prot · GW0986 · 2009-03-18 00:00:00 — Det faktum att förändrade gränsen för avdrag för övriga kostnader har fått ogynnsamma skattekonsekvenser för flera av de grupper som får kostnadsersättningar. I en motion har vi föreslagit, och det finns också en reservation i betänkandet, att pröva att göra vissa ersättningar skattefria. Det skulle kunna göra att de som har fått en sämre skattesituation sedan 5 000-kronorsavdraget infördes skulle kunna få en bättre situation. I betänkandet skriver majoriteten om en utredning om gåvor och bidrag till ideella organisationer. Vad jag förstår när jag läser majoritetstexten ska detta införas till varje pris, kosta vad det kosta vill. Vid ett utskottssammanträde ställde jag frågan om det var felskrivet. Men det är det faktiskt inte. Det står att även om utredaren kommer fram till slutsatsen att nackdelarna överväger fördelarna ska ett förslag till en författningstext utarbetas. Så är det. Jag kollade direktiven till den utredning som arbetar, och så är det. Vad utredningen än kommer fram till ska detta genomföras till varje pris. Man kan ju fråga om det är ett bra sätt att använda statens medel att tillsätta utredningar när man redan innan har beslutat sig för vad man ska göra. Vad ska vi då ha utredningar till? Något annat som också är intressant, apropå samma fråga, är en tidningsartikel som jag läste där utredaren säger att det blir väldigt dyrt att administrera. Jag vet inte om det var felskrivet, men det stod att det skulle kosta 1 ½ miljard att administrera ett sådant system. Jag tycker att det låter som fruktansvärt mycket pengar. Vi får väl se när utredaren är färdig. Men utredaren har också i uppdrag att hitta finansiering för att täcka kostnaderna för administration av just det systemet. Då blir nästa fråga: Vilken skatt ska vi höja för att staten ska få in inkomster för att täcka administrationskostnaderna för skatteavdrag som företag och privatpersoner ska få när de ger gåvor till ideella organisationer? Det är också intressant att det så kallade gick ut och berättade att svenska folket är ett väldigt givmilt folk. Det kan vi glädja oss åt allihop. Givmildheten har till och med ökat. Och jag tror att väldigt många är benägna att ge gåvor även om det inte handlar om att göra det i skattesyfte, att man ska få göra skatteavdrag. Med detta yrkar jag bifall till reservation 8. 126 (): Det blir lätt en budgetdebatt när man ska diskutera inkomstskatterna, för det blir så svårt när man ska diskutera de motioner som vi väckt om stort och smått att bara hoppa över de stora dragen. Men jag ska försöka att göra fru talman nöjd och hålla mig till saken. Jag ska bara säga något lite kort. Även om retoriken må vara en annan har de stora förändringar som skett på inkomstskatteområdet gett de stora skattesänkningarna till dem som redan tjänar väldigt bra. En tredjedel av jobbskatteavdraget har gått till den femtedel av befolkningen som tjänar mest. Det säger sig självt att höjningen av gränsen för när man börjar betala statlig inkomstskatt bara gynnar dem som tjänar tillräckligt mycket för att betala statlig inkomstskatt. Före höjningen gick gränsen vid . Det är kanske inte en jättehög lön, men då ska vi komma ihåg att det här inte är en förändring som gynnar bara dem som hamnar under gränsen. Det ger en inkomstskattesänkning för alla som ligger över gränsen, även de som ligger långt över gränsen, medan de som ligger under den inte får ett öre. För att ytterligare öka på ojämlikheten har regeringen konsekvent gett större skattesänkningar till män än till kvinnor. Där har vi från en annan politik. Vi riktar skattesänkningarna till dem med lägre inkomstnivåer, där de bättre behövs. Det ger inte bara en bättre fördelning mellan höginkomsttagare och låginkomsttagare utan också en bättre fördelning mellan kvinnor och män. Men är det här som sagt ingen budgetdebatt, utan det är en debatt om de motioner som blev över så att säga. Där har vi från ett antal förslag på framför allt miljöområdet. Vad har