prot · GW09125 · 2009-06-01 00:00:00 — Det är orimligt inte bara för att museet ska vara stängt utan också, och inte minst, därför att det inte ens efter ombyggnaden kan upprepa en sådan utställning som Prerafaeliterna. Det nya bygget klarar inte sådana publiksuccéer och sådana publikknipande fantastiska utställningar som man har klarat i detta gamla slitna, otidsenliga hus. Ännu mindre klarar man av att låna in och ta emot de stora framgångsrika utställningar som vandrar mellan två tre samarbetande stora internationella museer. Jag tycker att det är för dåligt, och jag tycker att förtjänar en högre ambitionsnivå för sitt . När det gäller underhåll har man separerat fastighetsägandet från verksamheten. Det gjordes förra gången vi hade en borgerlig regering, när den skulle leka affär i stor skala. Det gjorde att detta är föremål för förhandlingar mellan hyresgäst och hyresvärd. Resultatet har blivit att man prioriterar sin verksamhet och inte fastigheten. Detta har gjort att vi nu har stått inför en valsituation där vi kan välja färdväg. Vi socialdemokrater valde färdvägen att bygga till, bygga nytt, vidga perspektiven och satsa ambitiösare. De borgerliga valde att säga nej till detta, och de börjar nu finna att den väg som då återstår är att måla om det gamla huset och göra lite pynt i kanten. Det duger inte. Det krävs något mycket djärvare och mycket ambitiösare för att ska få ett i nivå med sina ambitioner. 57 Kulturminister (): Det blir mer och mer intressant. Djärvare och radikalare, säger . Jag vet inte vad han egentligen vill ha, men uppenbarligen når inte upp till något av de krav och förväntningar som ställer. Jag tyckte snarare att jag hörde ord om otidsenligt, slitet och annat. Det här kan ju inte har kommit . Jag frågar mig bara vad gjorde under sina år som kulturminister. Det var ingenting som ledde till det här, utan det var tal om att bygga någonting nytt. Men han hade fortfarande stått kvar med det nuvarande huset. Högre ambitioner, säger att vi ska ha. Jag tycker att det är goda ambitioner nog att kunna få hus, som jag tycker är mycket vackert, att fungera bättre. Att i det här läget inte ha möjligheter att genomföra de förslag som vill se, med en kostnad på , är en helt annan sak. Jag tycker fortfarande att det är ett bra museum med en högkvalitativ verksamhet och goda konstnärliga ambitioner. Men inte desto mindre håller jag fast vid min uppfattning att vi måste ha alternativ till den utredning som har tagit fram, och det är också detta som vi efterlyser. Vi återkommer med förslag på vad som ska ske med framöver. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2008/09:511 om IB-elevernas möjligheter att söka till vidare studier 58 Statsrådet (): har frågat utbildningsminister hur han kommer att agera för att säkerställa att elever på IB-programmet, det vill säga International Baccalaureate Diploma Programme, även får samma möjligheter som alla andra gymnasieelever att söka till svenska högskolor. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska besvara interpellationen. Inledningsvis vill jag framhålla att gymnasieelever ska ha stor frihet när det gäller valet av utbildning. Givetvis är det regeringens ambition att den svenska gymnasieskolan ska stå sig väl när det gäller att förbereda eleverna för en alltmer internationaliserad högre utbildning. I ljuset av globaliseringen är det dock viktigt att eleverna kan välja utbildningsalternativ med en stark internationell prägel. IB-utbildningen är internationellt erkänd som en utbildning som ger god förberedelse för högre studier. Elever från svensk gymnasial utbildning får från och med tillgodoräkna sig så kallade meritpoäng när de söker till högskolan. Det innebär att de kan få extra poäng till sitt jämförelsetal för betyg i kurser i moderna språk, engelska och matematik samt kurser som är relevanta för den sökta utbildningen. Syftet med detta är att uppmuntra elever i gymnasieskolan att läsa språk och matematik på en fördjupad nivå samt