prot · GW0972 · 2009-02-18 00:00:00 — I en grön utrikespolitik utgår säkerhetspolitiken från konfliktförebyggande och utveckling och därmed en satsning på människor i hela världen. En grön utrikespolitik utgår från att alla människor på denna jord har samma värde och samma rätt att leva i en dräglig tillvaro i fred och med möjlighet att vara delaktiga i det som berör dem, gå i skola, ha tillgång till sjuk- och hälsovård och mat för dagen. När det har gällt finanskrisen har världens regeringar skyndat på för att rädda bankerna och deras välbetalda direktörer. Protektionismen har smugit sig in till och med mellan EU-länderna när regeringar i strid med det gemensamma regelverket har gått in och stött den egna industrin eller när arbetstagare inte har accepterat den fria rörligheten för andra EU-länders medborgare. När det gäller klimatkrisen, livsmedelskrisen och flyktingkriser runt om i världen har betalningsviljan inte alls varit lika god. Att rädda människor och deras möjligheter att fortsatt leva på den här planeten är med andra ord mindre viktigt än att rädda kapital och de egna mycket nära intressena. När förbättrade sina mätmetoder justerades också bilden av fattigdomens utbredning. Nya uppgifter visade att det är dyrare än beräknat att exempelvis äta, bo och resa i utvecklingsländerna. I och med det slår fast att det finns 400 miljoner fler extremt fattiga människor i världen än vad man trodde. Det betyder att omkring 1,4 miljarder av totalt ca 6,5 miljarder människor i världen försöker överleva på motsvarande . Det första millenniemålet, att halvera fattigdomen , är därför i farozonen, trots att vi trodde att det skulle uppnås. Enligt är finanskrisen dessutom redan en global ekonomisk kris som snabbt leder till en arbetslöshetskris och därmed ökad fattigdom. Den globala handeln förväntas minska 2009, . Utländska investeringar och kortfristiga lån minskar. Utvecklingsländernas export minskar, och stora mängder kapital dras tillbaka. Bni-ökningen i utvecklingsländerna förväntas minska, så också privata kapitalflöden och remitteringar från migrantarbetare. Mellan 130 miljoner och 155 miljoner fler människor har redan blivit extremt fattiga, och 50 miljoner till blir det . Med de siffrorna i ryggen infinner sig naturligtvis frågan hur vi ska tackla den ökande fattigdomen. Vanligtvis talar vi om ökat bistånd, skuldavskrivningar, handel och remitteringar, men inte så mycket om på vilket sätt kapitalet också flödar från de fattiga länderna till de rika. Det pågår nu en kampanj, Help , som uppmärksammar oss på att dessa flöden egentligen går åt andra hållet, det vill säga till oss. Kampanjen har inte fått lika mycket publicitet som de rapporter som kritiserar biståndet. Biståndskritikerna menar att trots att vi har pumpat in pengar i är kontinenten fortfarande fattig. De glömmer då att tala om att det är så att den största delen av kapitalet går från fattig till rik. Biståndet utgör i realiteten mindre än en tiondel av det totala externa resursflödet till länderna i syd. De allra största kapitalflödena som lagligen registreras från utvecklingsländerna till är vinster från privata investeringar samt betalningar av räntor och amorteringar på tagna lån. Den illegala utförseln handlar om korruption, företagens skatteflykt till skatteparadis och vidare illegal verksamhet, till exempel narkotika- och vapenhandel samt trafficking. av dessa pengar hamnar i slutändan i olika skatteparadis runt om i världen. Det är inte vi som behöver hjälp. I detta anförande instämde (). 