det med inkomstskatter att göra, kanske någon frågar sig. Men det hänger faktiskt ihop en del. Till exempel har vi ett system med förmånsbeskattning om det är så att arbetsgivaren håller en anställd med till exempel fri bil eller något sådant. Och det är klart att hur de reglerna ser ut får miljökonsekvenser, likaså reglerna för avdrag för resor till och från arbetet. Men vi börjar med förmånsbeskattningen. Syftet med förmånsbeskattningen är ju väldigt lovvärt, att det inte ska löna sig mer att ta ut ersättning för arbete i form av olika förmåner än att ta ut dem i form av kontant lön. Men ibland har man inte riktigt lyckats med de reglerna känner jag, och det är inte olyckligt bara av principiella skäl utan också om det får negativa miljökonsekvenser. När det gäller förmånsbilsbeskattningen har vi från pekat på att den slår lite snett och att vi vill ha en mer miljörelaterad förmånsbilsbeskattning. Men det är också en annan sak som hänger kvar, nämligen drivmedelsbeskattningen. Om arbetsgivaren håller med fritt drivmedel behöver man inte betala den fulla kostnaden för det, vilket man inte behöver . Det man i praktiken får betala motsvarar om man har ungefär 50 procents marginalskatt, som många människor har. Då är det klart att det ger ökade incitament till att köra mycket, och det är så klart olyckligt. Därför måste man se över det så att det inte blir mer lönsamt om man får drivmedel av arbetsgivaren än om man betalar det själv. Det är också rimligt att man inte, som , har förmån av fri parkering inne i själva bilförmånen, för trots allt är det väldigt olika priser på parkeringsplatser i och i . Om förmånen då har samma värde är det klart att det dels är orättvist, dels missar man den möjlighet som parkeringsavgifterna faktiskt är i styrningen. Parkeringsavgifter är ju någonting som drabbar människor som jobbar inne i en storstad där det finns utmärkta möjligheter att ta sig fram på andra sätt. Däremot kanske de som jobbar utanför har mindre problem med parkeringsavgifterna. Ser man över det får man en bra miljöstyrning, och det är bra för skatterättvisan. Däremot är det inte så vanligt att människor har förmånscykel på samma sätt som förmånsbil. Kanske beror det på förmånsreglerna att man inte tycker att det är värt det och att man måste förmånsbeskattas för det. Det är klart att det i grund och botten är riktigt att man förmånsbeskattas, men det blir ju konstigt när arbetsgivaren utan problem får tillhandahålla annan friskvård som inte sker på en cykel på väg till jobbet. Om man till exempel trampar på en spinningcykel inne på ett gym behöver man inte beskattas för det, men om man trampar på en cykel på väg till jobbet och dessutom gör en miljögärning ska man förmånsbeskattas. Det här borde man se över, tycker vi. Men nog om förmånsbeskattningen och över till reseavdragen. Det är också i grunden en fin tanke att man inte ska förlora på att jobba, även om det ibland kan kännas som att det gränsar lite till privata levnadsomkostnader. Problemet med det här är att det någonstans ändå ger ett stöd till resande, och att det förekommer en hel del fusk i den här branschen ska vi inte hymla med. har gjort stickprovskontroller, och de visar att det är en skrämmande hög andel som har begärt högre avdrag än vad de har rätt till. Om man i stället skulle ha ett färdmedelsneutralt reseavdragssystem, där man inte måste ha en krånglig tidsgräns som kan vara svår att kontrollera och det inte blir så att den som väljer kollektivtrafik straffas för det med lägre avdrag, då skulle vi minska både fusket och förhoppningsvis miljöproblemen. Sedan är det väldigt delikat hur man ska utforma systemet eftersom de geografiska förutsättningarna är så olika i vårt avlånga land, så när man utformar ett sådant system behöver man se över glesbygdens situation. Om det är så att glesbygden missgynnas tycker jag att det är bättre att man försöker kompensera det utanför reseavdragssystemet. Sedan har vi avdragen för kostnadsersättning för frivilligarbetare. Det har varit inne väldigt mycket på, så det behöver jag egentligen inte fördjupa mig så mycket i, utan jag yrkar bara bifall till reservation nr 8. Inte heller behöver jag fördjupa mig i debatten om skattelättnader för hushållstjänster som vi nu har haft och troligtvis kommer att ha till, utan den tycker jag att vi sparar. 