att premiera studier i gymnasieskolan som har särskild betydelse för den utbildning som eleven avser att söka till. Utbildningarna i olika länder skiljer sig dock åt. I vissa länder och utbildningssystem finns motsvarande möjligheter som svenska gymnasieelever har när det gäller att välja inriktningar och kurser. I andra länder saknas sådana möjligheter. Att låta sökande med betyg från utländsk utbildning tillgodoräkna sig meritpoäng förutsätter att vi på ett rättvist sätt kan jämföra olika länders gymnasiala utbildning på kursnivå, vilket är svårt. Eftersom sökande som inte tillgodoräknas meritpoäng får ett annat jämförelsevärde ska de i betygsurvalet inte konkurrera med sökande som tillgodoräknas meritpoäng. Från och med finns därför i betygsurvalet en särskild kvotgrupp för sökande med betyg från utländsk utbildning. På grund av att platserna fördelas till respektive kvotgrupp i förhållande till antalet behöriga sökande i gruppen kan de nya bestämmelserna innebära att utländska sökande, särskilt till populära utbildningar, kan komma att konkurrera om få platser. Det kan också innebära att duktiga utländska sökande inte antas medan svenska sökande med ett jämförelsevis sämre meritvärde antas. Den viktigaste målsättningen med de antagningsregler som träder i kraft är att sända tydliga signaler till elever i gymnasieskolan om att ansträngning och fördjupning lönar sig. Därför bereds inom ett förslag att ge i uppdrag att utreda om det finns förutsättningar att tilldela meritpoäng för bland annat IB-utbildning på likvärdiga villkor som för svensk gymnasial utbildning. Utgångspunkten är att IB-elever ska kunna meritvärderas på ett likvärdigt sätt och konkurrera i samma urvalsgrupper som sökande med betyg från svensk gymnasial utbildning. 59 (): Tack för svaret, ministern! Jag gladde mig särskilt åt de sista meningarna om att man arbetar med frågan. Men måste jag säga att jag blir lite förvånad. IB-programmet har funnits länge i den svenska gymnasieskolan. Det har väl varit lite grann av ett flaggskepp. Det sägs till med att det är det mest krävande studieprogram på gymnasienivå i över huvud taget. I ministerns svar pratas det om att man vill sända tydliga signaler till elever i gymnasieskolan om att ansträngning och fördjupning lönar sig. Jag håller med om det. Det är bra att våra elever vet att ansträngning och fördjupning lönar sig. Men det är inte bra att när man väljer det mest krävande studieprogrammet på gymnasienivå som har funnits i får man beskedet att ens studier helt plötsligt värderas lägre. Det här är inte något nytt. Vad jag har förstått var man medveten om denna konsekvens redan i beslutet . Det har gått , och ingenting har hänt. säger man att man förbereder att ge i uppdrag att finna förutsättningar, men har vi 2009. Varför vänta till på det här sättet? IB-programmet har ju varit en stor tillgång i den svenska gymnasieskolan som jag tror att vi båda är måna om att behålla och värdera. Det är en utbildning som är av internationell standard, men det är svenska elever som väljer den i inom ramen för den svenska gymnasieskolan, oftast till och med inom ramen för den kommunala svenska gymnasieskolan. Det blir lite märkligt när de då ska värderas som utländska sökande. Jag tycker att det är viktigt med utländska sökande till den svenska högskolan. Det är en del av en globaliserad värld för att stärka den svenska konkurrenskraften och bidra med nya saker, ny information och så vidare på den internationella arenan. Men elever som har gått den svenska gymnasieskolan har också kunnat välja IB-programmet utifrån det som ministern sade, nämligen den stora friheten som har varit ett adelsmärke för vår svenska gymnasieskola. pratar vi om pedagogisk frihet. Vi pratar inte om att sänka nivån. Problemet är att regeringen inte verkar ha klarat av att ta fram en lösning för hur det program som sägs vara det mest krävande studieprogrammet på gymnasienivå i kan värderas på ett korrekt sätt när man söker till högskolan. Min fråga till ministern är: Varför sker detta nu ? Det här är ju att leka med de ca 1 000 IB-elever som söker till och utexamineras från IB-programmet. Jag skulle vilja höra lite mer konkret från ministern vad man tänker göra. Hur snabbt kan det gå att få fram en lösning på detta problem? 