prot · GW09132 · 2009-06-15 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollen för . 2 § Anmälan om kompletteringsval till utskott Talmannen meddelade att riksdagsgrupp anmält som suppleant i miljö- och jordbruksutskottet och näringsutskottet under ledighet. Talmannen förklarade vald den 15 juni16 augusti till suppleant i miljö- och jordbruksutskottet () suppleant i näringsutskottet () 3 § Meddelanden om ändringar i kammarens sammanträdesplan Talmannen meddelade att skulle interpellationssvar tidigareläggas till . Svar på interpellationer från miljöminister () och arbetsmarknadsminister () skulle dock lämnas tidigast . Talmannen meddelade vidare att skulle arbetsplenum tillkomma och börja tidigast . Beslut skulle fattas efter debattens slut. 4 § Ändring av täckningsbeloppet för insättningsgarantin Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU35 Ändring av täckningsbeloppet för insättningsgarantin (prop. 2008/09:186). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 5 § Gränsöverskridande fusioner för finansiella företag, m.m. Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU38 Gränsöverskridande fusioner för finansiella företag, m.m. (prop. 2008/09:180) Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut skulle fattas .) 6 § En sammanhållen svensk havspolitik m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2008/09:MJU29 En sammanhållen svensk havspolitik m.m. (prop. 2008/09:170). 1 (): En sammanhållen svensk havspolitik är rubriken för debatten. En politik för havet omfattar det mesta. Havet är en plats för arbete, nöje, tuffa situationer med livet som insats, avkoppling och rekreation. Det mesta vi människor gör påverkar i slutändan havet och dess ekosystem. Våra transporter i luften, på vägarna och till sjöss alla påverkar de i slutändan havsmiljön. Jord- och skogsbruket har en enorm inverkan på våra vatten, där kväve och fosfor står i centrum för åtgärderna. Det är fisket där vi utnyttjar en bra matråvara och då påverkar våra hav långt mer än bara våra fiskebestånd. Vi behöver därför en sammanhållen havspolitik där vi har att se till en helhet och inte bara till ett segment eller en del av ett segment. Detta är högst nödvändigt. När det diskuteras miljö bland politiker och inte minst bland allmänheten är det oftast klimatet som är den stora frågan. Men det är väldigt få som tänker på att havet är jordens största kolsänka och att även havet påverkas starkt av ökade utsläpp av växthusgaser. Att en sammanhållen havspolitik omfattar mycket märks inte minst på dagens talarlista där åtta personer från majoriteten ska försöka tala om vad de tillsammans kommit överens om. Det kan man kalla en sammanhållen politik! Jag vill med ödmjukhet tacka den nuvarande regeringen för att den fortsätter driva den förra socialdemokratiska regeringens havsmiljöpolitik. Skam vore det annars, skulle man kunna säga, eftersom de nödvändiga åtgärderna för havsmiljön har stor betydelse för allas vår överlevnad. Den borgerliga regeringen har dock inte gjort sig känd för att agera i allas eller i allmännyttans intresse, och därför är det med glädje jag konstaterar att våra tidigare förslag om bland annat fosfatförbud och som ett pilotområde för EU:s havsmiljöåtgärder nu ser ut att bli verklighet. Mycket återstår dock att göra. Det har från den här talarstolen konstaterats att vår havsmiljö är i kris. Utsläppen från jordbruk, avlopp och trafik har tillåtits påverka havens ekosystem i ett ständigt ackumulerande förlopp. Ett långvarigt överfiske har minskat havens bestånd, detta även under Socialdemokraternas styre det är lika bra att jag säger detta så slipper åtta personer framföra samma sak. På så sätt sparar vi ju en kvart. Det går inte längre att tro att vi kan återskapa de svenska havsmiljöernas ekosystem till dess ursprungliga förhållanden. Vad vi kan göra är att hejda försämringarna och skapa utrymme för förbättringar. Vårt mål måste vara att återställa ekosystemen till ett tillstånd där de kan fungera på ett