6 Utrikesminister (): Jag får väl för ordningens skull börja med att kommentera , även om det inte är alldeles lätt. Han ägnade nästan sju av sina åt att dels recensera min person det är fritt fram att göra det om man tycker att det är det avgörande utrikespolitiska problemet dels åter referera det anförande han höll i denna kammare . Därefter ägnade han de resterande åt att hävda att jag hade för många ord, trots att han inledningsvis hade konstaterat han hade tydligen räknat på sin dator att det var färre ord detta år än . Den enda nyhet, efter att ha lyssnat på dacapon på hans anförande från , som jag kunde finna i hans anförande var att Socialdemokraterna nu har startat en blogg. Detta vill jag gratulera till, och jag undrar var de fick denna briljanta idé från. När jag nu har här ska jag inte inskränka mig till att bara kommentera det som inte var så mycket att kommentera i det han egentligen inte sade det var inte så mycket utan i stället ställa en konkret fråga till honom som är mer aktuell. Vad menar ni socialdemokrater när ni har gått i härnadståg mot att vi ska bygga elkablar till andra europeiska länder? Det finns bara en enda sådan kabel som är aktuell, nämligen en förbindelse mellan och de baltiska länderna. Det handlar i grunden om en trygghetskabel, det vill säga en kabel för energisäkerhet. Den står högst upp på dagordningen när träffar premiärminister . Den står högst upp på dagordningen när vi har överläggningar med . Den är nyckeln till ny energisäkerhet i hela . Är det er ärliga mening det är bara en enda fråga, att denna kabel, som dessutom kommersiellt kan bära sig själv, ska stoppas? Är det er mening att de baltiska staterna ska vara förvisade enbart och för evigt till kablar till ett kanske alltmer osäkert ? Vad har ni tänkt i denna fråga i den mån ni har tänkt i denna fråga? (Applåder) Så går jag kort över till och . Det var två anföranden som i alla fall berörde det som jag uppfattar som de stora bekymren vi har för ögonblicket, det vill säga den globala ekonomiska krisen och den globala klimatutmaningen. Det är också de problem som vi kommer att ha när det gäller att få en klimatöverenskommelse i en situation där väldigt mycket av politiskt beslutsfattande, både globalt och i enskilda länder, domineras av försöken att hantera den ekonomiska krisen. hade den synpunkten på utrikesdeklarationen att vi hade glömt bort att nämna millenniemålen, MDG-målen. Jag tar till mig den synpunkten. Jag skulle vilja säga att de finns där indirekt, även om han har rätt i att de inte explicit står nämnda. Men omsorgen om den fattigare delen av världen, omsorgen om utvecklingsmålen, omsorgen om utvecklingspolitiken och omsorgen om klimatfrågorna genomsyrar denna utrikesdeklaration, även om medlen när det gäller att uppnå detta skiljer oss åt på ett ganska avgörande sätt. Det som är den avgörande skillnaden mellan oss och i det här fallet är att medan politik är en politik som blir tillbakablickande och isolering är vår politik en politik som tar den trovärdighet som man anser att vi har, för in den i Europeiska unionen och arbetar för icke utan framgång att göra Europeiska unionen för det första till den ledande kraften i den globala miljöpolitiken, i den globala klimatpolitiken, vilket vi har uppnått, och för det andra förhoppningsvis till den ledande kraften i den globala fredspolitiken. Vi kan tala om och göra mycket för fred som enstaka land, och det ska vi göra. Men det är ingen tvekan om att det blir en helt annan kraft i en global fredspolitik om vi kan göra Europeiska unionen, med en halv miljard människor och 27 nationer, till en enad fredskraft och ett instrument för fredsoperationer, för statsbyggande, för utvecklingspolitik, för konfliktöverbryggande och för att främja dialogen mellan religioner, kulturer och nationer. Det är då vi verkligen kan ha någon effekt. Det är då utrikespolitik går från bara ord i en kammare i ett isolerat land till handling i gemenskap med andra nationer för att förändra världen till det bättre. Det är det som är vår bestämda målsättning. Det låg lite en underton jag tror att också var inne på detta av att utrikesdeklarationen handlade för mycket om och för lite om . Jag tar gärna till mig den kritiken. Jag ser det som en alldeles avgörande uppgift för under detta år att vara med och utöva politiskt ledarskap i Europeiska unionen, för att Europeiska unionen ska kunna ge ledarskap till världen i klimatfrågorna och ge ledarskap till världen i