prot · GW09107 · 2009-04-27 00:00:00 — Jag är lite fundersam över den argumentation som statsrådet använder när han säger att man från regeringens sida ville höja kvaliteten på arbetslivsforskningen, och man gjorde det genom att lägga ned . Det känns med förlov sagt lite korkat att göra på det sättet. , som alltså ägnade sig åt arbetslivsforskning, var vida känt och hade projekt runt om i . Det var inte bara i man protesterade när regeringen bestämde sig för att lägga ned , utan man gjorde det runt om i världen. Det var professorer till och med i som skrev på protestlistorna och menade att det var helt befängt att lägga ned ett arbetslivsinstitut som hade kommit så långt på forskningsområdet. Min fråga till statsrådet, fru talman, är: Tänker man höja kvaliteten på fler ställen genom att lägga ned sådant som är det bästa har på området? 45 Statsrådet (): Jag skulle vilja använda mot . Han konstaterade här att det inte är någon idé att återuppta diskussionen om ALI:s nedläggning. Denna nedläggning har vi diskuterat ett stort antal gånger här i kammaren, både i frågedebatter och i sakdebatter. Där har vi olika uppfattning. På den direkta frågan kan jag svara att det finns många sammanhang där man behöver rensa ut gammalt för att få något nytt som är bättre. Det måste man vara redo att göra både i forskningssammanhang och i andra sammanhang i samhället, så det är inget konstigt. Det vi just nu upplever är ett slags omstart av arbetslivsforskningen. Den nya ger en ögonblicksbild av läget mitt i den nystarten. Jag tror inte att man ska fästa alltför stor vikt vid läget som det var precis när detta undersöktes. Det som sker nu är ju att det här forskningsområdet håller på att finna nya former med hjälp av de satsningar som görs. tycker att det är irrelevant att forskningen totalt sett har fått stora ökningar, men min huvudpoäng är just att arbetslivsforskning till stor del ska söka forskningsanslag på samma meriter som andra forskningsområden. Det som håller hög kvalitet ska få stöd. Så är också verkligheten, vill jag påstå. Det finns massor med bra arbetslivsforskning i , runt om i landet. Nedläggningen av kommer inte i grunden att förändra det faktum att det bedrivs mycket bra arbetslivsforskning i . Vi har också tagit ett antal andra initiativ. Jag har själv medverkat till en satsning på jämställdhetsforskning när det gäller just arbetsrelaterade sjukdomar. Vi har ett uppdrag till IFAU med för att undersöka om det finns ett samband mellan arbetsmiljösatsningar och lönsamhet. Och, som sagt, de övergripande anslagsökningarna medger ju satsningar på det här området. Det är inte bara fromma förhoppningar från min sida, utan det är något jag vet genom mina resor i landet. Det sker satsningar på viktiga projekt på det här området. Jag vill upprepa min fråga till . Varför har hans eget parti inte lyssnat på ? I era oppositionsmotioner finns ju inte dessa initiativ. Ni föreslår inte att arbetslivsforskning ska bli en strategisk satsning. Ni har inte något stort påslag på det här området. har en del internt arbete att göra om han vill ha en politikomläggning på detta område. 46 (): Jag kan berätta för högskole- och forskningsministern att vi när vi lade fram vår forskningsmotion hade betydligt mer resurser till forskning än den borgerliga regeringen hade. Det var över 4 miljarder. Vi har mer anslag till arbetslivsforskning. Det är svaret på den frågan. var det en intressant artikel i om just arbetslivsforskning. I artikeln hänvisas till . Men det är fler som är oroade för vad som händer. Här konstateras att det var en väsentlig kapacitetssänkning när ni lade ned . beräknas det kosta i minskade resurser till forskningen. Det är väl bra att forskningsministern talar om att det ska vara en omstart. Men varför skulle man lägga ned och ta bort resurserna? Det behövs resurser för att stärka vårt arbetsliv, vår arbetsmarknad och arbetsmiljö. Mitt i en jobbkris behövs resurser för att se på morgondagens arbetsmarknad. Jag