prot · GW09117 · 2009-05-13 00:00:00 — Från sida har vi tillsammans med tittat väldigt noga på den här frågan. Från Socialdemokraternas håll finns det också funderingar, djupa funderingar, på hur man skulle kunna avskaffa livstidstraffet helt och hållet. Där har man diskuterat frågorna som rör en speciell typ av brottslingar, nämligen det fåtal som vi inte kan riskera att allmänheten råkar ut för, som inte kan dömas till vård men som är så pass störda att de inte kan vistas ute i samhället heller. När vi har löst denna detalj tror jag att vi skulle kunna komma fram till en majoritet som kan hantera livstidsstraffet. Tittar vi på hur de borgerliga partiernas företrädare har tänkt i frågan under föregående mandatperioder finns det lite olika tankar om hur man kan hantera detta. Till exempel vet jag att Centerstämman har tagit upp frågan tidigare. Även om den har avslagits finns det de som har drivit frågan om ett avskaffande av livstidsstraff. När det gäller frågan om hur det fungerar med livstids fängelse vill jag lyfta upp en del saker som är av betydelse för debatten. Formellt sett innebär en dom på fängelse på livstid att den dömde ska tillbringa resten av sitt liv i fängelse. I har vi dock haft en praxis där livstidsdomar regelmässigt omvandlas till fängelse efter att verkställigheten pågått . Innan omvandlingslagen infördes skedde det genom att den dömde beviljades nåd. I praktiken har därför livstids fängelse fungerat som en inte tidsbestämd frihetsberövande påföljd. I det hänseendet kan det sägas likna överlämnandet till rättspsykiatrisk vård med särskild utskrivningsprövning. fanns i påföljdssystemet vid sidan av livstids fängelse och överlämnandepåföljderna också vissa särskilda inte tidsbestämda frihetsberövande påföljder. Även livstids fängelse har utsatts för kritik i olika hänseenden. I motsats till där livstids fängelse avskaffades och ersattes med ett fängelsemaximum har lagstiftaren i vårt fall, alltså tidigare riksdagsledamöter, valt att behålla möjligheten att döma till livstids fängelse. Frågan diskuterades under förra mandatperioden i den proposition som låg till grund för omvandlingslagen. De som då satt i minns detta väl. Som grund för att behålla livstidsstraffet åberopades främst två skäl. Dels ansågs det vara en fördel att ha kvar livstidsstraffet i straffskalorna för de allra svåraste brotten för att på ett tydligt sätt visa avståndstagande från dessa, dels åberopades ett samhällsskyddsperspektiv. Det var enligt vad som uttalades i propositionen en rimlig utgångspunkt att en person som gjort sig skyldig till mycket allvarlig brottslighet kan hållas frihetsberövad om det föreligger en risk för återfall i sådana brott. De åberopade skälen för livstidsstraff och då särskilt samhällsskyddsperspektivet är i princip av samma slag som också tidigare åberopats för denna påföljdsform. Det finns ett antal skäl, fru talman, till hur man kan hantera omvandling från livstidsstraff till tidsbestämt straff. Jag vill lyfta upp de fem skäl som åberopas. Det ena är den tid som den dömde har avtjänat. Det andra är vad som av domen framgår om de omständigheter som legat till grund för straffmätningen. Det tredje är om det finns en risk för att den dömde återfaller i brottslighet av allvarligt slag. Det fjärde är om den dömde har åsidosatt vad som gäller för verkställigheten. Det femte och sista är om den dömde har medverkat till att främja sin anpassning i samhället. Tittar vi på hur den offentliga debatten har varit när det gäller rätt straff för mord har den av och till varit rätt så hätsk. Vi måste alltid påminna oss om att den grövsta kränkningen när det gäller människors liv och leverne är denna typ av brott. Det har i debatten framkommit många olika åsikter. Men genom att låta personer sitta inlåsta håller staten individen ansvarig för den person som vederbörande var en gång för länge sedan. Särskilt gäller detta mot slutet av verkställigheten. Idén om att man som individ alltid är densamma genom hela det vuxna livet är enligt min mening absurd. Det finns en absurditet i att låsa in folk under extremt långa tider. Föreställningen en gång kriminell alltid kriminell