60 Statsrådet (): Jag vill tacka för att han har fört denna fråga till . Det är intressant att få diskutera den. Den är viktig. Jag vill börja med att ställa frågan: Varför införde vi betyg med meritpoäng? Från mitt perspektiv är det förstås viktigt att våra studenter har bra förkunskaper, men huvudmotivet låg faktiskt på statsrådet ansvarsområde, och det är mot den bakgrunden mycket förståeligt att interpellanten riktade sin fråga till skolministern. Vi vill skicka tydliga signaler till gymnasister att det lönar sig att anstränga sig och att det lönar sig att välja krävande ämnen. Jag tycker att införandet av meritpoäng är en av de bättre saker som jag har gjort under mina hittillsvarande på den här posten som högskoleminister. Mycket tyder på att den här signalverkan redan har haft effekt och att det här påverkar valen på ett önskvärt sätt i gymnasieskolan. När man gör stora förändringar uppstår en del problem i marginalen. Jag ska villigt erkänna att vi nu ser att vi möjligen underskattade problemet för IB-eleverna. Vi tyckte dock då att lösningen med en kvotgrupp för utländska elever var en bra lösning. Jag kan väl ändå för att försvara oss till hälften säga att jag tror att kritikerna möjligen underskattar den lösningen. I många fall skulle den ha fungerat mycket bra också för IB-eleverna. Men i takt med att denna fråga har blivit mer och mer uppmärksammad och vi har diskuterat den internt har väl också vi kommit till slutsatsen att IB-elever möjligen missgynnas i detta nya system. Då är det precis som säger att vi är överens om att international baccalaureate är en bra gymnasieutbildning, och det vore väldigt synd om det spred sig i att man inte ska gå på IB om man ska komma in på en populär högskoleutbildning. Vi känner att vi på något sätt bör rätta till det här. ställer frågan vad som menas med detta mer konkret, och jag skulle då kanske lite skämtsamt vilja säga att det skulle jag också vilja veta. Med det vill jag säga att det här inte är lätt. Antagningssystemet är krångligt redan från början. Det vilar dock på vissa principer om rättvisa, likvärdighet och transparens och sådant där. När man börjar göra undantag är det väldigt lätt att hela bygget rasar, för om någon av grundpelarna rycks undan blir det mer instabilt. Vi har dock nu en dialog med om ett uppdrag till dem. Jag räknar med att det ska klubbas i regeringen , . Då kommer de att få tid på sig fram till , och vi har ändå gott hopp om att kunna hitta en lösning. Skulle det bara handla om att transformera IB-resultat till jämförliga meritpoängsresultat är det relativt lätt. Det är bara det att med det ena följer det andra. Får IB den här rättigheten kommer också andra att kräva att få det, och det är det som är svårigheten i det uppdrag som nu får. Men vi har gott hopp om att de ska klara det. 61 (): Ja, hur ska jag kommentera detta? Det är väl bättre att vakna sent än aldrig, ungefär så. fattades beslutet i om meritpoängen. Redan då i det beslutet fanns . Och det är ju bra att man har vaknat , men det hade varit bättre att vakna tidigare, inte minst när man tänker på att det är cirka tusen elever som sitter hemma på sin kammare och funderar på om de ska söka till IB-programmet , och IB-skolorna och programmen undrar om de får några elever när det är så oklart hur betygen kommer att värderas . Jag tycker att det är väldigt bra att ministern säger att uppdraget ska finnas och att antagligen ska kunna leverera. (Statsrådet (): .) Tack för rättelsen! Jag var lite optimistisk för jag skulle vilja skynda på detta ännu mer med tanke på att man har känt till problematiken. Jag menar att våra grannländer visar att det här går. Jag har när jag har försökt att djupdyka i