fredsfrågorna må det så vara i , eller må det så vara i konfliktområdena borta i eller . Vi gör det i en utomordentligt bekymmersam situation. Det dör ett barn av hunger i världen . Med den ekonomiska utveckling som vi har fruktar jag att det kommer att dö ännu fler barn av hunger . Det är en kris som riskerar att riva sönder svaga ekonomier och sköra samhällen på ett sätt som dessutom kan skapa nya konflikter. Jag såg i går att nu omgående behöver ytterligare ca som komplettering till de ca de fick i ett IMF-program bara . Vad händer om det inte får det? Det är ett territorium där terrorismen redan är så stark att den påverkar oss alla. Jag är djupt oroad över de vibrationer jag känner i marken från de östra delarna av . Situationen i är akut. Den ekonomiska krisen i kan komma att bli ännu värre. Vår uppgift, mitt i vår egen akuta krisbekämpning, måste då vara att värna öppna samhällen, att värna öppna ekonomier och att värna en öppen värld. Det gör vi bäst i europeisk samverkan. Världen borde ha lärt sig att detta att resa nya murar är en väg in i ett nytt mörker. Det gäller oavsett om det är murar för människor eller murar för handel. Vi ska värna den öppna världen i när det finns avgörande risker för att populism, främlingsfientlighet och kortsynthet får ny luft under vingarna. Det handlar om att vi ska vara med och forma en europeisk politik som bättre än en isolerad nationell politik kan bekämpa fattigdom, kan värna fred och kan främja frihet i världen i dess helhet. Det är ambitiöst, medger jag, men jag tycker att vi ska vara mer ambitiösa än att upprepa fjolårets anföranden. 7 (): Jo, jag förstår att utrikesministern känner sig lite träffad när vi presterar en rapport som heter Bokslut Bildt, som redovisar just skillnaden mellan ord och handling. Det är mycket snack och lite verkstad, som mina barn ibland brukar säga. Det är det som kännetecknar den här utrikesdeklarationen också. Jag kommer att gå igenom den punkt för punkt och se vilka positionsförflyttningar som har skett. Den här innehåller knappast någonting konkret, som tidigare utrikesdeklarationer trots allt har gjort på olika områden. Låt mig börja med att svara på den konkreta frågan om elkabel till . slår ju in helt öppna dörrar. Han vet att jag har varit i kontakt med förre premiärminister , som dessutom är en vän till mig. Jag vet att snart ska träffa Kubilius, och jag har också träffat honom även om han är utrikesministerns partikamrat. Vi har varit för att det ska skapas en nordisk-baltisk gemensam elmarknad. Vi har sett detta som en förutsättning för att integrera våra marknader tillsammans, så det har aldrig funnits något motstånd från Socialdemokraternas sida mot att se till att skapa en elkabel över till som gör att de också kan knytas in i det nordisk-baltiska. Vad vi har pekat på är att vi värnar svensk industris konkurrenskraft och är lite oroliga om kablar ska dras till där elpriserna ser helt annorlunda ut. Det är det vi har menat. Så länge det inte finns en perfekt europeisk marknad ska inte vi vara marknadsekonomins dummerjönsar och ge oss in i någonting som vi kan förlora på, som vår industri kan förlora konkurrenskraft på. I övrigt håller jag helt med när det gäller elkabel till . Det är ett säkerhetspolitiskt projekt också. Det är väldigt bra om kan komma undan från sitt elleveransberoende av . Det är ingen tvekan om det. Men då går frågan naturligtvis tillbaka på ett helt annat projekt som rör samma situation och som också har säkerhetspolitiska implikationer på . Det är gasledningen. I den här deklarationen sägs ingenting om den. Man säger att det blir vargavinter, som brukar säga, men lika lite som har några förslag på hur saker och ting ska lösas. Vad tycker nu regeringen, om det här är det stora prövoåret, 2009? Ja, men gasledningen då? Hur kan den påverka den säkerhetspolitiska situationen i ? Vad har regeringen för politik när det gäller den? Sedan ska jag säga ytterligare något om texten i deklarationen. har förut stolt sagt att man