127 (): och världen befinner sig just nu i en av den moderna historiens kanske värsta lågkonjunkturer. Även om vi inte längre befinner oss i stormens öga den akuta finanskrisen verkar ju ha lagt sig börjar vi nu se resultatet av ödeläggelsen. Varsel övergår till att bli arbetslöshet, och krisen blir mer verklig och kommer närmare inpå människors vardag. Den goda nyheten är att trots den här krisen står vi nu bättre rustade i än när vi möter kriser av det här slaget. Det är tack vare att vi har fört en ansvarsfull ekonomisk politik och tack vare att har kommit i arbete som föregick krisen. Och det är ingen slump. När och senare krävde mer stimulering av ekonomin samlade vi i ladorna. Vi stod emot frestelsen att bränna upp överskotten under högkonjunktur och sparade inför lågkonjunktur. När Socialdemokraterna, krävde att vi inte skulle stå fast vid vårt vallöfte om att göra det lönsamt att arbeta stod vi fasta och tydliga i vår politik att arbetslinjen ska återupprättas och att arbete än en gång ska bli lönsamt. sade i sitt inledningsanförande att vi har sänkt skatterna för dem som är rikast i samhället, för dem som tjänar mest. Sanningen är att vi har sänkt skatterna för dem som tjänar. Vi har gjort det lönsamt att arbeta. Resultatet blev att vi fick 175 000 fler människor i arbete. Allt detta sammantaget gör att vi kan parera lågkonjunkturen mycket bättre än vad som annars hade varit fallet och på ett sätt som gör att vi inte behöver äventyra välfärdens kärna. Man kan fråga sig vad det är för tröst för alla dem som är på väg in i arbetslöshet. Vad hjälper goda statsfinanser, vad hjälper det att vi har haft en otroligt god sysselsättningsutveckling, vad hjälper det att vi har återupprättat arbetslinjen för alla dem som tvingas försörja sig genom a-kassa och inte genom eget arbete? Det kan vara en ganska klen tröst för dem som förlorar jobbet, men i vargavinterns mörker ger detta ändå en liten glimt av ljus och hopp hopp om framtid, hopp om att lågkonjunkturen inte är för evigt och hopp om att jobben kommer tillbaka. Just att står så väl rustat för att ta emot krisen gör att vändningen kommer att komma snabbare och att vi kommer att få en uthållig högkonjunktur som svar på det som vi nu befinner oss i. Det har också gjort att arbetslösheten faktiskt är mindre än den annars hade varit. Tänk om vi ovanpå alla domedagsprofetior om 100 000150 000 arbetslösa lade på ytterligare 175 000 människor alltså de som inte hade jobb när Socialdemokraterna, styrde. Det är tack vare att vi har fört den politik som vi har gjort som vi nu kan tackla lågkonjunkturen på ett bra sätt utan att äventyra välfärdens kärna. försökte i sitt anförande göra gällande att arbetslösheten är rekordstor. Vi har fortfarande en bra bit kvar till den nivå vi befann oss på när Socialdemokraterna styrde . Grundfundamenten i vår politik handlar som sagt om stabila statsfinanser och ett återupprättande av arbetslinjen genom att göra det mer lönsamt att arbeta. Det slår vi fortsatt fast genom detta betänkande. Vi står trygga i vår politik. Det motsatta gäller för oppositionen. Vi kan se hur man nästan går ut och kräver satsningar på det ena eller det andra. Man tycks ha råd med precis allt. Utan eftertanke och utan minsta fundering på minsta konsekvens av sin politik låter man sedelpressarna gå på högvarv. Det är inte en ansvarsfull politik; det är raka motsatsen. Ändå fortsätter man lika indignerat att klaga på regeringen och alliansen för att vi har gjort det lönsamt att arbeta och för att vi har stramat åt bidragen. Jag tycker att alla representanter för oppositionen borde avkrävas ett svar . På vilket sätt får vi fler människor i arbete