långsiktigt hållbart sätt. Detta kräver omedelbara och kraftfulla åtgärder vad gäller både utnyttjandet och bevarandet av våra hav. Det har också konstaterats i denna kammare, men visionerna har saknats. Det har varit tunnsått med förslag på hur dessa åtgärder ska utformas från regeringen. Ett krav som vi socialdemokrater har ställt är att öka samarbetet mellan de myndigheter som har ansvar för fiske- och miljöfrågorna. Vi vill ha en samordnande instans som tar ett helhetsansvar för frågorna och skapar en effektiv förvaltning. Den havsmiljöutredning som den socialdemokratiska regeringen tillsatte 2006 föreslog i sitt slutbetänkande att en ny havsmyndighet skulle inrättas. Utredningen presenterade en mängd konkreta förslag, bland annat att havsmyndigheten skulle genomföra en fysisk planering av hela havsområde och samordna de skilda intressen och risk för konflikter som finns. En sådan havsmyndighet bör också ha ett särskilt ansvar för ekonomiska zon. När regeringen skulle lägga fram sin proposition fanns ingen myndighet med i förslaget. I sista stund kastade man in ett bud om en utredning av en eventuell framtida samordnande myndighet. Denna samordningsmyndighet skulle också kunna bedriva en bred informationskampanj om havets miljö under ytan. Det är ytterst nödvändigt att vi förändrar bilden av havet som en plats med oändlig kapacitet att ta emot det vi människor inte vill ha. Om vi kunde se ned i havsdjupen och uppfatta ekosystemets mångfald på samma sätt som vi gör vid en promenad i skogen är jag övertygad om att åtgärder för att förbättra havsmiljön skulle ha påbörjats för länge sedan. Vi vill också ha ett internationellt forskningscentrum för utbildning och kunskap om liv och miljö i . med sitt läge i , en bra högskola och en alltmer internationell Östersjöprofil skulle med största framgång kunna utgöra platsen för ett sådant internationellt forskningscentrum. Drygt 85 miljoner människor bor runt . Det är vad alla dessa individer gör på land som påverkar det ömtåliga innanhavet. Tillförseln av vatten och därmed näringsämnen sker från vattendrag runt hela och längs Västerhavets kuster. Vattendirektivets införande bland länderna i EU är en viktig komponent i en bättre havsmiljö. I kommer klassningen av våra vattendrag och sjöar att fastställas av vattenmyndigheterna och övergår därefter till en icke överklagningsbar miljökvalitetsnorm. har som enda land i EU valt att ha en miljökvalitetsnorm för både kemi och ekologi. När det gäller kemin och prioriterade ämnen kan en miljökvalitetsnorm vara motiverad, men när det gäller ekologiska bedömningsgrunder kan miljökvalitetsnormen för dessa starkt ifrågasättas. För att få en trovärdighet och ett engagemang bland berörda är det viktigt att regeringen gör en omprövning av att använda miljökvalitetsnorm vad det gäller den ekologiska bedömningsgrunden. Det traditionella jordbruket är en kraftigt bidragande orsak till övergödningen i och . Här har den gemensamma jordbrukspolitiken inom EU en stor uppgift framför sig: att arbeta för ett minskat läckage från djurbesättningar och . Våtmarker och buffertzoner bidrar till att förhindra utflödet av näringsämnen från jordbruket. skapades närmare våtmarker i . Den socialdemokratiska regeringen hade som mål att ytterligare våtmarker skulle anläggas med statligt stöd inom ramen för landsbygdsprogrammet. De svenska avloppsreningsverken har byggts ut med en effektiv teknik som radikalt minskar utsläppen av fosfor, kväve och andra syreförbrukande substanser. Verken tar hand om av den inkommande fosforn. Men det räcker inte. Det finns ca 300 000 undermåliga enskilda avlopp i vårt land. I praktiken strider dessa avlopp mot lagen. Lagöverträdelserna sker framför allt i sommarhusområden längs våra kuster där en betydande del av utsläppen sker. Vi menar att högre krav bör kunna ställas på enskilda husägare att ställa om från enskilda avlopp. Främmande djurarter som etablerar sig i de svenska havsområdena kan ge allvarliga störningar i våra