prot · GW09100 · 2009-04-15 00:00:00 — När exportindustrin och arbetsmarknaden drabbas påverkar det givetvis offentliga finanser. Allt hänger ihop. Finanskrisen och lågkonjunkturen är globala, och de påverkar hur vi än vänder och vrider på oss. har ett mer gynnsamt utgångsläge än många andra länder. En politik som haft fokus på ökad sysselsättning och starka offentliga finanser gör att kan möta lågkonjunkturen mer offensivt än andra länder. Regeringen gjorde det redan i budgeten . Det handlar om investeringar i vägar och järnvägar. Det var en närtidssatsning som aldrig hade gjorts tidigare. Det är 10 miljarder . Till detta ska man lägga ambitionshöjningar på 1 miljard när det gäller drift och underhåll av vägar och järnvägar. Det handlar om väg- och järnvägsarbeten över hela landet. Har du inte sett dem än så kommer du att se dem på en arbetsplats nära dig. Höstbudgeten innehöll också investeringar i kunskap, forskning och innovation för att skapa framtidens jobb och välfärd. Det var en forskningssatsning som vi inte heller skådat tidigare. Men det var också bredare utbildningssatsningar i , gymnasieskolan, yrkesvux och lärlingsutbildningar. Den innehöll också skattesänkningar för hushåll och företag. Det är 32 miljarder under detta år som stimulerar ekonomin. Det som regeringen har gjort efter budgetpropositionen är inte heller lite. Det handlar om stabilitetsstärkande åtgärder för det finansiella systemet. Vi ser fortfarande problem i det finansiella systemet, men finansmarknaden fungerar bättre. Det är framför allt småföretagen som har fortsatta problem. Därför har vi gett kapitaltillskott till , så att småföretagen lättare ska kunna få del av krediter, så att de inte behöver ha så stor andel banklån utan hälften från och hälften från bankerna. Vi har gett kapitaltillskott till , så att de ska kunna underlätta för företag att exportera. Vi har gjort ett helt åtgärdspaket för fordonssektorn som börjar ge resultat. , Lastvagnar och har alla beviljats lån från Europeiska investeringsbanken. Det lades fram en tilläggsbudget , en budget för åtgärder för jobb och omställning. Det handlar om ökade resurser till Arbetsförmedlingen. Det handlar om ytterligare investeringar i infrastruktur och utbildningar. Det handlar om ROT-avdrag för att stimulera byggsektorn. Detta var ytterligare 8 miljarder som stimulerade ekonomin. Den som då likt försöker framställa regeringens offensiva arbete för att möta lågkonjunktur och finanskris som passivitet och den som kommenterar varje insats som regeringen gör med för lite och för sent blir inte trovärdig. och har gjort sitt vägval. Det är plusmeny och extra allt som gäller. Men det är uppenbart att människor ser igenom den här retoriken. Man behöver inte vara utbildad ekonom för att veta att det inte finns några gratisluncher. Alliansregeringens vägval präglas av ansvar för de offentliga finanserna, ansvar för jobben och ansvar för välfärdens kärnverksamheter. För och för mig som centerpartist är det självklart att ta ansvar för de offentliga finanserna. Vi vet som parti vad det innebär att sanera offentliga finanser. Och vårt minne är inte så kort att vi är beredda att sätta i en sådan situation att vi inte har ordning och reda i de offentliga finanserna. Därför är det förvånande att se socialdemokratin och löfteskarusellen, att man har valt strategin som inte innebär ansvar för de offentliga finanserna, att Socialdemokraternas minne är så kort. Det är plusmeny och extra allt som gäller i och vägval. Det går inte att skylla på eller på att man är lurad. Det är deras eget val, och det inger inte förtroende. För är ansvarstagande för välfärdens kärnuppgifter också viktigt. Vård, skola och omsorg är viktiga välfärdstjänster som måste fungera även i dessa tider av kris. Vården, skolan och omsorgen är också viktiga arbetsplatser. Därför är tillskottet om 7 miljarder till kommunerna och landstingen oerhört viktigt. Därför är det tidiga beskedet om statsbidragshöjningen , om 5 