är lika oförnuftig som om man skulle säga en gång outbildad alltid outbildad. Människor förändras och utvecklas, inte minst de som sitter i fängelse. till individen är det således ologiskt och orimligt att en person sitter i fängelse för något vederbörande gjorde för kanske . Det är värt att notera att avskaffandet av livstidsstraff i inte har ökat den dödliga våldsbrottsligheten, vilket en del kritiker menade skulle bli fallet. Genom att följa vårt grannland och sätta en maxtid skulle straffskalan för mord kunna hållas inom de gränser som vi har skrivit om i vår motion. Det skulle ge domstolarna ett bredare spektrum att döma inom. är steget taget med det föreslagna, och en del av tanken blir till verklighet genom regeringens försorg. Jag vet också att det inom de borgerliga partierna finns företrädare som vill kapa ovanifrån och göra så att det blir tidsbestämda straff. Jag är nyfiken på att höra hur deras ställning är . Trots vikten av att samhället markerar att brottslighet, i synnerhet mord, är oacceptabelt måste alla straff vara tidsbestämda. Det är vår absoluta uppfattning. Till och med samhällsnyttan kräver det. Att tala om pengar kan verka absurt i och med att en människas död för hennes nära och kära inte går att värdera i pengar, men det finns teoretiker som har räknat på detta. Ur ekonomisk synvinkel är det betydligt billigare att hålla någon inlåst en begränsad tid och rehabilitera än att straffa någon . Avsikten är inte att värdera människoliv i pengar, men även denna aspekt måste man tänka på. När det gäller ser vi att det har varit lyckosamt. Betänk också att vi inte har dömt på det sätt som man gjorde under framför allt 90-talet då det blev hårdare och hårdare. Med detta, fru talman, vill jag än en gång yrka bifall till reservation nr 1. 125 (): Jag vill uppmärksamma kammaren på att det inte är något litet riksdagsbeslut som ligger framför oss, tvärtom. Det är ett stort och viktigt riksdagsbeslut som vi har att ta ställning till. Det är en grannlaga diskussion och grannlaga överväganden. Därför hade det varit intressant att få höra det största oppositionspartiet lite mer motivera sitt ställningstagande i sak i den här propositionen. Fängelsestraff är ett av statens starkaste och yttersta maktmedel mot enskilda människor. Det bidrar till föreställningen att kriminaliserade gärningar är förkastliga. Det fyller därmed en viktig moralbildande funktion som tillsammans med andra rättspolitiska reformer, som en bra kriminalvård med kvalitet, och andra bredare politiska reformer, som att bekämpa arbetslösheten och utanförskapet och skapa en bättre skola, sammantaget bidrar till ett tryggare och säkrare . Straff som står i proportion till brottets allvar spelar en roll. Det är en nyckel i det viktiga arbetet för att öka rättvisan och tryggheten för alla i . På bord ligger alliansregeringens förslag till skärpta straff för mord. Man föreslår att det tidsbestämda straffet för det allvarligaste brott man kan begå höjs från till som livstidsstraffet finns kvar. Det är bra och angeläget. Mord är som sagt det allvarligaste brott någon kan begå. Det måste komma till uttryck också i straffskalan. Det föreslås också ett höjt straffmaximum till för sådana brott som terroristbrott och grovt sabotage. Detta, fru talman, är de första förslagen i en serie reformer som syftar till mer rättvisa och rimligare straff för de grova våldsbrotten. Straffen ska stå i proportion till brottens allvar. Vi har en bred debatt också utanför kammaren om straffrättens skyddsvärde för utsatta människor. Det finns ett våld som drabbar alla. Under den tidiga våren har filmen hatar kvinnor varit aktuell på våra biodukar och blivit särskilt uppmärksammad. Den bygger på böckerna av den bortgångne författaren som brutalt skildrar ett brett problem som handlar om makt, våld och över- och underordning. Vi vet att det inte bara är en överdriven dramatisering eller fiktion. anmäldes i 25 800 fall av våld och misshandel av kvinnor. Det våldet finns. Tidningen har i en viktig, berörande och engagerande artikelserie granskat det dödande våldet som drabbar kvinnor i . har redogjort för berättelser och