håller en långsiktig politik, att man presenterade tio punkter i utrikesdeklarationen och följde upp det med tio punkter i utrikesdeklarationen . I den här deklarationen är de här punkterna helt borta. Jag förstår det, för de svenska initiativ som har stått här och utlovat har inte tagits. Låt mig ta några exempel på totala positionsförflyttningar. Jag sitter bredvid , som ägnade sin utrikesdebatt inför valet åt att bara tala om , att det var det som var den moraliska kompassen för svensk utrikespolitik, att vi skulle stå upp för människor som drabbades i . I utrikesdeklarationen därefter hade det förändrats till en humanitär katastrof. Sedan var det lidande. I den här deklarationen nämns inte ens . : I den utrikespolitiska rapport som alliansen presenterade inför valrörelsen sade man att de omfattande och allvarliga kränkningar av mänskliga rättigheter som pågår i måste fördömas och påtalas. Vad står det i den här deklarationen om kränkningar av mänskliga rättigheter i ? Och det ska vara från en regering som säger att de har hög svansföring när det gäller kampen för mänskliga rättigheter i världen. : Jag är förvånad över att utrikesministern inte klarar av att ha en balanserad hållning. Det är rimligt att kritisera övergrepp som sker i . När vi ser att kränkningar av mänskliga rättigheter, journalistmord och annat sker i ska vi vara väldigt tydliga. Men det ska också ske på ett sätt som gör att vi inte förolämpar . Att göra jämförelser mellan och har inte direkt förbättrat möjligheter att vara på möten i . Och det förstår vi. Han var ju på ett möte som vi socialdemokrater bidrog till att han skulle kunna ha. Man kan läsa Svenska Dagbladets Brännpunkt där skriver alarmistiskt om utveckling. I detta dokument placerar han relationer efter , och , och då förstår jag att man har en lång väg att gå. Jag menar att det måste vara möjligt att hitta en balans där vi kan klara av att tala tydligt klarspråk om de övergrepp som sker i men ändå se till att ha en relation med landet som fungerar. : Här säger man att det är nya förutsättningar, en ny president och att vi kan fördjupa vårt samarbete. Detta hade ju varit trovärdigt om de tidigare utrikesdeklarationerna hade innehållit något om att det tyvärr var som satt vid makten, att han inte delade våra värderingar och att det därför var svårt att fördjupa samarbetet. Är det någon som tror att det har stått så i de tidigare utrikesdeklarationerna? Där står i stället att det finns behov av att fördjupa samarbetet, och man talar om den transatlantiska länken och om att samarbeta med , som vi har många gemensamma värderingar med. Inte ens kommer att smickras av den text som finns i den här utrikesdeklarationen. Han kanske till och med tittar på förra årets debatt, där jag sade att skulle ta avstånd från de förhörsmetoder som den amerikanska administrationen tyckte var acceptabla, det vill säga skendränkning, water board. deltog i hela utrikesdebatten utan att kritisera skendränkning. finns det en president i som faktiskt är emot skendränkning och till och med talar om att det finns möjlighet till en laglig prövning där de personer av amerikansk härkomst som har ägnat sig åt dessa förhörsmetoder skulle kunna ställas inför rätta. Du, , skulle ha varit mer trovärdig i din politik om du hade haft en bättre utrikesdeklaration i fråga om . Så är det. Det är mycket ord och lite handling. 8 HANS (): årliga utrikespolitiska debatt följs i vanlig ordning av både svenska medier och den samlade diplomatiska kåren här i . Jag kan erkänna att jag inte direkt är avundsjuk på dem som har fått i uppgift att rapportera hem om den här debatten. Vad ska man egentligen återrapportera om? Om man skalar bort den högstämda retoriken från den borgerliga regeringens deklaration finns det faktiskt inte mycket kvar att skriva hem om. Vilka internationella initiativ kommer man att ta för att få fart på det globala nedrustningsarbetet? I vilka konflikter kommer man att engagera sig för att få i gång en freds- och