miljarder , också viktigt. Sammantaget ökar det här kommunsektorns resurser med 17 miljarder, och det är viktigt för att dämpa effekterna av lågkonjunkturen och för att värna välfärdens kärna. I tider av lågkonjunktur heter arbetslinjen aktiv arbetsmarknadspolitik. Vi möter den globala finanskrisen och lågkonjunkturen med aktiva åtgärder för dem som har drabbats av varsel och uppsägningar. Det är viktigt att Arbetsförmedlingen kan göra tidiga insatser, ge stöd till arbetssökande när det gäller att hitta nya arbeten, ge möjligheter till utbildningar och praktikplatser. Det är inte minst viktigt för unga som har varit sist in på en arbetsplats och åker först ut när de drabbas av varsel och uppsägningar. Men oavsett konjunktur är de goda förutsättningarna för företagande grunden för ett ansvarstagande för jobben. Och när exportindustrin har tuffa tider är goda förutsättningar för de mindre företagen med som hemmamarknad ännu viktigare för arbetsmarknad och för välfärd. I den här budgeten, som vi diskuterar , föreslås därför att anslagen till de regionala strukturfonderna höjs från 3,6 till 4,3 miljarder. Förslaget har förts fram av regeringens varselsamordnare. Vi har lyssnat. Vi lägger fram förslaget . När det är tider av varsel och uppsägningar ser vi att strukturfonderna kan vara ett verktyg. Länen får möjlighet att fatta beslut tidigare, i en ökande takt och betala ut tidigare. Det kan handla om att förstärka företagsamheten, jobba med innovationer eller förbättra insatser på klimat- och energiområdet. Det gäller att kunna göra rätt saker och att undvika att göra fel saker. Jag kan ta gårdagens som ett exempel. Det handlar om tre rubriker. Den stora rubriken är: Islossning på kapitalmarknaden. ökar tillgången på pengar för storbolagen. Det är bra. Därför är det viktigt att fortsätta att förbättra kapitalmarknaden för att få den att fungera också för de små företagen. Då tror jag att ett återinförande av förmögenhetsskatten, som Socialdemokraterna har föreslagit, är helt fel åtgärd. Det kommer att minska tillgången på kapital. Den andra, lite mindre, rubriken är: Full fart i fjällen efter rekordår. Sedan står det: Efter en säsong med bra väder och svag kronkurs kan de svenska skidorterna konstatera rekordresultat. Och väntar storinvesteringar. Man skulle kunna lägga till att sänkta arbetsgivaravgifter, allmänt och för unga, har varit en bidragande faktor. sänktes skidliftsmomsen från . Det är också en bidragande faktor. I detta läge är då chockhöjda arbetsgivaravgifter för unga, som Socialdemokraterna föreslår, helt fel åtgärd. Dessutom skulle, återigen, en återinförd förmögenhetsskatt kanske riskera investeringarna. Den tredje rubriken finns uppe i hörnet: klarar investeringsras inom miljöteknik. står emot global nedgång av investeringar inom miljöteknik. Störst är investeringarna i energigenerering, framför allt vindkraften. Där tror jag, herr talman, att energiöverenskommelsen skapar förutsättningar för att förstärka investeringar i förnybar energiproduktion. Vi vet det. Elcertifikaten är självgenererande, det tredje benet som är det väldigt tydliga tillskottet med förnybar alternativ energi. Det kommer att växa fram. Det kommer att innebära stora investeringar i förnybar energi. Men också här skulle ett återinförande av förmögenhetsskatten vara fel åtgärd, för det skulle dra bort kapital, kapital som man är villig att investera. Det är kanske det som inser när hon kommenterar utspel om att återinföra förmögenhetsskatten som det tråkigaste förslaget som s fört fram. kommenterade också: Vi kommer att behöva diskutera skattefrågor både länge och väl innan vi kommer fram till en gemensam linje. Det är alldeles uppenbart att oppositionen inte har någon gemensam ekonomisk politik, framför allt inte på skatteområdet. Det inger inte förtroende. Är det något som hushåll, marknaden och företag i behöver nu är det förtroende, ett ansvarstagande. Det är det som regeringen erbjuder. 