omständigheter som lett till att 153 kvinnor i förlorat livet på grund av dödligt våld, ofta från dem som stått dem nära och som de levt med och delat livet med. I samma artikelserie skriver åklagaren om straffen för mord på kvinnor och domstolarnas generella praxis i synen på detta: Att man mördar sin partner när denna vill lämna ett förhållande ansågs inte vara ett särskilt allvarligt fall. Straffet blev fängelse. Varför inte 15, 25 eller 50 undrar kanske vän av ordning? För att det svenska påföljdssystemet innebär att man inte kan döma ut längre tidsbestämda straff än för ett brott. Straffen drabbar alla. Straffen ska spegla hur allvarligt samhället ser på grova våldsbrott och fungera moralbildande. Vi ska inte acceptera våld för att utnyttja, hota, misshandla eller trakassera andra människor. Vi ska varken acceptera gatuvåld, våld i hemmet eller brutala uppgörelser mellan kriminella gäng. Vi ska också i lagboken, i , markera vårt motstånd mot övergrepp och grovt våld och ytterst mot det våld som också blir dödligt. Det har betydelse för alla. Mot bakgrund av den viktiga och angelägna debatt som förs om straffen för våld mot kvinnor är detta också en kvinnofridsreform. Vi vet att straffskalan och straffmätningen för mord har betydelse i varje fall i två hänseenden när det gäller att markera samhällets syn på allvarliga våldsbrott. Det ena är att tydliggöra brottets allvar som sådant, det andra är att slå fast en högsta straffnivå för de allvarligaste våldsbrotten till vilken nivå straffen för de övriga våldsbrotten, i enlighet med proportionalitetsprincipen, har att förhålla sig. Genom att göra det möjligt att döma till längre tidsbestämda fängelsestraff för mord skapas ju utrymme för en ökad nyansering, mer rättvisa straff och en höjd straffnivå för sådana gärningar som inte föranleder att fängelsestraffet utdöms på livstid. Straffskalan för mord, som inte har ändrats sedan trädde i kraft , är utformad så att den endast innehåller två steg, nämligen fängelse eller på livstid. Detta har inneburit att en höjd straffnivå endast har kunnat åstadkommas genom att i ökad utsträckning döma till livstids fängelse. Av en uppmärksammad dom i följer att det måste föreligga försvårande omständigheter av förhållandevis allvarligt slag för att fängelse på livstid ska dömas ut. Därefter har det följt ett antal domar där straffet för mord har bestämts till fängelse med hänvisning till Högsta domstolens avgörande. Regeringens utredare konstaterar i sitt delbetänkande Straffskalan för mord, som ligger till grund för den här propositionen, att kombinationen av Högsta domstolens ställningstagande att livstidsstraffet bör förbehållas de allvarligaste fallen av mord och dagens brottsbalk innebär svårigheter att låta generellt strängare syn på straffen för dödligt våld komma till uttryck vid straffmätningen. Med detta lagförslag från alliansregeringen öppnas möjligheten att bryta med det som många uppfattar som generellt alltför låga straff för det allra grövsta och dödliga våldet mot utsatta människor. Domstolarnas möjligheter att skipa rättvisa straff och straff som står i proportion till brottets allvar ökar. kvarstår också livstidsstraffet som det mest kraftfulla fördömande som samhället kan begagna sig av. Det är det yttersta straffet i vår straffskala. Det finns för att vi ska känna oss trygga med att väldigt allvarliga brott också leder till mycket allvarliga konsekvenser som domstolarnas möjlighet att göra en nyanserad bedömning och döma mer rättvist nu föreslås öka. Med det här förslaget ökar möjligheterna att döma till straff som står i proportion till brottets allvar. Möjligheterna att skipa rättvisa blir faktiskt större och det straffrättsliga skyddsvärdet för utsatta människor ökar. Jag yrkar med detta bifall till förslagen i justitieutskottets betänkande. I detta anförande instämde , , och (alla m). 