prot · GW0984 · 2009-03-13 00:00:00 — Om ni vill fortsätta med era paket, om ni vill fortsätta med er stil där det handlar om att separera ut särskilda branschprogram för snart sagt alla branscher, fortsätt gärna med det. Det vi kommer att göra är att se till att våra åtgärder passar dataspelsindustrin, turismindustrin, basindustrin. Det är så man får en stark näringslivspolitik i vårt land. Jag tror att det är bra för svenska folket att det är de som har ansvar för skattebetalarnas pengar som leder landet och inte en opposition som är ansvarslös med samma pengar. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2008/09:358 om tågtrafiken på Uven 42 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att garantera statligt stöd till tågtrafik på den så kallade Uvenlinjen. ställde exakt samma fråga till mig för skriftligt svar så sent som . Jag har inget annat svar än det jag gav för . Rikstrafiken disponerar anslaget för Trafikavtal och det är lämpligt att det är den myndigheten som avgör vilken trafik som ska prioriteras inom ramen för dess uppdrag. 43 (): Som säkert de flesta förstår var jag inte nöjd med det skriftliga svar som jag fick från ministern. För att få en diskussion om statens indragna stöd till tågtrafiken på Uven valde jag att skriva en interpellation i samma ärende. Uven kanske man ska börja med att förtydliga. Det är tågtrafiken på sträckan UppsalaNorrköping över , , och bland annat. står staten för 16 miljoner av det underskott som den här trafiken genererar. Men Rikstrafiken har meddelat att man inte avser att fortsätta med det från . Regeringen har helt enkelt varit för snål med pengarna. Det är väldigt beklagligt, eftersom den här tågtrafiken är väldigt viktig. Uven hanterar ungefär en miljon resenärer och binder ihop och den fjärde storstadsregionen som man brukar kalla och . Det är en tågsträckning som binder samman många olika arbetsmarknadsregioner och flera universitets- och högskoleorter men också Västra och med västra och . Resenärer till och från de destinationerna är hänvisade till Uven och byter tåg i eller för att komma vidare med X 2000. Att staten på det här sättet drar sig undan sitt ansvar tycker jag är väldigt beklagligt. Att det dessutom sker mitt i en allvarlig jobbkris gör det ännu mer obegripligt. De varselsamordnare som regeringen har utsett från har lyft in just fortsatt stöd till Uven som en viktig åtgärd för att mildra de effekter av varsel och arbetslöshet som inte minst men också andra orter på den här sträckan har drabbats av. har vi inte fått ett enda positivt besked från regeringen på någon av de åtgärder som varselsamordnarna har fört fram. Jag hoppas att det kan vara dags för infrastrukturministern att bryta den usla trenden och ge regionen åtminstone ett positivt besked. Om regeringen drar sig undan sitt ansvar kan det få två konsekvenser. Antingen läggs tågtrafiken ned helt eller så dras den ned på en nivå som gör att väldigt många får svårt att resa på ett rimligt sätt. Det kommer att förvärra jobbkrisen. Eller så får kommunerna gå in och täcka upp när staten drar undan sina pengar. Därmed förvärras välfärdskrisen. Vi vet att kommunerna står i en väldigt svår ekonomisk situation, bland annat för att regeringen har valt att genomföra stora orättvisa skattesänkningar i stället för att stärka välfärdssektorn. I stället för att kunna hålla uppe kvaliteten i äldreomsorgen och skolan riskerar kommunerna längs den här sträckan att få fylla på när infrastrukturministern drar bort sina pengar. Det hålet i den kommunala ekonomin ska läggas till de andra hål som redan har skapats för att regeringen har förstört trygghetssystemen. Kostnaderna för socialbidragen ökar i rask takt i de här kommunerna till följd av den trygghetskris som följer i spåren av försämringar i a-kassa och sjukförsäkring. Med tanke på allt det här undrar jag om inte infrastrukturministern är beredd att ompröva sitt svar till mig som jag fick på min fråga. Borde inte ministern åtminstone kunna ge regionen ett positivt besked i den flod av negativa åtgärder som ni har åstadkommit så här långt? 