menar att det var ett misstag att lägga ned . Det var ett misstag att dessa resurser försvann från området. Det är flera med mig som säger att det var ett misstag. Av ministerns svar att döma tror jag inte att vi från den borgerliga regeringens sida får höra att det var ett misstag, men jag menar att det var det. I den rapport som FAS nu har släppt lanseras att det ska skapas en eller flera plattformar vid ett eller flera universitet för att stärka forskningen ett nav eller en motor. Det som hände när lades ned var ju att motorn försvann, och det blev ett vakuum. Många forskare flydde fältet. Därför är det viktigt att vi inte nöjer oss med en tiondels återställare, som ni gör , utan vi behöver mer resurser och ett nav som driver det hela. Då krävs det att den borgerliga regeringen agerar. 47 (): Tack, statsrådet, för svaret! Statsrådet svarade på min fråga, och det var bra att få reda på att man tycker att det är bra att lägga ned institut som är bland de världsledande, som var. Man bryr sig inte om kvaliteten, utan det viktigaste är ideologin. Då kan man tänka sig att också lägga ned andra institut utifrån sin politiska åskådning. Man är egentligen inte intresserad av kvaliteten, utan det handlar bara om att lägga ned verksamheten. Jag har inget mer att tillföra den här debatten. 48 Statsrådet (): Än en gång: Det känns som lite fel använd tid att återuppta debatten om ALI:s vara eller inte. Där hade vi olika uppfattning. Ni upprepar era argument. Jag behöver inte upprepa våra. Själva kärnan i vår argumentation var att arbetslivsforskning behövs men att den bör bedrivas i andra former. håller vi på att få dessa andra former. Detta med centrumbildningar tror jag är bra. Det låg ju i själva verket i den anslagsökning som fanns i forskningspropositionen att sådana centrumbildningar ska komma till stånd. Jag vill än en gång erinra om det initiativ som arbetsmarknadsministern, som är intresserad åhörare av denna debatt, har tagit genom att inrätta det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet. Även det kommer att kunna bli ett slags nav i utvecklingen av framtidens arbetslivsforskning. Vi har inte några olika åsikter om betydelsen av högkvalitativ forskning om arbetsmiljö och arbetsliv. En regering som står för arbetslinjen tycker naturligtvis att bästa tänkbara forskningsstöd på det här området är värdefullt. Vi anser att den forskningspolitik vi för medverkar till att åstadkomma ett lyft också för svensk arbetslivsforskning. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2008/09:425 om regeringen och arbetslösheten 49 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag avser att vidta för åtgärder för att förhindra ökad arbetslöshet bland unga. Vidare har hon frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att följa rekommendationer och utvärdera nedsättningen av socialavgifter för unga. Slutligen har hon frågat mig om jag avser att vidta åtgärder för att unga arbetslösa utan slutbetyg från gymnasiet ska erbjudas utbildningsinsatser inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Regeringen har sedan den tillträdde reformerat stora delar av arbetsmarknadspolitiken för att minska utanförskapet och för att fler människor ska komma i arbete. Ungdomar har varit och är en prioriterad grupp i detta arbete. Det pågår också ett omfattande reformarbete som berör alla delar av det offentliga utbildningssystemet. Det är vår ambition att utbildningsutbudet bättre ska svara mot behoven på arbetsmarknaden. Därmed underlättas ungas etablering på arbetsmarknaden och risken för arbetslöshet minskar. Ungdomar som saknar gymnasieutbildning ska framför allt motiveras att återgå till studier inom det offentliga utbildningssystemet här spelar arbetsförmedlare och coacher en viktig roll. Inom jobbgarantin för ungdomar kan även studieförberedande utbildning erbjudas. Jag vill också i detta sammanhang lyfta fram viktiga satsningar i årets vårproposition med tilläggsbudget, som ökade resurser för