ekosystem. Ett tidigare tämligen isolerat förses med nya arter via barlasttankar och fartygsskrov. Nya växter, nya fiskarter och nya maskar riskerar att konkurrera ut den ursprungliga faunan. Nya metoder för att förhindra spridningen av främmande organismer i ekosystem måste fram, och regeringen har ett ansvar att satsningar inom detta område sker. Sjöfarten har länge ansetts som ett relativt rent och kostnadseffektivt transportmedel. Men nyare information från FN:s klimatpanel visar att koldioxidutsläppen från sjöfarten är högre än vad man tidigare förmått uppskatta. Att minska utsläppen av svaveldioxider och kväveoxider kan endast anses som ett första steg. Den svenska export- och importindustrin har i många fall gått före och börjat ställa krav på fartygens drivmedel. Här bör staten följa efter med krav på högsta kvalitet på drivmedlen. Kraven ska naturligtvis vara konkurrensneutrala i förhållande till lastbilstrafiken så att vi inte driver utvecklingen mot än värre miljökonsekvenser. Vi vill öka takten i det globala arbetet för marint miljöskydd inom IMO:s ram så att alla fartyg som seglar in i uppfyller samma höga miljö- och säkerhetskrav. Fisket är en stor faktor som påverkar vår havsmiljö. Åtta av tio arter som fiskas är hotade av utfiskning. Att det ser ljusare ut för det östra torskbeståndet i tack vare goda föryngringar får inte innebära att vi på något sätt slår oss till ro varken vad gäller åtgärder eller opinionsbildning. En av de största frågorna inom fisket är den översyn som ska göras av EU:s fiskepolitik och som ska vara klar till 2012. När den politiken tas fram måste den vara baserad på en ekologisk helhetssyn. Detta innebär att när vi säger att vi ska nyttja havets resurser på ett hållbart sätt ekologiskt, ekonomiskt och socialt måste vi när forskarna kräver en minskning av kvoterna upp med plånboken för att klara av den ekonomiska och sociala delen. Det går inte att göra en halvmesyr av alla tre målsättningarna. Då blir resultatet som det visar sig att åtta av tio arter är hotade. Det är lika omöjligt att fortsätta att subventionera drivmedlen för fisket inom EU. Detta skapar bara ett ohållbart fiske och minskar utvecklingen av effektivare motorer och skonsammare fiske. EU spenderar stora belopp på att teckna avtal med länder i syd om fiskerätter. Trots ansatser till reform har systemet utsatts för omfattande kritik. Subventionerade EU-fiskare konkurrerar ut lokala fiskare. Synnerligen allvarligt är det att svenska fartyg fiskar i vatten trots att sagt nej till EU:s fiskeavtal med ockupationsmakten . Rovfisket förstör inte bara havsmiljön utan även livsvillkoren för lokalbefolkningen som blir bestulna på såväl livsmedel som arbetstillfällen. Att EU:s fiskeflotta ska sluta utarma haven i tredjeland verkar det som att vi har fått en samsyn om här i den svenska . är förhoppningen att våra regeringsföreträdare driver den linjen när de agerar på ministermötena. Det mesta påverkar som sagt vår havsmiljö. Det är avloppen från vår färjetrafik, från kryssningsfartygen och även från våra fritidsbåtar. Ska problemet åtgärdas måste möjligheter i hamnarna skapas för att avfallet på ett lättvindigt och billigt sätt kan lämnas där. Vi har de oljeläckande vraken utefter vår kust som är ett stort miljöhot. Vi har massor av kemikalier och tungmetaller som dumpats runt om i våra vatten som utgör en miljöfara. Det är på intet sätt så att det saknas uppgifter att ta tag i för att åstadkomma en bättre havsmiljö och på så sätt ge möjligheter för näringar att utvecklas. När vi läser förslagen i propositionen ser vi att det står: En handlingsplan för det internationella samarbetet ska tas fram. En ändamålsenlig planering och förvaltning av havet bör skapas. Sjöövervakningen bör utvecklas. Ytterligare kunskap till stöd för förvaltningen behöver tas fram och göras tillgänglig. För att säkerställa ett långsiktigt hållbart nyttande behöver havsmiljöarbetet intensifieras och ambitionerna höjas ytterligare. när och utrikesutskottet hade sin hearing om Östersjöstrategin framfördes det att det sagts många kloka saker och skrivits många sidor i utredningar om vikten av att ta tag i havsmiljöfrågorna men att det nu måste vara dags att gå från ord till handling. Jag står naturligtvis bakom samtliga våra reservationer men yrkar bifall till reservationerna 19 och 24. 