denna problematik förstått att till exempel vårt grannland har gjort en liknande utvärdering och därtill kommit fram till att hos dem motsvarar IB-betygen gott och väl systemet med meritpoäng. Jag kan inte jämföra det svenska och det norska meritpoängssystemet, så jag vill därmed inte säga att det här är en optimal lösning, men jag menar att när har klarat det här så bra borde det ju gå i också. Vad jag framför allt oroar mig för nu när jag hör att regeringen är på banan är hur denna information i så god tid som möjligt ska nå ut till de elever som funderar på det här, för det här kan ju faktiskt betyda vara eller icke vara för olika IB-program i våra gymnasieskolor. Det här är just en sammanfattning av mycket av det som vi eftersträvar i den svenska gymnasieskolan ett gymnasieprogram som verkligen premierar och tar fram det bästa hos eleverna, kräver mycket av dem och levererar mycket. Vi ser också att de elever som har gått på IB-programmet genomgående lyckas väldigt väl. Min fråga till ministern blir då: Jag förstår att ett snabbt beslut är nödvändigt, men hur agerar man nu så att de sökande redan får veta vad som kommer att gälla eller så snabbt som möjligt får veta vad som är regeringens ambition? För det här med kommunikation är inte alltid så lätt, och det är ju så att det är regeringen som har släpat efter och hade kunnat göra det här för länge sedan eftersom man ändå var medveten om problematiken i själva beslutet. Den finns nämnd där, och det är bara att konstatera att man har sovit ganska länge och vaknat lite väl sent. Men man har ändå vaknat, och det tycker jag är positivt! 62 Statsrådet (): Jag ska inte ge några råd i individuella fall, men man ska ju ha klart för sig att till de allra flesta platser i svensk högskola räcker mer än väl ett gott slutbetyg från ett IB-program. Att tro att en IB-utbildning är värdelös med det nya intagningssystemet är att gå alldeles för långt. Även med lösningen att de skulle söka i den utländska kvotgruppen skulle de i många fall klara sig mycket bra. Men tidsplanen är viktig och vi är inställda på att vi när vi får den här lösningen efter ett snabbt remissförfarande ska kunna fatta beslut så att det här ska vara känt i relativt god tid före de ansöknings- och antagningstillfällen som finns 2010. Fram till dess får ungdomar och deras familjer nöja sig med beskedet att vi är helt inställda på att hitta en lösning som i ännu högre grad än den nuvarande tillgodoser IB-elevernas möjligheter att behandlas på jämlik fot med andra sökande. Jag minns inte om hade en motion om IB-situationen när vi fattade det här beslutet . I så fall får jag väl erkänna att han vaknade tidigare, men jag har inget minne av någon sådan motion. 63 (): Nej, jag hade ingen sådan motion eftersom frågan ju var nämnd i propositionen, och därmed förutsatte jag att regeringen skulle ta sitt ansvar och göra arbetet och inte hålla på med en törnrosasömn . Men det är bra att det kommer ett beslut nu; jag klagar inte på det, utan det är mer att man får tänka sig för. Det här är ett problem. Ministern tog upp i början av sitt anförande också den stora frihet som vi har i den svenska gymnasieskolan. Det blir problem när regeringen inskränker denna frihet. Det blir bieffekter att program som har varit giltiga och fullvärdiga i den svenska gymnasieskolan plötsligt kommer i någon sorts skuggzon, och plötsligt betraktas eleven som någon som kommer från andra länders skolsystem när eleven egentligen har gått i den svenska gymnasieskolan. Det ser jag som ett större problem, men det kanske jag inte ska ta upp här och . Kommer regeringen att på något sätt gå ut till IB-programmen och informera om det arbete som pågår? Det är viktigt, eftersom det är så brådskande, att det verkligen kommer fram information, helst redan direkt efter regeringsbeslutet om uppdraget till . Jag har fått många meddelanden och kontakter från olika grupper som sysslar med IB som är oroliga. De är tacksamma för att vi debatterar frågan . De undrar