arbetsmarknadspolitiken, däribland jobbgarantin för ungdomar, och höjda statsbidrag till kommunerna. Vad gäller fråga om nedsättningen av socialavgifter för ungdomar vill jag understryka att nedsättningen bara har varit i kraft det andra steget trädde i kraft så sent som . Eftersom arbetslösheten bland unga är alltför hög ansåg regeringen att det fanns starka skäl att stimulera efterfrågan på yngre arbetskraft och underlätta för unga att komma in på arbetsmarknaden. Regeringen har vidtagit en rad viktiga åtgärder för att underlätta för unga personer att få ett arbete. Åtgärderna för att bryta ungas utanförskap är en del av ett långsiktigt och strategiskt arbete som är högt prioriterat. Denna prioritering kvarstår även i det försämrade konjunkturläget. 50 (): Tack, statsrådet, för svaret! Man kan konstatera att vi befinner oss i ett utomordentligt allvarligt läge, inte minst när det gäller ungdomar. Det är faktiskt så att ungdomsarbetslösheten i är näst högst i , och den har ökat snabbare än i något annat land i . Då blir det ganska oroande att regeringen har så oerhört lite att erbjuda för att förhindra att ungdomar blir arbetslösa. De saker som arbetsmarknadsministern räknar upp här är ju inte av karaktären att man förhindrar ökad ungdomsarbetslöshet. Det är heller ingenting som innehåller några aktiva åtgärder för att se till att ge ungdomar meningsfull sysselsättning så att de kan gå vidare till jobb när konjunkturen vänder. Ministern säger att ungdomar som saknar gymnasieutbildning ska motiveras att återgå till studier inom det offentliga utbildningssystemet. Ja, men regeringen har ju skurit ned 42 000 komvuxplatser och inte kompenserat för det. Man har skurit bort 3 000 högskoleplatser. På vilket sätt ska ungdomarna gå tillbaka till det offentliga och reguljära utbildningssystemet när det inte finns platser för alla? Det finns färre platser än när vi hade den lägsta arbetslösheten 2006 och 2007. När det handlar om ökade resurser till arbetsmarknadspolitiken stämmer inte det heller. De här ökade resurserna, som kom i tilläggsbudgeten, är en uppräkning, eftersom arbetslösheten stiger mycket snabbare än vad regeringen hade räknat med. Fler personer kommer att behöva a-kassa och aktivitetsstöd därför att regeringen hade underskattat arbetslösheten. Och fler ungdomar beräknas bli långtidsarbetslösa därför att regeringen inte sätter in någon aktiv arbetsmarknadspolitik på ett tidigt stadium. Därför ökar garantin för de långtidsarbetslösa unga. Den här jobbgarantin, som man kommer in i först efter att man har varit arbetslös , innehåller ju inte heller någonting aktiverande. Det visar sig att det i garantin bara är av deltagarna som har fått utbildning eller praktik. Det här är siffror som gav så sent som . av deltagarna i den här garantin håller alltså på med jobbsökeri och annat som verkligen inte kan kallas aktiv arbetsmarknadspolitik. Det är ingenting som på något sätt förbättrar de här ungdomarnas möjligheter att längre fram få ett jobb. Vidare säger arbetsmarknadsministern att man har höjt statsbidraget till kommunerna. Det stämmer ju inte. kommer det inte en enda krona till kommunerna, trots att Kommuner och Landsting, och alla säger att det är helt nödvändigt för att förhindra ytterligare nedskärningar av personal. De unga som jobbar i kommuner och landsting har redan fått sparken därför att de har varit timanställda och visstidsanställda. Och börjar man skära ned på den ordinarie personalen. De statsbidrag som man tillför täcker inte på långa vägar ens de behov som finns för att kunna behålla befintlig personal. Än mindre kommer det att finnas resurser för att anställa några nya personer och att kunna behålla unga människor i jobb i kommuner och landsting. Sammantaget är det faktiskt så att regeringen inte har något som helst svar på vad man tänker göra åt det som faktiskt, enligt alla bedömare, är en potentiell katastrof, nämligen att var fjärde ungdom står utanför arbetsmarknaden och att fler beräknas göra det framöver. Regeringen har fullständigt misslyckats med att öka sysselsättningen för unga, och misslyckas man fullständigt med att se till att det inte är de unga som får betala det allra högsta priset för krisen. Min fråga kvarstår fortfarande: Finns det några förslag över huvud taget hos regeringen när det gäller vad man ska göra åt den här situationen? 