4 (): Jag ska börja med en jämförelse av denna kris med tidigare svenska kriser. Sedan ska jag ta upp konjunkturläget. Därefter går jag över till den stora tvistefrågan i svensk ekonomisk politik, nämligen frågan om hur expansiv politiken bör vara och vilka risker regeringen kan acceptera utan att äventyra uthålligheten i den förda politiken och de långsiktiga målen för de offentliga finanserna. Avslutningsvis ska jag granska det socialdemokratiska alternativet och ta upp den så kallade Radetzkifrågan. Lärdomarna av krisen återkommer ständigt i debatten. Med rätta, vill jag säga. Men, menar jag, läxorna försök till egen svensk överbryggningspolitik är väl så relevanta som 90-talskrisen. Både och hemmakoktes inhemska kostnadskriser. Dagens kris är dock en utifrån kommande efterfrågekris, åstadkommen utan svensk förskyllan. Utlandets efterfrågan på svenska varor och tjänster har helt plötsligt fallit bort. Vi kan med vår ekonomiska politik skapa en högre inhemsk efterfrågan och delvis väga upp den svagare internationella efterfrågan, men inte särskilt mycket. Vår specialiserade exportindustris internationella kunder inom industri, infrastruktur, gruvor, fordon och så vidare efterfrågar helt andra varor och tjänster och i helt andra volymer än svenska privatkunder och svensk offentlig sektor. När kommer då den internationella uppgången som är avgörande? publicerade så sent som en genomgång av bland annat alla framåtblickande konjunkturindikatorer. De pekar på även fortsättningsvis en djup nedgång i de sju stora länderna, inklusive euroområdet. Utvecklingen av nedgången är för alla länder svag. Utsikterna i , , , , , och försämrades jämfört med den föregående månaden. En liten förbättring av läget kan dock noteras i , , , och . Men slutsatsen är ändock att det ännu inte finns några säkra tecken på en generell uppgång i världsekonomin. Många för stora exportmarknader befinner sig dessvärre i fortsatt nedgång. Vi lever med en unik global kris som vi inte vet när den lättar. Regeringen kommer, som det har sagts tidigare här, redan i utgångsläget att ha mest expansiva finanspolitik 20082010. Begränsningen för finanspolitikens expansiva inriktning utgörs av riskerna , bland annat hur man ska kunna lösa den så kallade exitfrågan, det vill säga hur man ska komma ur en expansiv överbryggningspolitik utan kraftiga nedskärningar i välfärdssystemen och skattehöjningar. Vi talar i fall om en mer expansiv politik än i något annat OECD-land i ett läge med en global konjunktursvacka som är unik, både i sin orsak och i sitt förlopp, som vi inte vet hur lång den blir och där alla länder ligger i samma konjunkturfas. Att i detta läge, som oppositionen vill, driva en på samma gång mer aggressiv och på jobben dåligt fokuserad finanspolitik är farligt och inbjuder till att göra om 1970-talets misstag. försökte sig då på en egen överbryggningspolitik. De då sittande regeringarna körde rejält i diket med devalveringar och underskott. Det kommer inte att upprepas. som spelar oppositionen, likt sirener i , en lockande finanspolitisk expansionssång som ska driva den ekonomiska politikens ansvariga i kvav för att sedan, i detta sammanhang politiskt, döda dem. Regeringen kommer dock inte att låta sig vilseföras av och övriga oppositionens försök till denna förföriska expansionssång utan är beslutsamt bunden vid det finanspolitiska ramverkets fasta mast. Men utan regeringens strida ström av motåtgärder hade naturligtvis finanskrisen varit värre och arbetsmarknaden betydligt svagare. Vidtagna åtgärder har också haft effekt. De så kallade räntespreadarna på finansmarknaden är i det närmaste normala . Den svenska börsen, som en indikator, föll mest i världen under krisens inledning men har stabiliserats. Oppositionen påstår att regeringen är passiv, paralyserad och handlingsförlamad. Det är dock att luras med sanningen. Finanskrisen har regeringen bland annat motat genom att inrätta stabilitetsfonden, ge kapitaltillskott till , till för lån till små och medelstora företag och