44 Statsrådet (): Jag vänder mig till med anledning av interpellantens betoning av vikten av Uventrafiken och denna tåglinje. Jag har absolut ingen anledning att betvivla denna vikt och funktion som Uvenlinjen har. Men det svarar inte på frågan vem som är ansvarig för notan, för att betala för tåglinjen. Den har jag beskrivit för i det tidigare svaret. Det finns en uppdelning vad gäller kollektivtrafiken mellan vad som är ett ansvar för kommuner och landsting och vad som är ett statlig ansvar. Det regionala ansvaret är för den lokala och regionala kollektivtrafiken, medan staten genom Rikstrafiken har ett ansvar för interregional kollektivtrafik. Att kommuner och landsting har ett ansvar för den inomregionala kollektivtrafiken innebär att de har just det verktyget för att skapa förutsättningar för regional utveckling utifrån sina prioriteringar. Det tänker jag fortsätta att värna om. Det är passande att upprepa en historia här. betalade SJ för den trafikerade vägsträckan VästeråsKatrineholm som SJ själv förlängde till . Rikstrafiken gjorde 2002 en överenskommelse med Mälardalstrafiken om att trafiken på den tidigare av staten upphandlade sträckan ska ingå i Timtrafiken, och då förlängdes den till . Men utvecklade Rikstrafiken principer och kriterier för när och på vilken nivå som myndigheten ska engagera sig. Om jag upprepar det historiska perspektivet bedömde Rikstrafiken 2005 att det knappast är rimligt med ett långsiktigt stöd till trafiken utifrån Rikstrafikens uppdrag. mötte man regionernas behov av en övergångsperiod för att på ett rimligt sätt både ta ansvar för och värdera trafiken. Dessutom redovisade Rikstrafiken så sent som en ny rapport där man har uppdaterat den gamla utredningen om just Uventrafiken. Myndigheten gör återigen en bedömning som motsvarar den man gjorde efter den diskussion som uppstod 2005. Det man säger är att trafiken har en liten andel interregionalt resande och att den interregionala tillgängligheten för berörda kommuner är god och acceptabel för samtliga utifrån Rikstrafikens kriterier. Det kan låta fyrkantigt, men Rikstrafiken har olika kriterier när de gör sina bedömningar av när de ska vara en aktiv part. Vi har alltså regelsystem med en mycket tydlig ansvarsfördelning, och det är ett tidigare ställningstagande och ett tidigare beslut som har sitt ursprung som Rikstrafiken nu genomför. 45 (): Infrastrukturministern har närmast gjort det till en konstform att lämpa över det ekonomiska ansvar som hon borde ta på landets kommuner och landsting. Det gäller inte bara Uven utan också till exempel där välfärdssektorn nu får bära en stor del av ansvaret. Där ska stå för 600 miljoner, en investering som infrastrukturministern och staten borde stå för. Bara för , som för övrigt har varit med och kört i botten ekonomiskt, handlar det om att förutom stora sparbeting nu också få fram 300 miljoner till infrastruktur utanför länets gränser. De nio kommunerna ska dela på lika mycket. Infrastrukturministern har till och med varit tvungen att föreslå en lagändring för att det ska vara lagligt att göra så. har det inte varit tillåtet. Det handlar självklart om att flytta resurser från välfärdssektorn, och jag kan garantera att det inte handlar om en önskan från kommunerna att behöva ta detta ansvar. Den borgerliga regeringen har helt enkelt slarvat bort så mycket pengar på oansvariga skattesänkningar att ni inte har möjlighet att ta ansvar för det en regering borde ta ansvar för. Detta ansvar får i stället tas regionalt och lokalt, och då försvinner pengarna från äldreomsorg, vård och skola. Dessutom skyller ifrån sig på Rikstrafiken. Hon har inget ansvar för någonting. Men det är faktiskt ministern som är ansvarig, både för de resurser som Rikstrafiken har och det uppdrag som regeringen ger till Rikstrafiken. gick förra gången det var tal om att dra in pengar, 2005, in och