51 (): Jag har länge hållit på med ungdomsarbetslöshet, och en av de saker som jag har upptäckt i är den otroliga kortsiktigheten i inriktningen på diskussionen. Vi har i haft en hög ungdomsarbetslöshet, inte bara , utan , skulle jag vilja säga. Den är högre än i andra länder, och det är det arv som vi har tagit över. Den här situationen med en hög ungdomsarbetslöshet i är någonting som orsakades av Socialdemokraterna, när ni satt vid regeringsmakten. En orsak, , är den skolpolitik som ni för. De ungdomar som gått ur skolan har en låg produktivitet därför att de har gått igenom en dålig skola. Det är för många som går ur skolan med dåliga kunskaper. De kan inte bära upp den lön som de får på arbetsmarknaden. Då kan man sänka lönen, eller också kan man förbättra skolundervisningen. Vår linje är att förbättra skolundervisningen, men det är helt emot. Med den skolpolitik som ni driver kommer ungdomar att dömas till ungdomsarbetslöshet. Sedan kan man notera att kullarna just nu är ovanligt stora, så räknat i personer har nog aldrig så många unga personer arbetat som . Men den procentuella andelen är alldeles för hög. Jag är säker på att arbetsmarknadsministern återkommer till det här med yrkesanknytning, utbildning och lärlingar och sådana saker. Men jag skulle också vilja ta upp en annan sak, nämligen den fråga som uppstår när man kommer till . Varför arbetar så väldigt många svenska ungdomar i , i ? Varför är det de som sköter butikerna, restaurangerna? Finns det någon observation och någon tanke hos er på vänsterkanten om varför det är så? Kan det bero på att man har en annan arbetsmarknadssituation, att man har flexicurity, att det är lättare för ungdomar att komma in där, att det är lättare för dem att få anställning, att de är mer attraktiva hos arbetsgivarna? Kan det vara det? Det kanske inte är så att man har mer bidrag i . Det kanske inte är ständigt nya doser av olika typer av arbetsmarknadspolitiska åtgärder riktade till yngre som är lösningen. Det kanske är så att lösningen finns i . Där är det ändå mycket fler ungdomar som arbetar än vad det är i . När jag läser igenom de här långa listorna av ofinansierade utgifter som Socialdemokraterna och har ser jag faktiskt inte särskilt mycket som handlar om ungdomsarbetslöshet. Vad jag har kunnat hitta är 90 000 sommarjobb. Men vad är det i övrigt som ni ska göra för ungdomarna? 52 (): stod jag i talarstolen och hade en debatt på precis samma tema med arbetsmarknadsministern. Då närde jag nog ett litet hopp till den här vårpropositionen, att den skulle innehålla en massa saker. Jag hade hoppats att det skulle komma satsningar på arbetsmarknadspolitik. Men döm om min förvåning! Man fick läsa i tidningen att regeringen satsar 10 miljarder. Det var ju oväntat. Men när man granskade den här satsningen fann man att ökade kostnader för a-kassa och övriga bidrag till arbetssökande var 10 miljarder. Ökade kostnader för lönegarantier till följd av fler konkurser var 780 miljoner. Besparingar på arbetsmarknadspolitiska insatser var 5 miljoner. Mer pengar till Internationella arbetsorganisationen var 10 miljoner. Slutsatsen är: Noll kronor för mer utbildning och praktik till arbetssökande. Det var väl inte så himla offensivt, och det var väl inte så mycket arbetslinje? har vi fått de senaste siffrorna för varslen . Det är nästan 10 000 personer som har blivit varslade . Det visar att vi kommer att gå mot en dramatisk sommar. Det vore förmätet att tro någonting annat. Då är det viktigt med 90 000 sommarjobb. Det är också viktigt med sommarundervisning, 15 000 extra platser. Det är också viktigt med 