126 () replik: tycker att min analys var tunn. Jag kan väl hålla med om att jag kunde ha gjort en mycket större utläggning för att motivera varför man måste ha en ordning när man ska låsa in människor. Det som tar upp om hur det förhåller sig i samhället i övrigt lämpar sig kanske bättre att diskutera när man pratar om arbetsmarknadspolitik, socialpolitik och socialförsäkringspolitik. Där har ju alliansen, som jag förstår, ett antal förslag som kanske dessvärre inte gynnar den utveckling som är ute efter. Alliansregeringen har fortsatt det utredningsarbete som påbörjats. Vi tycker att det är för tunt. Vi tycker att vi ska gå igenom det här mer systematiskt och mer analyserande i en parlamentarisk utredning. Jag har två frågor till . Varför kan man inte tänka sig att göra det här på ett rejält sätt och skapa bredd och samsyn när det gäller straffskalor? Vi hade gärna sett att alliansregeringen hade fullföljt det. Min andra fråga rör preskriptionstid, vilket jag tog upp i mitt anförande. Vad är det som gör att alliansregeringen inte har kunnat lägga fram ett förslag om preskriptionstid för den här typen av brott? Det kan väl ändå inte vara så svårt. 127 () replik: Vad gäller frågan om preskription finns det ett långt framskridet arbete. Reformen kommer, och reformen kommer också att vara ett resultat av alliansregeringens politik och reformorientering. Låt oss vara helt klara över det. talade om att det här var något som påbörjades under den tidigare regeringen. När man lyssnar på debatten står det helt klart att en socialdemokratisk regering inte skulle kunna lägga fram ett sådant här förslag. När man tittar i betänkandet och läser reservationerna är det uppenbart hur det spretar också på det här fältet. Det finns inga möjligheter för oppositionen att samla sig. Det är återigen alliansregeringen som samlar sig och kan lägga fram förslag, medan det är mycket tydligt att det inte hade varit möjligt med en rödgrön majoritet. Det tror jag är viktigt att ha med sig. Det förklarar också varför man inte ska ha en överdriven tilltro till parlamentariska utredningar. Vi tycker olika mellan blocken om detta. Mycket av diskussionen kretsar kring synen på om gärningsmannens intressen eller den brottsdrabbades intressen ska gå först. Straffen är en viktig del för upprättelse och för att öka de utsattas skyddsvärde. Mot detta hörs återkommande, och man ser i betänkandet, att det spretar från oppositionens sida. Det är svårt för att prata för andra, men det är något som är viktigt att ha med sig. Alliansregeringen levererar detta. Det hade aldrig en socialdemokratisk regering kunnat göra. 128 () replik: Det är ju bra att vill förekomma någon sorts framtida tänkt oenighet i det rödgröna blocket. Jag tror, som jag har sagt tidigare, att om alliansregeringen ägnade sig mer åt konkret handling för att skapa bra förutsättningar för svenska folket att komma vidare i vardagen skulle problemen vara mindre. Jag tycker att ni har ett överdrivet intresse av att spekulera i hur oeniga vi kommer att vara när vi efter valet ska ha hand om detta. Det har jag svårt att förstå. Det är den här oron som skapar denna brådska för att lägga fram denna proposition om straffet för mord med flera hemska brott. Jag har lite svårt för att förstå argumentation här. Jag ställer frågan igen: Vad är det som hindrar att man är noggrann med ett så viktigt kriminalpolitiskt område att man är överens om hur man ska hantera straffskalor, hur man ska komma underfund med hur man ska hantera preskriptionstider och så vidare? Kan det vara svårt att låta partierna i vara med i en sådan utredning? Jag begriper inte rädsla för att skapa transparens och samsyn i så viktiga frågor. Detta ska hålla långt eftersom påstår, vilket jag inte betvivlar, att bestämmelser om den här typen av brott är . 129 () replik: Det kanske finns andra dagar då det passar bättre att efterlysa konkret handling från alliansregeringens sida än när vi just här framför oss har ett mycket konkret förslag som är nästan av historisk karaktär, nämligen att förändra vad gäller bestämmelserna för mord. Det är väl verkligen konkret handling och exempel på att alliansregeringen kan leverera förslag och gör det i hög takt också på detta för många väljare så viktiga område. Sedan förstår jag som inte vill att jag ska spekulera i oenigheten hos vänsteroppositionen. Men den är uppenbar när man läser i betänkandet och när man lyssnar på denna debatt och