försoningsprocess? Vilka initiativ kommer den här regeringen att ta för att lyfta fram frågan om kampen mot fattigdomen och för kvinnors rättigheter och rätten att bestämma över sin egen kropp? Svaret på alla dessa frågor är: Inga alls. Det kommer inga initiativ. Man beskriver att det svenska ordförandeskapet ska vara framgångsrikt och resultatinriktat. Men vilka framgångar vill man nå? Vilka resultat vill man uppnå? Det säger man ingenting om. Detta samarbete lyfter fram som oerhört viktigt, men han kan inte på en enda punkt visa vad vill med EU:s utrikespolitik och på vilka punkter man vill förändra EU:s utrikespolitik och roll i världen. Tyvärr kan vi om vi tittar på de gångna åren konstatera att det finns alltför många exempel där EU har agerat på ett sätt som inte på något sätt kan beskrivas som fredspolitik. Senast , innan inledde sina bombardemang av , valde EU att uppgradera sina förbindelser med . Man valde att fördjupa det säkerhetspolitiska och militära samarbetet. Är det fredspolitik? valde man också att fördjupa samarbetet med , den sista kolonialmakten i världen. är ett land som förvägrar det västsahariska folket att avgöra sin egen framtid. Är det fredspolitik, ? På vilka områden vill du egentligen förändra EU:s utrikespolitik? Vi har ju chansen nu när får ordförandeskapet. På vilket sätt vill du förändra svensk politik gentemot och ? Vi lever i en orättvis och ojämställd värld. beräknar man att 800 miljoner människor kommer att vakna hungriga. De kommer att genomleva den här dagen hungriga och gå och lägga sig hungriga. kommer minst 25 000 barn att dö runt om i världen. De kommer att dö i sjukdomar som skulle kunna gå att bota. De kommer att dö på grund av orent vatten och på grund av brist på mat. Vi vet att 400 kvinnor kommer att dö i en illegal och osäker abort. Nej, , problemet är inte att du inte nämner millenniemålen. Då har du grovt missuppfattat mig. Problemet är den här regeringens utvecklingspolitik och den totala bristen på initiativ från den borgerliga regeringen för att föra upp dessa viktiga ödesfrågor på den internationella politiska dagordningen. talar om omsorg om utvecklingssamarbetet. På vilket sätt visar man omsorg när man vill sänka biståndet med 10 miljarder och med näbbar och klor har slagits för att så många biståndskronor som möjligt aldrig ska komma världens fattiga och hungrande till del utan stanna här i på ? skulle i grunden kunna föra en helt annan utrikespolitik, men det är uppenbart att det råder brist på politisk vilja hos den borgerliga regeringen att ta sig an någon av de stora globala utmaningar vi har framför oss. Det råder en brist på politisk vilja att vara något mer än bara en lojal allierad på ena sidan av den transatlantiska länken. Jag förstår att inte vill att ska vara en självständig, konsekvent och tydlig röst för demokrati, mänskliga rättigheter, fred och folkrätt i världen, för visst skulle det kosta på? Det skulle kosta på att ta ställning för de maktlösa mot de maktfullkomliga. Det skulle kosta på att lyfta fram jämställdhetsfrågorna när andra tystnar. Och det skulle kosta på att kritisera brott mot de mänskliga rättigheterna även när dessa brott begås av och dess allierade. Det skulle kanske innebära att dörren till ett eller annat av era cocktailpartyn stängs. Det kanske skulle innebära att en eller annan hand slutar att dunka dig i ryggen i maktens korridorer. Det är i alla fall ett pris som vi vänsterpartister är beredda att betala för att åter ska bli en tydlig och konsekvent röst i världen för fred, jämställdhet och rättvisa. Jag vill i sammanhanget också lyfta fram de internationella jämställdhetsfrågorna, som återigen lyser med sin frånvaro i den här utrikespolitiska debatten. Tyvärr står vi återigen med en deklaration där man på elva sidor förärar världens tre miljarder kvinnor bisatser och kortare meningar. är det inte det som är det centrala problemet. Det centrala problemet är att under ledning har utrikespolitik blivit en utrikespolitik som är befriad