2 (): har vi en viktig debatt om svensk havspolitik. Jag beklagar att miljöminister inte är närvarande. Haven längs våra långa kuster täcker en yta inklusive den ekonomiska zonen eller motsvarande ungefär en tredjedel av vår landyta. Det är många namn vi förknippar med våra hav. Det är den knappt bräckta längst i norr som via Kvarken förbinds med med sin ståtliga . Längre söderut finns och , den underbara arkipelagen utanför , Landsortsdjupet, den egentliga , och innan vi rundar och via , och når upp till det riktiga salta havet utanför karga granitklippor och vår enda fjord . Det är fantastiska hav som med sina ekosystem och transportleder är ett fundament i vårt lands historia och framtid. Jag brukar ibland inleda mina anföranden här i kammaren med något förhoppningsvis lämpligt citat för att belysa ämnet. Av någon anledning kom jag att tänka på ett gammalt citat från som sin samling En hvar sin egen professor myntade det välbekanta uttrycket Vattnet är ett farligt gift, vilket omger . Den gode blev sent sannspådd om vi tänker på den giftiga cyanida algblomningen som återkommande drabbar . Denna debatt handlar inte minst om hur vi ska se till att vattnet runt ska utgöras inte av gift men väl friska havsvågor. Jag tycker nog att det på ett övergripande plan finns en viss samsyn om havspolitiken. Det är att den ska grundas på ekosystemansatsen och att till exempel målen enligt Baltic Sea Action Plan ska nås. Regeringen säger att man haft högsta prioritet för havsmiljöfrågorna sedan man tillträdde 2006. Dock finns det mycket som behöver rättas till. Det räcker med att referera till som i sin granskning av statens insatser för ett hållbart fiske sammanfattar med att de samlade insatserna varit ineffektiva. betonar att regeringen inte på något tydligt sätt har lyckats prioritera mellan olika motstridiga mål. Det är en prioriteringsbrist som i mångt och mycket gäller även denna proposition. Det är vidare positivt att regeringen tagit till sig förslag om investeringsåtgärder för havsmiljön. Vi i har länge föreslagit ett havsinvesteringsprogram. ser vi det komma i propositionen, dock bantat och med nytt namn LOVA. Det är dock synd att regeringens statliga bidrag LOVA bara täcker en del av alla de åtgärder som behövs. Betänkandet som heter En sammanhållen svenskhavspolitik omfattar många olika delar. I detta inlägg hinner jag bara ta upp några aspekter. Låt mig börja med behovet av en helhetssyn i förvaltningsfrågorna. Det är positivt att regeringen inser vikten av en ny havsmyndighet. Välkommen till kammaren, miljöministern! Det är nödvändigt att ta ett helhetsgrepp för en samordnad och hållbar förvaltning av havens ekosystem. Havet är inte ett slutet system utan påverkas såväl av havsbaserade som landbaserade verksamheter. Därför krävs integrerat långsiktigt skydd och hållbart nyttjande av havens ekosystem. Det krävs också för att undvika onödiga konflikter mellan olika näringar. Fisk och fiskefrågor kan till exempel inte separeras från övriga havsmiljöfrågor. En central förvaltningsmyndighet är en förutsättning för det fortsatta havsmiljöarbetet. Regeringen hänvisar till pågående utredningsverksamhet, till exempel beredningen av översynen av myndighetsstrukturen inom livsmedelskedjan där föreslås ersättas med en ny myndighet med ansvar för havsresursfrågor. Vi i är ännu tydligare och anser att all havsrelaterad statlig verksamhet vid olika myndigheter inklusive ska ingå i den nya myndigheten. En viktig fråga för den kommande förvaltningsmyndigheten för havsfrågor blir att beslut om användning av det landskapet ska grundas på bästa möjliga beslutsunderlag. En kritisk fråga som har diskuterats