vad det är som kommer att hända. De skulle bli hjälpta av information från regeringens sida. 64 Statsrådet (): Detta är ett samtal mellan sjusovare. Vi har tydligen båda sovit när vi borde ha varit vakna. är vi vakna, och det ska säkert gå att hitta en lösning på detta även om det inte är lätt. är inte med i Europeiska unionen men har i och för sig en hel del av de förpliktelser ett medlemskap innebär. Jag vill nämna detta därför att ett problem är att unionsmedborgare ska behandlas som svenska medborgare. I den mån vi ger möjligheter för dessa elever innebär det i nästa led förmodligen att IB-elever på gymnasieskolor i andra länder får samma möjligheter. I tredje ledet innebär det att skolor som hävdar att de är likadana som IB-skolorna bör få samma möjligheter. kan själva grundvalen för det nya antagningssystemet skaka. Detta är inte lätt. När vi talar om att det här är den svenska gymnasieskolans flaggskepp vill jag säga att jag känner väl till IB-programmet. Jag är glad för att det finns, jag känner många som har gått där och jag vet att det är bra. ska vi inte falla i farstun på det sättet att vi inte också erkänner att i den svenska kommunala och med andra huvudmän drivna gymnasieskolan finns också många bra program. Särskilt när vi får system med meritpoäng som påverkar elevernas beteende tror jag att det finns många bra utbildningar i den så att säga svenska gymnasieskolan. IB bör finnas kvar. Vi ska på allt sätt anstränga oss för att de ska få likvärdiga förutsättningar. kommer ett uppdrag till HSV som förhoppningsvis löser denna fråga. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellationerna 2008/09:533 och 558 om bredband i hela landet 65 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att stimulera en snabb bredbandsutbyggnad även utanför storstäderna. har ställt frågor på samma tema och vill ha svar på vilka åtgärder jag avser att vidta för att den svenska bredbandsutbyggnaden fortsätter i så att alla får tillgång till en snabb Internetuppkoppling. frågar också när och hur jag avser att implementera EU:s bidrag i bredbandsutbyggnadsprocessen. och uttrycker en oro för att företag och boende i glesbygdsområden inte har samma tillgång till bredband som mer tätbefolkade delar av landet och att företagen därför riskerar att halka efter. Jag vill börja med att säga att regeringen på många sätt arbetar aktivt för att IT och bredband ska bidra till fler jobb genom fler och växande företag, till utvecklingskraft i alla delar av och till att förena miljö och företagsamhet. har överlag en god tillgång till IT-infrastruktur med hög överföringskapacitet. Enligt Post- och senaste kartläggning har de flesta hushåll och företag förutsättningar att få bredband via trådbundna eller trådlösa nät. Det som bidragit till denna utveckling är en politik och reglering som stimulerat ökad konkurrens, täckningskrav vid frekvenstilldelning, en hög användning av Internet samt en teknisk utveckling, inte minst av mobilt bredband. Men vi kan inte blunda för att det finns skillnader. I storstäder kan man välja mellan flera operatörer och olika bredbandsuppkopplingar, medan valmöjligheterna i småorter och landsbygd är mer begränsade. Det finns också områden som saknar tillgång till en fungerande IT-infrastruktur. Tillgång till IT-infrastruktur och bredband är en viktig fråga för regeringen och något som vi arbetar kontinuerligt med. Statens huvudsakliga roll är att få marknaden att fungera effektivt och ge marknadsaktörerna goda förutsättningar för sin verksamhet. Regeringen har stor tilltro till de drivkrafter som finns på marknaden. är förutsättningarna för att bygga ut ny infrastruktur sämre i de glest befolkade delarna av vårt land. Utmaningen är större i dessa delar. Staten har ett ansvar för den miniminivå av så kallade samhällsomfattande tjänster som medborgarna har rätt till. Här pågår ett arbete både inom EU och för att diskutera hur samhällsomfattande tjänster ska definieras och hur nödvändiga åtgärder ska finansieras. De medel som frigörs inom EU kan vara en ytterligare möjlighet i sammanhanget. Regeringen tittar just nu på möjligheterna att använda medlen på ett verkningsfullt sätt inom ramen för en ansvarsfull statsfinansiell politik. Regeringen har också fått in ett antal förslag som bland annat rör tillgången till IT-infrastruktur och bredband. Det gäller de statliga utredningarna Effektivare signaler (Billinger) och Bredband i hela landet () och förslag från . Dessa förslag bereds nu inom . 