såg till att det kom fram resurser och att man kunde fortsätta ta ett statligt ansvar på den här sträckan. Varför klarar inte en borgerlig minister av det som en socialdemokratisk minister klarade av? Jag kan heller inte förstå hur regeringen resonerar när man ser det så snävt när det handlar om tågtrafikens betydelse för exempelvis miljön. En miljon tågpassagerare riskerar nu att få leta upp ett annat färdsätt, och jag kan garantera ministern att det inte kommer att bli cykel. De målsättningar som regeringen vill uppnå i sin klimatproposition har inga förutsättningar att nås om man börjar med att ta rejäla kliv åt fel håll. Den bild som växer fram i alla fall för mig är att regeringen tar lätt på välfärdskrisen när man fortsätter att dumpa stora kostnader på landets kommuner och landsting som varslar och säger upp personal i äldreomsorg och skola. Regeringen tar dessutom ett felsteg i klimatarbetet när man på det här sättet riskerar att flytta en miljon passagerare från klimatsmarta tåg till vägtrafik. I bästa fall blir det buss men sannolikt för det mesta bil. Regeringen tar uppenbarligen också lätt på arbetspendlingen när man genom att svika Uven försvårar den långväga arbetspendlingen mitt i en brinnande jobbkris, där just pendlingen kommer att vara väldigt viktig. Lyssna på era egna varselsamordnare! De vill att ni ska fortsätta att stötta den här trafiken. Det skulle vara en viktig åtgärd för jobben i regionen. Borde inte politiken hänga ihop så mycket att också infrastrukturministern bidrar till detta viktiga arbete? 46 Statsrådet (): har jag en fråga till interpellanten med anledning av att han tog upp . Det kanske vore på sin plats att kom ihåg var det ingångna ekonomiska avtalet och medfinansieringen av kom ifrån vad gäller landstingens delaktighet. Det är just socialdemokratiska initiativ. har kostnadsberäkningar flugit dramatiskt i höjden, och naturligtvis var det ganska naturligt när vi prioriterade att göra en översyn av kostnader att också kringliggande regioner blev aktiva. Vi var mycket tydliga med behovet av att hitta en spårlösning för som också skapade förutsättning för den större regionala arbetsmarknaden, och därav utvecklas detta till ytterligare en medfinansiering. Detta är i sig inget nytt, utan det har ju Socialdemokraterna arbetat med mycket. Tillbaka till Uven: Tågtrafik och kollektivtrafik är oerhört avgörande för större arbetsmarknadsregioner, och är det någon som har prioriterat detta är det jag och alliansregeringen med anledning av det arbete som pågår. Dels prioriterar vi att förbättra infrastrukturen, både när det gäller vägar och järnvägar, så att underhåll och nybyggnation tar fart med ett högre tempo, dels handlar det om att den regionala nivåns delaktighet stärks och blir tydlig, för det är där man gör rätt prioriteringar. Det är där man ser rörelsemönster. Det är där man ser vilka bristerna är när det gäller varför en rundad arbetsmarknadsregion inte kan utvecklas. Jag kommer att fortsätta arbetet med detta, och det innebär också att det finns ett stort regionalt ansvar. Men jag måste också fråga : Innebär din syn på kollektivtrafik att det regionala och lokala huvudmannaskapet inte längre ska vara aktuellt för kollektivtrafik, alltså den trafik som berör daglig skolpendling eller daglig arbetsmarknadspendling? I så fall är det något nytt som Socialdemokraterna härmed tar initiativ till. Det pågår ganska mycket arbete här och vad gäller att göra en åtgärdsplan i syfte att både tänka i termer av större arbetsregioner och bejaka dem. Där är man i i allra högsta grad aktiva och har mycket tydligt visat detta i sitt engagemang och nuvarande arbete. När det gäller den specifika Uventrafiken var det ett initiativ som påbörjades under den socialdemokratiska regeringen. Rikstrafiken sade tydligt att det inte var rimligt att Rikstrafiken tar ansvar för den typen av trafik, därav beslutet om en övergångstid. Parallellt med den översyn av åtgärdsplanerna som görs kan jag