genom att höja skatten på arbete? På vilket sätt får vi fler människor att vilja söka sig ut på arbetsmarknaden eller stanna kvar i jobb om vi gör det ännu mer lönsamt att leva på bidrag? En annan intressant fråga som det börjar bli dags för oppositionen att svara på är hur länge man kommer att kunna stå fast vid sina krav på att höja bidragen så att av befolkningen ska få av sin lön vid arbetslöshet, vilket Socialdemokraterna har krävt, utan att offra jobbskatteavdraget. Socialdemokraterna, och det var väl kanske det bästa exemplet på från denna riksdagsgrupp, är trots all kritik och avsky som man spyr ut mot jobbskatteavdraget för lejonparten av den skattereform som vi har genomfört. Man har valt att behålla den i sin budgetmotion. Varför har vi dock inte fått svar på. Den intressanta frågan blir: Om arbetslösheten ökar med 100 000150 000, hur kommer ni då att klara av att finansiera era bidragshöjningar och behålla jobbskatteavdraget? Någonstans måste ändå gränsen för hur mycket sedlar ni kan pressa i sedelpressarna gå. Någonstans måste ni ändå konfronteras med verkligheten. När oppositionen svajar som en vindflöjel i kulingvarning står i alla fall vi fast vid att vår politik är den bästa för att möta de utmaningar som står inför. Vad gäller de övriga frågorna i betänkandet yrkar vi avslag på samtliga motioner. En hel del motioner avstyrks med hänvisning till att det redan pågår ett beredningsarbete i . Det gäller till exempel avdrag för gåvor till ideella organisationer. Det handlar också om skattereduktion för ROT-arbetet. Det gäller även alkolås på bilar som förmånsbeskattas, men där regeringen har signalerat att så inte längre kommer att vara fallet och där redan tidigare beslutat om ett tillkännagivande. Det finns också ett antal punkter där oppositionen har reserverat sig och där vi har olika uppfattningar. Apropå det sade om att debatterna tenderar att återupprepa sig och att argumenten kommer tillbaka tittade jag också i protokollet från förra gången. När jag läste mitt anförande konstaterade jag att det tidigare var väldigt spretigt i reservationerna. I hälften av reservationerna höll sossarna med ; i andra hälften höll man med . Den här gången kan man konstatera att det inte alls är lika många reservationer från Socialdemokraterna. är det som sticker ut med fyra egna reservationer. Den här gången ligger sossarna faktiskt närmare oss i alliansen än . Man kan därför konstatera att det rödgröna lägret inte har blivit särskilt mycket tydligare i sitt samarbete och som block betraktat. När vi kommer till de enskilda sakfrågorna är vi fortsatt emot att man ska kunna dra av fackföreningsavgiften eller avgiften till a-kassan. Man ska inte heller få rätt att dra av kostnader högre än . Det beror på att detta är delmoment i att finansiera jobbskatteavdraget, och den reformen står vi som sagt fast vid. Vi tycker inte heller att vi ska subventionera att företag köper cyklar till sina anställda eller att vi ska öka beskattningen av dem som har tillgång till fri parkering av sina tjänstebilar. Vi tycker att det nuvarande systemet fungerar väl. Vi vill inte öka beskattningen. Dessutom tror vi att det förslag som har presenterat ökar regelkrånglet. Däremot är vi liksom positiva till att ändra reglerna för friskvårdsbidrag. Vi hoppas att regeringen kan se över nuvarande regelverk, överväga att införa ett takbelopp och inkludera fler typer av friskvårdsaktiviteter i bidraget. Då kan arbetstagare och arbetsgivare i större utsträckning komma överens om vad som ska gälla. Vi yrkar självklart avslag på oppositionens förslag om att ta bort skattereduktionen på hushållsnära tjänster. I rådande kristid är det trots lågkonjunkturen så att branschen för hushållsnära tjänster växer så det knakar. Det är tack vare vårt skatteavdrag. Jag vill avslutningsvis säga två saker. Jag yrkar självklart bifall till utskottets förslag. Jag vill också rikta några ord till som talade om en film där någon stackare vägrade betala skatt och fick åka i en lerig åker. , vi har fortfarande världens näst högsta skatter. av bnp går till den offentliga sektorn. Vi är ganska långt från den hemska nyliberala dystopin som du målar upp. Vi gör dessutom en rekordsatsning på infrastrukturen. 