10 000 extra sommarkursplatser, 4 000 lärlingsplatser, 3 500 platser i yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning och 10 000 platser i Ungdomslyftet. När det gäller satsningen på komvux, kvalificerad yrkesutbildning och högskola är det sammanlagt 10 885 platser. När det gäller traineeprogram i välfärden är det 3 000 platser. Vi gör någonting. Vi i oppositionen tar ungdomsarbetslösheten på allvar. Som jag har sagt tidigare, gör man något aktivt med ungdomar vet alla som sitter i det här rummet att det händer något. De kommer ut i arbete. Problemet är när de får vara passiva och sedan gå in i en passiv åtgärd som den här regeringen har valt att kalla jobbgarantin. Då får de vara passiva . Då har man sex månaders passivitet som ungdom. Det är inte att vara aktiv, det är inte att bedriva någon form av aktiv arbetsmarknadspolitik. Det är passivitet. Tyvärr, fru talman, präglas den här regeringen av passivitet. 53 Arbetsmarknadsminister (): Låt oss först fundera över var vi kommer från. Vi kommer från ett läge där 2008 antalet fast anställda ungdomar ökade med 23 000 personer eller jämfört med . Antalet tidsbegränsat anställda minskade . Vi kommer från ett läge, precis som sade, där sysselsättningen bland ungdomar har ökat mycket kraftigt. Men ska vi komma ihåg att vi har haft väldigt stora ungdomskullar som har kommit ut, som också sade. Det gör att ungdomsarbetslösheten minskade mindre än sysselsättningen ökade. Varför är då ungdomsarbetslösheten så hög i ? Och varför ökar den nu snabbare än på andra håll? Vi ska komma ihåg, precis som sade, att vi har haft en väsentligt högre ungdomsarbetslöshet i än på andra håll. Den ökar nu snabbare än i många andra länder, för är en liten öppen ekonomi. Ungefär hälften av vår ekonomi är exportberoende. I verkstadsindustrin är det som exporteras. När kunderna försvinner, när det inte längre finns efterfrågan på svenska produkter och företagen måste dra ned har vi en regel, sist in först ut, som är applicerbar i LAS och de olika kollektivavtalen. När jag är ute och reser i landet är det helt uppenbart att det är ungdomar som tvingas bort från jobben först. vill jag säga att vi försöker möta detta på en mängd olika sätt. var det 4 miljarder mer i arbetsmarknadspolitiska insatser av olika slag, och vi hade ytterligare insatser i tilläggsbudgeten. Det innebär att bara kommer vi att ha 250 000 personer i aktiva arbetsmarknadspolitiska insatser. Det hade varit mycket bättre om de hade haft ett jobb att gå till. Det håller jag helt med om. Men för det krävs det kunder i de företag som säljer. Och för att det ska vara kunder i de företag som säljer måste vi ha en regering för tillväxt, för olika typer av företag som kan växa fram och inte en regering som föreslår det omvända. Ni räknar upp alla saker som ni ska göra. Det låter bra med allt det som ni har på tapeten, utom i två delar. Den ena delen är: Hur ska ni finansiera alltihop? Det är över 100 miljarder i olika ofinansierade utgiftsökningar. En mycket stor post som ni ska räkna in i er kalkyl är den fördubblade arbetsgivaravgiften för unga. Ni ska göra det dubbelt så dyrt att ha ungdomar anställda. Hur många nya jobb, och , blir det genom att man gör det dubbelt så dyrt att anställa ungdomar? Det skulle jag gärna vilja ha ett svar på. I budgeten och i det som vi har kommit vidare med har vi lagt ungefär 2 miljarder mer på utbildningssystemet, bland annat komvux, yrkesvux, och framför allt. Det bygger på den grundläggande tankegången när man funderar igenom vad som är det systematiska, strukturella problemet när det gäller ungdomsarbetslösheten. Vad beror det på att den har varit så hög under så väldigt många decennier? En förklaring vi hittar i forskning är naturligtvis arbetsrätten som den är utformad. Den påverkar inte det totala antalet arbetslösa, men den påverkar sammansättningen. Den tenderar att leda till att vi får högre arbetslöshet bland människor som ännu inte har kommit in på