till forsknings- och utvecklingsbolag för fordonsindustrin. Ökade möjligheter till lån och kreditgarantier för och är genomförda. Garantier är införda för Europeiska investeringsbankens lån till svensk fordonsindustri. Nya så kallade omstruktureringslån till fordonsindustrin bereds i . Arbetsgivare kan få anstånd med inbetalning av skatt . För insatser mot finanskrisen i utvecklingsländerna får ett särskilt kapitaltillskott. och Riksgälden har gjort stora och framgångsrika insatser för att återskapa en fungerande svensk finansmarknad. Låt mig nu fokusera på den traditionella finanspolitiken. Regeringen har sänkt skatten, inte primärt för höginkomsttagare inte alls utan med fokus på låg- och medelinkomsttagare. Man har också sänkt skatten för pensionärer, sänkt socialavgifter, gjort satsningar på utbyggd infrastruktur, gett mer till forskning och utbildning, mer till psykiatrisk vård, med mera. Om vi ser just till arbetsmarknaden har regeringen plussat på med extra pengar till infrastruktursatsningar, infört permanent ROT-avdrag och lagt till mer resurser till korttids- såväl som långtidsarbetslösa. Det handlar om mer resurser till jobb- och utvecklingsgarantin och jobbgarantin för ungdomar. Antalet deltagare i arbetsmarknadspolitiska program expanderar mycket kraftigt nu och blir minst 140 000 personer och ca 215 000 . Ökade statsbidrag till kommunerna kommer att utgå med . Lägre kostnader för kommunerna råder , bland annat genom sänkta sociala avgifter för unga anställda. Det är ett stort resurstillskott till kommuner och landsting. Den här uppräkningen blir lite tradig, ärligt talat. Mitt syfte är att dementera med all önskvärd tydlighet att regeringen skulle vara passiv. Det är inte heller så som påstår här att den ekonomiska expertisen på något sätt backar upp honom. är mycket försiktigt och delar inte alls offensiva hållning. Jag tog ned från hyllan i går den senaste bankrapporten. Den kom från . Den delar finansministerns bedömning. Jag kan gå igenom argumenten . Vad vill då oppositionen? som oppositionen starkt kritiserar regeringens keynesianskt motiverade upplåning och kallar den för slöseri använder Socialdemokraterna krisen för en okontrollerad utgiftsexplosion och ökar statens utgifter på nästan alla områden. Denna överbudspolitik gäller inte bara ökade transfereringar till a-kassan och sänkta a-kasseavgifter utan även ökade bidrag till barnfamiljer, pensionärer och studenter. Kommunerna ska få väsentligt mer jämfört med vad regeringen föreslår. Det handlar om mer bidrag till småföretagen, till trygghetssystemen, sjukförsäkringen, barngrupperna i förskolan, äldreomsorgen och mer statligt riskkapital. Socialdemokraterna vill också öka utgifterna mer än regeringen brett för utbildning, ge mer till högskolan, yrkesutbildning, sommarundervisning, fler gröna jobb, stark upprustning av miljonprogramsområdena, skolorna, äldreboendet, hyresbostäder, ge mer till infrastruktur, större ROT-avdrag, mer till klimatomställning, mer till välfärden, 90 000 sommarjobb, med mera, med mera. Detta är nya eller ökade offentliga utgifter som presenterats av bara , det vill säga . Vilka utgiftsökningar ska inte hinna med att kasta fram fram till valet med tanke på att det till dess återstår hela ? Bäva månde vi alla. Det finns naturligtvis stora problem med dessa överbud. Hur ska de höjda offentliga socialdemokratiska utgifterna avvecklas? produktionsförmåga som ändå i botten ska finansiera detta har ju inte alls utvecklats i samma takt som de ökade offentliga utgifter som Socialdemokraterna står för. Tvärtom krymper bnp . Det skulle vänta en socialdemokratisk utgiftsslakt runt hörnet, eller hur ? Det andra problemet är oppositionens uppenbara oförmåga att prioritera. Det finns inget ändamål under solen som inte förtjänar ett kraftigt bidrag från Socialdemokraterna och även från Vänstern. Bidragspartiet Socialdemokraterna är tillbaka med vidöppen plånbok tillgänglig för alla och envar. Utgifterna är ur jobbsynpunkt