66 (): Tack, statsrådet , för svaret, även om jag kanske inte är fullt tillfredsställd med svaret. PTS har gjort en bedömning av hur sannolikt det kommer att vara svårt för operatörerna att på enbart kommersiella villkor bygga ut och uppgradera infrastruktur med hög överföringskapacitet i områden med få användare. Det har kommenterat i svaret på min interpellation, herr talman. Ändå verkar det som att regeringen och dess företrädare har en stor tilltro till marknaden i dessa frågor. var jag på en telekomnätverksträff där frågan om bredband var hetast. Flera av oss här var närvarande. Det som togs upp vid träffen var att man inte såg att marknaden tog ansvaret för att bygga ut. I en bredbandskartläggning som PTS har gjort kan man läsa vilka länder som har gjort politiska prioriteringar av bredband och offentliga investeringar. , , , , och har en officiell strategi. har det inte. , , , , och har mätbara mål. har det inte. När man jämför de olika länderna i fråga om investeringar är sämst i klassen. Det här är lite illavarslande. Vi har pratat om vikten av att skapa fler arbetstillfällen. Jag lyfte upp i min interpellation, herr talman, att en bredbandsutbyggnad i hela landet är en förutsättning för att myndigheter, landsting och kommuner kan ge medborgarna bättre service. Vi vet att på EU-medicinområdet, äldreomsorg och sjukvård, skulle arbetet underlättas betydligt i glest befolkade delar av landet. Då ser man inte från regeringens sida att man faktiskt borde satsa mer. När jag hörde svaret fick jag uppfattningen att ni tycker att det är viktigt, men jag undrar vad ni gör. Av svaret framgick följande: Tillgång till IT-infrastruktur och bredband är en viktig fråga för regeringen och något som vi arbetar kontinuerligt med. Vad har i så fall regeringen gjort, herr talman? Det vore viktigt att kunna berätta. I PTS egen utredning finns ingen officiell strategi och inga mätbara mål. Det går inte heller att se förväntade ekonomiska effekter. I har man räknat på att det ska bli 120 000 nya arbeten. Vad gör regeringen? Väntar man på utredningarna? Pågår ett utredningsarbete? Varför har det i så fall tagit så ? Det har gått regeringen tillträdde. Något hade regeringen kunnat göra. Det här är ett sätt att bidra med nya jobb. Det höjer kapaciteten där marknaden inte vill ta ansvar, men det är också en konkurrenssituation jämfört med andra länder om vi kan utöka antalet medborgare som får tillgång till bredband framför allt företag runt om i landet. Vad har regeringen gjort? Varför händer så lite när det gäller officiell strategi och mål? 67 (): Jag vill tacka infrastrukturminister för svaret. Det är hedervärt av henne att komma till för en interpellationsdebatt mitt under brinnande valrörelse. handlar faktiskt den här debatten till viss del om EU och hur EU kan påverka bredbandsutbyggnaden i i en positiv riktning. har en väl utbyggd IT-infrastruktur och en bra tillgång till Internet. Det hänger i många stycken samman med de investeringar som gjordes , till exempel bredbandsstödet och hem-pc-reformen. Det senare kan till och med sägas vara en bidragande orsak till att tillhör de ledande IT-länderna. Det är olyckligt att den borgerliga regeringen valde att skicka den satsningen till de sälla jaktmarkerna. Men det finns mycket kvar att göra. Enligt befinner sig nästan en tredjedel av svenskarna utanför Internetvärlden, med andra ord två miljoner. Den siffran presenterade institutet vid Internetdagarna . Samma siffra presenterades året innan.