från jämställdhetsperspektiv. Mäns erfarenheter och intressen har gjorts till norm i utrikespolitiken medan kvinnor har förminskats till mottagare av olika biståndsinsatser. Ett tydligt exempel på det fick vi då den borgerliga regeringen, sin retorik till trots, valde att sänka det svenska stödet till de två FN-organ som arbetar med jämställdhetsfrågor, nämligen Unifem och UNFPA. Vi kan konstatera att med den moderatledda regeringen är två och ett halvt förlorade år i arbetet för att mätta världens hungriga, lindra nöden hos världens fattiga och ge hoppet åter hos dem som har härjats av förtryck under krig och hopplöshet. med den här regeringen har varit där svensk utrikespolitik har satts i standbyläge i väntan på att direktiven ska komma från och . Men jag kan säga: Vi i är beredda att 2010 trycka på startknappen igen. 9 (): Året som gått har präglats av presidentvalet i . Världen har gått i väntans tider, skulle man kunna säga. Förväntan på den nyvalde presidenten är nu stor i hela världen. Det traditionella installationstalet av den 44:e presidenten blev förmodligen mer uppmärksammat än något installationstal . Det är mycket som har stått på spel inte minst möjligheten att få att gå med på bindande internationella klimatåtaganden men också anseende i världen. Den nye presidentens tal gav oss en bild av hans intentioner för världen och med världen. Han talade om viljan att skapa band mellan nationer, folk och religioner och en diplomatins potential. Han talade om dialog i stället för kompromisslöshet och om att han är beredd att lyssna om andra är villiga att möta honom i dialog för en . Talet innehöll också en vädjan till andra nationer om hjälp i av förändring. Jag hoppas för allas vår skull att bytet av politisk ledning i också leder till förändring. Men kommer världen att ställa upp på den? Vad gör EU, och vad gör utrikesminister för att visa att en annan värld är möjlig? På vilket sätt använder de medel som står till vårt förfogande för att med dialog, diplomati och förebyggande åtgärder uppnå en fredligare värld? Visst, vi har vår socialdemokratiske före detta utrikesminister , som brukar engageras i olika konflikter i världen. under den senaste mandatperioden har vi också fått se prov på medlarkonster i både och för att få loss personer som har suttit fängslade. Det är ju väldigt bra att vi har en aktiv opposition med intresse för utrikespolitik och våra relationer till andra länder. Det vore kanske en bra idé att skicka till exempel till för att få loss , den svenske journalist som har suttit i fängelse där och som dessutom är sjuk. Vi ska kanske också skicka till för att få loss den svensk som sitter fången hos Farcgerillan och som också är sjuk. Han har förmodligen drabbats av en stroke och behöver komma därifrån. Hur går det med den svenska diplomatin i de fallen? Utnyttjar vi verkligen den potential vi har att med hjälp av diplomatin både göra världen bättre och hjälpa svenskar i nöd i andra länder, eller är det så att vi ska förlita oss på den rödgröna oppositionen? För det rödgröna samarbete som vi nu har inlett är en aktiv och tydlig utrikes- och säkerhetspolitik av stor vikt. ska även fortsättningsvis vara militärt alliansfritt och aktivt, både i FN och i EU. Vi anser att behöver återta rollen som en nation som vågar tala klarspråk mot ockupation, terror, förtryck, rättsosäkerhet och brist på mänskliga rättigheter, oavsett var och av vem dessa rättigheter kränks. Det har ju uttryckts här tidigare av både och Hans. I det sammanhanget kan jag inte låta bli att nämna de diskussioner som jag och utrikesministern har haft om folkrätten och möjligheten att hävda folkrätten, trots att politiska eller diplomatiska överväganden ibland kan leda till att det görs skillnad på folk och folk, det vill säga mellan olika länder. Jag har menat att utrikesministern när det gäller vissa länder har varit väldigt snabb att fördöma olika ageranden medan det tagit bra i andra fall. Det framgår också tydligt i utrikesdeklarationen.