arbetsmarknaden, ungdomar, personer med utrikes bakgrund, personer som har varit långt borta från arbetsmarknaden. En annan viktig förklaringsfaktor ligger i det som tog upp, den bristfälliga kopplingen mellan utbildningssystemet och arbetsmarknaden. Den tredje förklaringsfaktorn ligger i, om man får tro forskare och erfarenheter från andra länder, att vi i har haft högre ingångslöner än i många andra länder och en svagare löneutveckling. Vi har försökt kompensera detta, inte genom att röra arbetsrätten och inte genom att göra en massa andra saker som ni skrämmer med ibland utan genom att halvera arbetsgivaravgiften för unga, det vill säga göra det billigare att ha ungdomar anställda. Jag får återkomma till lite andra saker i nästa anförande. 54 (): har gått igenom ett antal av de satsningar som vi i oppositionen har lagt fram tillsammans, och det är lite mer än sommarjobb. Det är också en hel del långsiktiga satsningar, bland annat på att se till att de som inte har klarat av gymnasiet både genom teoretiska studier inom ramen för komvux och genom arbetsplatsförlagd utbildning får möjlighet att skaffa sig en gymnasieexamen som de sedan kan använda för att få ett jobb. Så det finns en hel del långsiktiga satsningar i vår politik. Vi gör också det som alla arbetsförmedlare jag har träffat vill och dessutom Arbetsförmedlingens, myndighetens, ledning berättade för oss om i arbetsmarknadsutskottet , nämligen att man gör det möjligt att tidigare sätta in insatser för de ungdomar som blir arbetslösa. De ska inte behöva sitta och vänta in garantierna. De ska inte behöva bli långtidsarbetslösa innan de kan få en insats. Det efterfrågas överallt inom Arbetsförmedlingen. Ytterligare saker som efterfrågas är möjligheten att erbjuda alla de insatser som personer kan få, starta-eget-bidrag till exempel. Varför vill inte ni stödja nyföretagande bland unga? Det vill vi göra. När det gäller arbetsmarknadsutbildningar kan även unga under 25 behöva ett körkort eller något liknande om det förbättrar deras möjligheter att få jobb. Det finns en rad insatser som Arbetsförmedlingen efterfrågar och som vi tycker att de ska få lov att göra för att underlätta för ungdomar att snabbare få en möjlighet att få ett jobb. Men i grund och botten är det förstås inte arbetsmarknadspolitik som skapar jobb. Det finns det ingen människa som tror. Det är inte vi som vill ha mera bidrag. Det är vi som vill investera för att skapa flera jobb. Det är det som ekonomer från vänster till allra längst ut på högerkanten, myndigheter, regeringens egna ekonomisk-politiska rådgivare och alla skriker efter: Gör investeringar för att se till att stimulera ekonomin så att det kommer flera jobb! Den typen av investeringar föreslår vi i . Vi föreslår bättre satsningar på ROT-avdrag så att det skapas jobb i byggsektorn. Vi tidigarelägger investeringar i infrastruktur. Vi satsar på energiteknik. Vi satsar de resurser som verkligen behövs inom kommun- och landstingssektorn så att man kan anställa människor där och slippa säga upp. Vi satsar på exportstöd för småföretag och en rad saker som faktiskt skapar sysselsättning och stimulerar ekonomin i den ekonomiska kris som vi nu är inne i. Det är kärnan i att skapa sysselsättning också för unga. Det gör vi till skillnad från regeringen som har satsat på de sänkta arbetsgivaravgifterna. har ju sågat den typen av insatser som sysselsättningsskapande åtgärder. De har räknat på andra liknande insatser, som även den tidigare regeringen, där var med som underlag det ska jag villigt erkänna har lagt ut en massa pengar på, för att se om det över huvud taget skapas några arbetstillfällen. Det kostar något per jobb med metoden att sänka arbetsgivaravgifter. Det ska jämföras med de siffror som har. Vad kostar varje nytt jobb när man gör en offentlig investering i bostadsbyggande eller infrastruktur? Om man i stället anställer folk direkt i till exempel kommuner och landsting, i offentlig sektor, är nettokostnaden för att skapa ett nytt jobb.