länge är enkel tillgång till botteninformation. Information om djupförhållanden och bottenbeskaffenhet av hög upplösning behövs för beskrivning, bedömning och planering av havsmiljön. är denna information sekretessbelagd av säkerhetsskäl. uppmärksammade frågan och anförde att informationen borde göras fritt tillgänglig så långt som möjligt. Regeringen ställer sig i propositionen bakom Försvarsmaktens bedömning att informationen ska släppas fri i allmänna farleder, områden med djup lägre än och vissa andra områden motsvarande totalt cirka hälften av det svenska sjöterritoriet. Med andra ord kommer informationen från cirka hälften av territoriet fortfarande att vara fortsatt sekretessbelagd. Med tanke på det stora behovet av denna information samt att det är svårt, om inte omöjligt, att förhindra för den som så önskar att insamla djupinformation över det svenska sjöterritoriet bör regeringen ge Försvarsmakten instruktion att häva sekretessen för all information om djup- och bottenbeskaffenhet. Jag tror att man måste vara tydlig när man har att göra med Försvarsmakten och peka med hela handen, så att säga. Alltför länge har försvaret agerat bromskloss i denna kanske inte så politiskt stora men praktiskt viktiga fråga. Jag ser att det finns motionärer även från här som har kommit till samma slutsats. Kanske kan vi bilda en ohelig allians över blockgränsen och sätta havsmiljön före gammaldags ubåtshysteritänkande. För att vi ska lyckas i restaureringen av våra hav och särskilt i måste vi naturligtvis samarbeta med övriga länder som gränsar till våra gemensamma hav. Men vi ska även samarbeta med de länder som inte har egen kust mot till exempel men som har landområden med avrinning mot . Det handlar främst om . Det finns att sådant samarbete med Östersjöns kuststater genom Helcom. Det är genom Helcom som Baltic Sea Action Plan har tagits fram det viktigaste och mest konkreta dokumentet för återställande . Men naturligtvis måste vi också samarbeta intensivt genom den starkaste regionala kraften i området, EU, vare sig vi gillar EU så mycket eller inte. Åtta av nio kuststater är ju medlemmar av EU. I betänkandet hänvisas till EU:s arbete med en Östersjöstrategi. presenterade sitt förslag om en Östersjöstrategi så sent som . Utöver en strategi som bygger på fyra utmaningar, varav den första är att verka för en hållbar miljö ingår en handlingsplan med fem miljömål, till exempel att reducera utsläppen av näringsämnen till acceptabla nivåer. Strategin kommer att behandlas under det svenska ordförandeskapet, och det välkomnar jag. Dock framgår det tydligt av strategin att EU inte avser att tillskjuta några nya medel i arbetet. Jag delar inte denna inställning. kuststater har byggt upp en stor miljöskuld till ekosystem och måste börja amortera på denna skuld. Med tanke på de stora nettobelopp som har betalat till EU anser jag att regeringen bör verka för att mer EU-medel avsätts för återställandet av god ekologisk status i . Därför yrkar jag bifall till vår reservation nr 3. Jag går från förvaltnings- och samarbetsfrågor till olika sakområden i betänkandet. Övergödningen av är kanske det största problemet, och här är jordbruket den enskilt största källan. Det är därför mycket viktigt att stora insatser görs inom detta område. Regeringen hänvisar till åtgärder inom landsbygdsprogrammet. Vi är tveksamma till att det kommer att fungera tillräckligt bra. Vi har föreslagit stöd och regler som hindrar att näringsämnen från jordbruket läcker ut i sjöar, hav och vattendrag till exempel genom lagstiftning om inrättande av odlingsfria zoner mot angränsande vattenmiljöer. Ytterligare en åtgärd för att minska övergödningen i haven är att höja skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel med till exempel . Det är intäkter som bör återföras till jordbruket i form av stöd till miljöåtgärder. Vi välkomnar regeringens satsning på bidrag till lokala vattenvårdssatsningar mot övergödning, som jag har sagt tidigare. Dock räcker inte