också ineffektiva. Det är ett hoprafs av åtgärder som spretar åt alla möjliga håll. De ger inte maximalt med jobb utan innebär en med slöseri accepterad arbetslöshet. Dessa överbud skulle medföra att den svenska finanspolitiken spårar ur som den gjorde . Socialdemokraternas utgiftsexplosion skulle underminera långsiktiga motståndskraft om krisen skulle bli djupare och dra ut det minsta lilla utöver det som är normalt i en konjunkturnedgång och det är ju precis det som vi dessvärre ser att prognoserna pekar på. I nästa fas, med politik, ligger alltså att nationen kommer att tvingas till nedskärningar och skattehöjningar. Men, säger någon, så tokiga kan väl ändå inte Socialdemokraterna vara att de bäddar för ett läge som liknar det eller ? Då är vi tillbaka till den kluriga fråga som , professor i nationalekonomi, ställde i valrörelsen : Kan vi lita på att Socialdemokraterna ljuger? Det vill säga, kan väljarna lita på att Socialdemokraterna i opposition predikar en politik som de i regeringsställning inte har för avsikt att genomföra? Det tricket fungerade inför valet . Men om och hans parti försöker samma trick i valrörelsen , med långt mer än de utgiftsökningar jag redan nämnt, måste de inte bara föra de egna kärntrupperna bakom ljuset Vi känner inte igen vårt eget parti utan även sina koalitionspartner i och . Den här gången lär det dock bli i det närmaste omöjligt, för vi har vänsteryttern som kommer att fungera som garant mot ett sådant dubbelspel efter valet . 5 (): Bara så kan man beskriva världsekonomin efter att finanskrisen bröt ut . Vår framgångsrika tillverkningsindustri som byggt upp mycket av det svenska välståndet är nu hårdast drabbad i den världsvida ekonomiska recessionen. Efterfrågan på svenska bilar, lastbilar, svenskt stål, svenska verkstadsmaskiner och kullager har fallit . Dramatiken i den ekonomiska utvecklingen ser vi också i statsfinanserna från ett överskott på till ett underskott på . Även om vi räknar bort en massa engångseffekter går vi från plus 65 miljarder till minus 81 miljarder . De som vi ska låna upp motsvarar en ökad skuldbörda på för varje svensk. Den här dramatiska försämringen är möjlig att hantera därför att står starkt rustat att möta den här krisen. Vi hade god ordning i våra offentliga finanser och en relativt låg statsskuld. Men visar dramatiken i siffrorna vikten av just en ansvarsfull ekonomisk politik och hur farlig en lättsinnig politik är. Hörde någon exempelvis någon utgift som inte ville öka? Vårt starka utgångsläge visas också av att ungefär 200 000 människor gick från bidragsförsörjning och arbetslöshet till ett arbete under alliansregeringens två första år vid makten. Vi kunde alltså möta den ekonomiska krisen med en stark arbetsmarknad, och trots dagens dystra arbetsmarknad var den totala arbetslösheten högre under den socialdemokratiska än vad den är just . Detta säger jag för att visa på svensk ekonomis starka utgångsläge, inte för att förminska de stora problem vi nu ser framför oss när den öppna arbetslösheten kanske kan nå , om vi når siffrorna under krisen . Trots att det är statens intäkter som försämras dramatiskt drabbas även kommuner och landsting. Skatteintäkterna ökar nu betydligt långsammare, som löneökningar och andra utgifter tuffar på ungefär som förut. Vi kristdemokrater har länge argumenterat för vikten av att vi redan nu i vår ska ge kommuner och landsting ett rejält tillskott, inte för att tillfredsställa våra kommunpolitiker utan för att det är i kommunerna som mycket av välfärdens innersta kärnverksamhet bedrivs: vården, omsorgen, skolan. får nu kommuner och landsting att dela på. fylls det generella statsbidraget på med ytterligare . får exempelvis den kommun där jag är född och uppvuxen, i inland, . Min nuvarande hemkommun får . Det är pengar som alltså går till att värna om välfärd och också förhindra att man tvingas dra ned alltför mycket på verksamheter. Vi räknar alltså med att ungefär 10 000 fler jobb kan bevaras inom