128 () replik: Jag vill först klargöra en sak. Jag yrkar naturligtvis bifall till reservationerna 9 och 10. I mitt anförande läste jag upp punkterna i stället. Den där filmen är rätt lärorik, . Jag tror att dina äldre kolleger kommer ihåg den. Den visar vilka konsekvenser orimliga skattesänkningar får. Det är lite det jag känner att ni håller på med. Före krisen började ni sänka skatter, men det blev inget stopp på skattesänkningarna trots den finansiella krisen. Vi hade säkert haft råd med väldigt många insatser om ni inte hade lagt ut i skattesänkningar som vi vet gynnar de mest högavlönade. Jag har ett exempel i min bekantskapskrets. Mannen har fått i skattesänkning, kvinnan har fått 200. Hon tillhör de lågavlönade i samhället. Hon är lokalvårdare. Är det att gynna dem som är låginkomsttagare när sådana skillnader förekommer? En sak som jag tycker att borde ha lärt sig vid det här laget när det gäller att leva på bidrag är att a-kassa och sjukersättning faktiskt är försäkringar som människor har betalat till. Det är ni som ser till att folk får leva på bidrag genom att fler och fler måste söka det som vi tidigare kallade socialbidrag och som heter försörjningsstöd. Lyssna på kommunerna runt om i landet och titta på statistiken så ser ni hur det har ökat. Det är en ytterligare börda på kommunerna en debatt som fördes före vår debatt. Tack vare en klok s-politik före valet kunde ni dra nytta av att anställningssiffrorna ökade, att antalet personer i arbete ökade. Det är ju tack vare den politiken, vilket vi också pratade om i valrörelsen. 129 () replik: Jag tror säkert att den där filmen är både bra och lärorik, och det är säkert jätteintressant att se den ur ett filmhistoriskt perspektiv. Men jag tycker att det är på gränsen till löjligt att komma med anklagelser om att vi är på väg att rasera hela den svenska ekonomin med våra brutala skattesänkningar när vi fortfarande har världens näst högsta skatter. Vi har ett skattetryck på mellan . Tack vare att vi genomförde jobbskatteavdraget, tack vare att vi gjorde det lönsamt att arbeta, tack vare att vi skapade alla jobb dina kolleger i arbetarrörelsen och LO är överens om att jobbskatteavdraget bidrog till detta har vi fått en tillväxt som gör att vi har utvecklat svensk ekonomi och kunnat satsa på välfärden, utveckla välfärden och parera lågkonjunkturen på bästa sätt. Jag är väldigt stolt över att vi har genomfört jobbskatteavdragen. Det har gjort att vanliga människor metallarbetare, poliskonstaplar, bibliotekarier, städpersonal, människor som är vanligt folk här i har fått skattelättnader på . Det finns självklart de som inte har fått det fulla jobbskatteavdraget. De som du pratade om, , när det gällde din bekant är ju fortfarande pengar som går till kassan och gör att man har mer köpkraft i lågkonjunktur än vad man hade haft om Socialdemokraterna hade styrt. Jag tycker att är lite svaret skyldig när det gäller jobbskatteavdraget. Var står ni egentligen i jobbskatteavdragsfrågan? Kan du garantera att ni kommer att stå här och fortfarande vara för första och andra steget som ni var för i er budgetproposition och vara för era stora bidragshöjningar? De kommer att bli väldigt kostsamma nu när arbetslösheten ökar. 130 () replik: Självklart blir de kostsamma. Vad vi behöver göra nu är att satsa på kompetensutveckling och utbildning för att möta den högkonjunktur som kommer att komma. Det har säkert hört tidigare. Det har alltid varit lönsamt att arbeta beroende på vilket jobb man har. Ingen betalar ju för att arbeta. I fråga om jobbskatteavdraget handlar det om de stora orättvisor som det har inneburit för olika inkomstlägen. Det är orättvisor som vi vänder oss emot. Skatter är ju inget självändamål utan något som tas ut för att betala nyttigheter som