regeringens anslag för att komma till rätta med övergödningsproblematiken. I och med den kostnadseffektivitet som musselodlingar enligt utredningar innebär föreslår vi ytterligare satsningar på detta område. Investeringar för mellan ½ och i musselodlingar skulle enligt beräkningar ge samma reningseffekt som investeringar för drygt 5 miljarder inom jordbruket. En av de största utmaningar vi står inför är problemet med överfiske. Därför är det mycket olyckligt att inga konkreta åtgärder för att komma till rätta med detta presenteras. Vi föreslår bland annat att förbud mot bottentrålning och dumpning av fisk ska prövas. Bottentrålning medför stora mängder oönskad fångst vilket utgör ett hot mot bestånden och resulterar i att mängder av fisk kastas överbord. Bottentrålning förstör även känsliga havsbottnar med sitt återkommande harvande av desamma. Jag yrkar därför bifall till reservation nr 22. Enligt EU:s energiskattedirektiv ska medlemsländerna bevilja skattebefrielse för bränsle för fiskefartyg. Denna skattebefrielse är en annan huvudförklaring till överfisket. Det finns dock en möjlighet inom ramen för det nationella handlingsutrymmet att avskaffa dessa subventioner. Vi anser att bör arbeta för att stifta bilaterala avtal med länderna i om avskaffande av dessa subventioner som vi naturligtvis ska arbeta inom EU för att avskaffa dem. Vi föreslår i övrigt en rad åtgärder vad gäller ett hållbart fiske, men tiden verkar inte räcka till för att ta upp dessa i detta anförande. Våra hav är också livsviktiga för transporter av gods och människor. Ökade transporter medför ökade utsläpp av till exempel växthusgaser något som inte redovisas enligt dagens Kyotoprotokoll. Om man även räknar med internationella transporter till havs och i luften har inte de svenska växthusgasutsläppen minskat, som vi brukar slå oss för bröstet för. Bland annat därför måste vi ta itu med sjötransporternas miljöpåverkan. Vi lyfter fram ett antal åtgärder i våra reservationer, till exempel att alla fartyg som trafikerar vatten ska ha katalysatorer, sänkta hastigheter, vilket medför lägre utsläpp, samt kilometerskatt baserad på utsläpp av kväve och svavel. Vi har väl alla våra egna minnen och drömmar från och om våra hav. Jag minns till exempel när jag i en kajak surfade på dyningarna efter en nordvästlig storm mellan och Kökar eller när jag gled fram längs nakna klippor utanför . Men jag minns kanske mest hur jag som liten grabb, för mer än ett halvt sekel sedan, fick följa med mina föräldrar ut i havsband och där bada i ett friskt och klart vatten med blåstång längs klipporna i stället för dagens gröna algkladd. Det är vårt ansvar att våra barn och barnbarn åter ska kunna bada och fiska i ett friskt hav längs alla våra kuster. Därför är vår debatt så viktig. 3 (): En sammanhållen svensk havspolitik det är det som vi debatterar . Jag kan börja med att säga att vi delar regeringens syn på att det behövs en helhetssyn på havspolitiken. I havsmiljöpolitiken såväl som i fiskeripolitiken och skogspolitiken kan man ändå se hur den borgerliga regeringen resonerar. Regeringen förefaller ha ett perspektiv på våra gemensamma resurser utifrån hur mycket vi kan använda. Hur mycket kan vi hugga ned, pumpa upp eller bryta loss? Regeringen signalerar genom sin politik en syn på naturresurserna som om det som finns i havet, i skogen eller i bergen är människans ägodelar. Aldrig verkar man se att en resurs kan finnas för sin egen del eller för någon annans del än just människans. Det är aldrig så att skogen kanske finns för att ekorren, vargen och lodjuret ska ha någonstans att leva. Nej, resurserna är tydligen människans, och vi ska använda dem men med förnuft. Det säger också regeringen. Det här är grunden till den politik som och alliansen har. Det är skillnad med politik, och det är en ganska klar skillnad. Vi ser på resurserna som gemensamma med andra individer på jorden, med de fyrbenta, med dem med sex eller åtta ben och med dem som simmar och flyter i haven.