icke desto mindre se att vi träder in i en ännu starkare regional nivå och större arbetsmarknadsregioner. Långsiktigt tror jag alltså att vi kan se behov av att se över kollektivtrafik som bejakar större arbetsmarknadsregioner ja. 47 (): Självfallet ska vi ha ett regionalt och lokalt ansvar för kollektivtrafik. Det är ingen som har sagt något annat. är det på Uvensträckan så att det är regionen kommunerna och landstingen som tar den stora delen av kostnaden. Det är inte staten. Men drar bort den sista delen av statligt ansvar för den här tågtrafiken. Det skjuter hon i stället över på hårt prövade kommuner som måste spara i välfärden redan innan för att ta ansvar för det som borde vara regeringens ansvar. Hon struntar också i de viktiga miljöaspekter som ligger i att en miljon tågresenärer nu kan tvingas ut i vägtrafiken i stället. Hon struntar i att tågtrafiken är extremt viktig för pendlingen och jobben. Trots att regeringens varselsamordnare vädjar om en fortsatt finansiering av tågtrafiken för jobbens skull får vi inget sådant besked från . Pengarna är helt enkelt slut. Regeringen har smällt i väg dem på orättvisa skattesänkningar under högkonjunkturen. när det är sämre tider står man tomhänt. Det är fortfarande några månader kvar innan pengarna är borta. har fortfarande en möjlighet att återkomma med positiva besked. Jag hoppas verkligen att statsrådet tar den chansen. 48 Statsrådet (): Vad gäller den ekonomiska kris som vi befinner oss i nu har alliansregeringen och jag mycket tydligt prioriterat infrastruktursatsningar. Det är infrastruktursatsningar som innebär åtgärder och just i syfte att stärka en arbetsmarknad här och naturligtvis, men det får en dubbeleffekt i och med att vi har prioriterat satsningar på flaskhalsar och de järnvägsstråk där det är fullt. Vi har prioriterat för att skapa bättre förutsättningar för att pendlare på ett tryggt och säkert sätt ska kunna använda sig av tågtrafiken. Det är oerhört stora resurser satsade just i och därför det är här som det har varit stora problem. går vi vidare, och snart kommer att hantera energi- och klimatpropositionen där det finns mycket tydliga ekonomiska styrinstrument som återigen stärker kollektivtrafiken. Därmed får kollektivtrafiken också ett tydligt underlag för att vara ännu bättre för resenären men naturligtvis också ekonomiskt mycket mer lönsam för alla parter, både för den som är ansvarig för kollektivtrafiken och för dem som reser. Överläggningen var härmed avslutad. 7 § Svar på interpellation 2008/09:362 om förhållandena i taxibranschen 49 Statsrådet (): har frågat mig vad jag avser att göra för att komma åt de taxiförare som begår ekonomisk brottslighet och vilka åtgärder jag avser att vidta för att inte taxikunder ska bli lurade vid en resa. Låt mig först säga att jag delar interpellantens uppfattning att bekämpning av ekonomisk brottslighet inom taxinäringen är en högst prioriterad fråga. Jag har svarat på en fråga, ställd av , huruvida jag avser att gå vidare med förslaget om redovisnings- eller tömningscentraler. Förslaget om redovisningscentraler var både integritetskränkande för resenären och regelbelastande för företagen. Förslaget skulle dessutom innebära ökade administrativa kostnader för småföretagare. Systemet med redovisningscentraler visade sig ej heller fullkomligt då det allra enklaste sättet att fuska, det vill säga att inte slå på taxametern, kvarstod. Det kan till och med antas att sådant fusk skulle öka. Det är mot denna bakgrund jag inte avser att gå vidare med att införa ett system med redovisnings- eller tömningscentraler. Som väl känner till för vi en dialog med om olika åtgärder som kan tänkas främja en sund och konkurrenskraftig taxinäring. har inkommit med en hemställan till rörande alternativ till redovisningscentraler. Ett av åtgärdsförslagen som tar upp rör polisens tillsyn och kontroll. Jag anser att tillsyn och kontroll är det viktigaste redskapet för att komma till rätta med den ekonomiska