kommunsektorn med dessa åtgärder jämfört med om ingenting hade gjorts. Vi ska också komma ihåg att kommuner och landsting redan har fått skattelättnader och ökade intäkter på . kommer alltså dessutom ytterligare 17 miljarder framöver. Tänk också på att det bara är av kommuners och landstings intäkter som är statsbidrag. De stora pengarna kommer från skatteintäkterna, och faller de har självklart staten svårt att täcka upp helt och hållet. Vill då kommunpolitikerna ha mer pengar? Ja, självklart kommer många att ropa på det. Men kom också ihåg att det faktiskt just nu är lånade pengar vi ger till kommunsektorn. Är det rätt att öka upplåningen för att satsa på kommuner och landsting? Ja, det är en rimlig avvägning, för det handlar om att värna om mycket av kärnverksamheterna i välfärden vård, omsorg, skola. Det är också för att vi har ett starkt utgångsläge men också för att det är en effektiv och god stabiliseringspolitik i ett sådant här läge. Det finns också två poänger med hur vi betalar ut dessa pengar. Den ena är att utbetalningen sker . Detta gör att man stärker likviditeten rejält i kommunkassorna. Den andra är att det handlar om generella statsbidrag utan krav på motprestationer. Detta ska ställas i relation till exempelvis Socialdemokraternas kommunsatsningar. De föreslår till exempel i sin senaste motion att kommunerna skulle få 3 ½ miljard kronor , men i själva verket handlar det till stor del om samfinansiering mellan stat och kommun. Det handlar om traineeprogram, utbildningsvikariat och statsbidrag för renoveringar, och för att få del av pengarna är kommunerna tvungna att hosta upp egna pengar. Det förstärker alltså inte kommunkassorna. Det kan möjligen finnas andra skäl för de här satsningarna, men det var inga fria pengar som stärker kommunernas ekonomier och som kan motverka exempelvis hotande uppsägningar. Alliansen har lagt fram en rad förslag och åtgärder för att stimulera ekonomin. I budgeten satsade vi 32 nya miljarder. I tilläggsbudgeten satsades ytterligare 8 ½ miljard, framför allt på arbetsmarknadspolitik och satsningar på infrastruktur. kommer ett paket med 17 nya miljarder till kommunerna. Arbetsmarknadspolitiken får ytterligare . Kombinerat med effekterna på vad man kan kalla de automatiska stabilisatorerna, det vill säga våra välfärdssystems automatik som alltså ökar utgifterna i en sådan här nedgång, har faktiskt de största finanspolitiska stimulanserna i hela OECD-området långt mer än , , , , och . Till dessa satsningar ska också läggas de statliga garantier på mer än som vi har utfärdat för att skapa stabilitet på finansmarknaden och underlätta kreditgivning till företag. Politikens roll är att skapa så trygga och långsiktiga spelregler som möjligt för samhällsekonomin och jobben. Men de åtgärder som vi löpande , vintern och våren presenterat kommer inte ensamma att vända konjunkturen. För detta krävs att den samlade efterfrågan i världen stiger och förtroendet på finansmarknaderna kommer tillbaka fullt ut. Våra åtgärder ska ses som en del i ett världsomspännande räddningspaket för att rädda ekonomin i hela världen. Vi är gränslöst beroende av vad som sker i , och . Den ekonomiska politiken handlar nu om att dämpa nedgången, rusta för framtiden, värna välfärden och hjälpa människor som drabbas av krisen. gäller det att värna om de offentliga utgifterna så att vi inte hamnar i ett ännu värre läge framöver. Det är en svår men viktig avvägning. Hur alliansregeringen och oppositionen hanterar krisen kan bäst beskrivas som en löpartävling. Vid startlinjen stod , vältränat och med goda förutsättningar. När startskottet för krisen kom var vi snabbt ute på banan och leder nu loppet. Jämfört med andra länder gör vi som sagt de största satsningarna på att stimulera ekonomin och hjälpa dem som drabbas av arbetslöshet. Problemet är att vi inte vet hur långt loppet är. Vi vet att det inte är något kortdistanslopp, snarare är det ett medeldistanslopp eller kanske till och med ett maratonlopp.