medborgare och företag behöver och kräver ska finnas i ett samhälle. Det kräver ett ganska högt skatteuttag. Om vi inte vill ha höga skatter må vi se till att de nyttigheterna betalas på något annat sätt. Det blir inte bättre eller billigare ofta tvärtom. Dagens borgerliga skattepolitik låtsas att det går att sänka skatten kraftigt och ändå behålla samma nivå på den sociala välfärden. Det går inte. Den skattenivå vi är nere på nu det är faktiskt av bnp räcker inte för att betala dagens välfärdsåtaganden, ännu mindre för att klara framtiden. Det är intressant att veta vilken välfärd vill ha. Vad får stryka på foten ? Det skulle vara intressant att veta. 131 () replik: Vi har infört rehabiliteringsgarantin. Vi har infört en läs- och skrivsatsning i skolan. Vi har infört en tandvårdsreform som Socialdemokraterna har pratat om men inte levererat. Vi har fått fler poliser på gator och torg. Vi har sett till att på en massa olika områden förbättra och förstärka välfärden. Jag skulle vilja höra vad Socialdemokraterna egentligen gjorde för välfärden då de satt vid makten. Den satsning som vi har gjort på välfärden visar att er politik, att det inte skulle gå att sänka skatten och satsa på välfärden, har varit fel. Det finns ett samband som ni alltid har bortsett ifrån, nämligen att om vi får fler människor i arbete kan vi göra bådeoch. Det är precis det som vi åstadkom genom jobbskatteavdraget genom att göra det mer lönsamt att arbeta. Genom att göra det mer lönsamt att arbeta har fler gått ut i arbete och vi har fått i gång svensk ekonomi. Jag skulle också vilja ge ett exempel. Det handlar om en person som jag känner. Jag tror faktiskt att han kommer från valkrets. Han räknade ut att om han skulle bli arbetslös skulle han behöva ett jobb som ligger inom fem mils radie från där han bor. Annars skulle det bli alldeles för kostsamt för honom att transportera sig till jobbet. Han skulle inte kunna betala kostnaden för att ta sig dit och gå med vinst. Det var innan alliansregeringen trädde till och genomförde sina reformer. får han mer i plånboken. blir det tydligt att det blir lönsamt för honom att arbeta. Det är med en sådan politik som vi bygger ett starkt framtida och kan möta den här lågkonjunkturen på bästa sätt. 132 () replik: Det var mycket att svara på. Jag tror faktiskt att jag börjar bakifrån. talar om att man ska kunna se över reglerna för personalvårdsförmåner så att ett större område med olika aktiviteter ska kunna omfattas i stället för att man har en liten lista. Man har en beloppsgräns i stället. Det sympatiserar jag med. Det lustiga är att de nya aktiviteter som ska omfattas gärna kan få vara golf och ridning sådana saker som man kanske lite fördomsfullt förknippar moderater med. Det får absolut inte vara cykling till och från jobbet som man möjligtvis fördomsfullt förknippar miljöpartister med det ska jag låta vara osagt. Jag tycker att det känns lite inkonsekvent. pratade också om 5 000-kronorsgränsen när man höjde det avdrag man kan göra. Det slog hårt mot den kommunala frivilligarbetaren. Vi har inte föreslagit att den ska sänkas till igen eftersom vi inser att det var väldigt svåradministrerat. Däremot har vi föreslagit att man ska se över om man kan göra som man gjorde med dagbarnvårdarna från första början eftersom det här handlar om en kostnadsersättning och inte om någon form av lön eller dylikt, och att det skattebefrias rakt av så att man inte förlorar på att göra en samhällsinsats. pratar också mycket om sedelpressar. Vi kanske är lite utanför skatteområdet, men jag blir ändå lite bekymrad när det kommer svepande anklagelser om vår storslagna politik. Jag tycker att vi har varit väldigt noga med att lyssna på de rekommendationer som kvalificerade ekonomer gör när det gäller vad som kan vara en rimlig nivå på den något expansiva politik som kanske kan behövas i ett sådant här konjunkturläge. Från regeringssidan var ni väldigt försiktiga och sade: Det är nog inte så stor fara. Vi behöver inte göra någonting.