brottslighet som finns inom taxinäringen. Jag ser dock inget behov av ytterligare lagändringar, utan det gäller att bedriva tillsyn och kontroll på ett effektivt sätt. Till exempel har samverkan mellan ansvariga myndigheter visat gott resultat. och senaste så kallade razzior mot taxinäringen är bevisligen rätt väg i arbetet med att bekämpa den ekonomiska brottsligheten inom taxinäringen. Det är heller inte acceptabelt att taxiresenärer, utländska turister som besöker vår huvudstad, ska bli lurade av oseriösa taxiföretag. Jag har förstått att detta är främst ett storstadsproblem. Jag vet att i har uppmärksammat problemet och utreder möjligheter till klarare prisinformation och pristak för taxiresor i . Jag avser att följa deras arbete och avser inte att ta några initiativ . Då , som framställt interpellationen, anmält att han var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav förste vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 50 (): Jag vill å vägnar tacka ministern för svaret, men jag beklagar att ministern inte vill vidta några åtgärder för att komma åt den ekonomiska brottsligheten inom taxibranschen. Frågan är på intet sätt ny. Avregleringen av taxi skedde 1990, och dess negativa effekter har diskuterats vid flera olika tillfällen. Vi vet att avregleringen medförde att det blev fler taxibilar att tillgå. Begreppet Taxi, var god dröj! kunde upphöra, men i stället blev det otryggt att åka taxi. Oseriositeten inom branschen ökade markant. Passagerare lurades, och åtskilliga vittnade om hutlösa priser som de tvingats att betala för resor. Inte minst drabbade det här turister och besökare, i huvudsak kanske i , och , vilka är de städer som har drabbats väldigt hårt av den här oseriositeten. För turister och besökare är ju ett vänligt bemötande, trevligheter vid ankomst, väldigt viktigt. Känner man då att man blir uppskörtad på taxiresan med detsamma får det naturligtvis en väldigt stor negativ effekt. Ett välkomnande till ett land och en stad med ordning och reda däremot har mycket positiva effekter. Det är alltså avregleringens negativa sidor uppmärksammades. Återkommande kaos, bråk mellan stora taxibolag, egna växlar och friåkare är bekymmer som också kvarstår. Det framgår bland annat av en genomförd razzia i taxibranschen som också har presenterats i massmedierna. Klart i interpellationssvaret framgår, herr talman, att infrastrukturministern inte vill införa obligatoriska redovisnings- eller tömningscentraler för taxi. Detta trots att branschen har ställt det kravet för att försöka komma till rätta med en del av fusket inom branschen. Det är alltså taxibranschens krav. De efterlyser regler, ordning och reda, men ministern säger nej. Jo, ministern säger att det skulle vara integritetskränkande eftersom uppgifter om taxiresenärer skulle registreras. Jag är till skillnad mot infrastrukturministern helt överens med branschen om att det behövs åtgärder. Det behövs flera åtgärder för att komma till rätta med ekonomisk brottslighet och motverka oseriös verksamhet. Jag blir minst sagt förvånad när man säger att ekonomisk brottslighet inte kan bekämpas av integritetsskäl. Min följdfråga måste naturligtvis bli: Hur kan det vara integritetskränkande att bekämpa ekonomisk brottslighet? 51 Statsrådet (): Först och främst vill jag säga till , som tar emot svaret, att det är helt rätt förstått. Jag har svarat på frågan tidigare. Jag är inte beredd att gå vidare med några obligatoriska redovisningscentraler. Jag tror oerhört starkt på småföretagande. Vi måste naturligtvis hitta en balans mellan ytterligare regler och ytterligare administration och se åtgärderna i förhållande till vilket utfall man får för samhällsintresset generellt sett. Det har varit uppenbart att det är avgörande att polisens arbete kontroll och tillsyn ger resultat och fortsätter. Låt mig ge ett exempel. I glesbygdskommuner är körunderlaget till samhällsbeställda tjänster. Alltså finns det en full kontroll från samhällets sida. Med förslag, eller med initiativ, skulle det innebära att vi tvingar småföretag och taxibranschen att lägga ut ytterligare . Den här regeringen har gått till val på att vi ska skapa enkelhet för våra företagare och att det ska finnas en tilltro till regelsystem för företagare. ska vi naturligtvis vidta effektiva åtgärder för att begränsa brottsligheten. Där har polisen med de senaste razziorna visat hur viktigt det är att de fortsätter. Taxibranschen har tillsammans vi för en ständig dialog lämnat ytterligare förslag på åtgärder som man lyfter in i systemet för att minska den ekonomiska brottsligheten. Förutom polistillsyn och kontroll kan det vara kortläsare kopplade till taxametern, en central databas för protokoll från taxameterbesiktning, åtgärder där man själv har identifierat brister, till exempel att med hjälp av god uppfinningsrikedom återkommande tömma och nollställa taxametern för att komma undan skatt. Det här är viktiga punkter som vi arbetar vidare med. Låt mig komma tillbaka till frågan om integritet, . Det fanns ett förslag som gick ut på remiss. Datainspektionen är naturligtvis en remissinstans. När det gäller centralerna är tanken att all information från taxametern ska föras över eftersom det ligger ett kontrollvärde i att överföringen är fullständig, det vill säga kundens namn, tidpunkt för resan, mellan vilka adresser kunden färdas, hur resan betalas, vem det är som betalar, arbetsgivare eller ett personligt kort. Mycket av den informationen blir oerhört personligt känslig. Detta har Datainspektionen sagt är inte förenligt med de grundläggande dataskyddsprinciperna. 52 (): Jag tror att det framgick tydligt att det är en rad olika åtgärder som behövs för att komma till rätta med problemen inom taxinäringen. Tömningscentraler kan vara ett sätt. Tömningscentralerna har man pratat länge om. var det redovisningscentraler, och låg det på beställningscentralerna. Ursprunget är egentligen , som ledde för länge sedan. Men det visar på att det har varit svårt att komma till rätta med detta. Problemen kvarstår, inte minst när det gäller skatteinbetalningar, momsredovisning och dylikt. Det är en oseriös verksamhet. Då säger att enkelheten är det viktigaste, att den är viktigare än att komma åt den ekonomiska brottsligheten. Men den ekonomiska brottsligheten och reglerna är till för att stötta de seriösa och ge dem möjlighet att överleva. Jag är till skillnad från infrastrukturministern helt överens om att det behövs åtgärder här. hävdar man att regelförenklingarna kommer att kosta 172 miljoner för företagen. Men det framkommer även i svaret på interpellationen att ministern tror mer på polisens tillsyn, kontroll och samverkan mellan olika myndigheter. Jag tror också på det, men det räcker inte utan man måste också granska åkarna och se till att man får tillbaka en del av momsredovisningen. Jag tror också att det är farligt att ställa det ena mot det andra. Vi vet att det behövs mer kontroll och tillsyn inom transportnäringen. För det behövs det också mer resurser. Men det kan väl ändå inte motverka att det också behövs andra resurser. Jag känner en stor oro för det synsätt som framkommer i ministerns sätt att besvara interpellation. Det låter nästan som att man bejakar fusket eftersom det skulle bli så krångligt att införa regler. Det kommer alltid att vara krångligt att kräva speciella åtgärder för att bekämpa fusk. Det går inte att undvika krångligheter och besvärligheter, men det ena får inte förta det andra i det sammanhanget. Jag tycker att det är viktigt att man återerövrar förtroendet för taxibranschen. Jag tycker att det är bedrövligt att svärta ned densamma. Hjälp dem i stället att se till att vi får en taxibransch som står för trygghet, säkerhet, ordning och reda så att ingen ska känna sig uppkörd. Här har branschen verkat för och krävt obligatoriska tömningscentraler . Ministern säger att det blir krångel när man ska vidta åtgärder för att minska fusket, och därför gör man ingenting.