diskussion. driver med stort engagemang det är deras prioritering att livstidsstraffet ska avskaffas. Det är ett rätt långtgående förslag som har förts fram här i debatten tidigare. Tittar man på ser man att , som inte är här , är en ledande företrädare på detta fält. Hon driver kravet att vi ska införa halvtidsfrigivning i kriminalvården, på våra fängelser, alltså i praktiken att minska straffen, inte skärpa dem för att markera utsatta människors skyddsvärde. Jag förstår därför att inte vill att jag ska spekulera i eller diskutera detta. Men det är i allra högsta grad väsentligt därför att väljarna vill ha besked på detta område om vad som är den samlade vänsteroppositionens alternativ på detta fält. En sak är tydlig: Detta förslag hade inte kunnat läggas fram av en socialdemokratisk regering. Men det läggs fram av en alliansregering. Det blir en klar och konkret skillnad mellan moderater och socialdemokrater och mellan oppositionen och när det gäller vad vi förmår att genomföra och vad ni inte förmår att samla er kring. 130 (): Att uppsåtligen ta en annan människas liv är ett av de allra grövsta brott som man kan tänka sig. Det är ett brott som ska bestraffas mycket hårt. För de föräldrar som mister ett barn, för den maka som mister sin make, för den bror som mister sin syster eller för det barn som mister en förälder innebär brottet en påföljd på livstid eftersom den mördade inte kommer tillbaka. Den som har mördat ska dömas till ett långt fängelsestraff. Vi har i en straffskala för mord, och det har varit så , som innebär fängelse eller livstid. Det har bara funnits två alternativ. Antingen dömer domstolen till fängelse eller till livstids fängelse. Så länge som livstidsstraffet omvandlades till ett tidsbegränsat straff gick det att förklara. Då var problemet inte så stort, även om det så klart var ett visst glapp mellan att dömas till eller till livstid. Men det gick ändå att förklara den skillnaden. omvandlades livstidsstraffen till tidsbestämda straff genom en nådeansökan till regeringen. är det en domstol som bestämmer om det, och livstidsstraffen hamnar alltid . Det kan bli ändå upp till . Skillnaden mellan att bli dömd till fängelse och att bli dömd till livstids fängelse är mycket stor. Det kan faktiskt finnas fall där det är hårfint huruvida det ska bli livstids fängelse eller fängelse. Men för den enskilde som döms blir det en oerhört stor skillnad. Det tycker vi inte är rimligt. Därför är det välkommet att vi nu höjer det tidsbegränsade straffet från till maximalt . Det kan fortfarande bli , det kan bli , och det kan bli . Men det kan bli maximalt . Det betyder inte heller att det allra högsta straffet skärps. Livstidsstraffet blir kvar som det har varit tidigare. Men det som vi nu inför är ett tidsbestämt straff . Det ger domstolarna en möjlighet till ett mer nyanserat straff, och det känns bra. Det har redan sagts mycket i den här debatten. Jag tänkte därför ta upp en annan sak. som vi ändrar straffskalan för mord, och det här betänkandet heter Straffet för mord m.m., gäller denna ändring för en lång rad andra brott för vilka det finns livstids fängelse i straffskalan. Det handlar om hela 18 brott inom plus att straffskalorna för folkmord och terroristbrott ändras på samma sätt. Det handlar alltså om totalt 20 olika brott som vi ändrar straffskalorna för och inför ett högsta tidsbegränsat straff fängelse. Jag tänker inte räkna upp alla 20, men jag kan nämna några. En del av dessa brott är sådana där straffskalorna används från tid till annan, tyvärr får man säga eftersom det alltid är negativt när brott begås. Men det kan handla om människorov, grov mordbrand och grovt sabotage. Men andra brott som vi också ändrar straffskalan för nu är sådana straff som i princip aldrig sker. Det handlar om uppror, grovt myteri och grov olovlig kärnsprängning. Lyckligtvis behöver vi inte använda straff för dessa så ofta. Men oavsett om de används eller inte är det logiskt att göra dessa följdändringar. Alla brott med livstids fängelse i straffskalan får nu ett högsta tidsbestämt straff i stället . Dock görs ett undantag. Det gäller de brott som förutsätter att landet befinner sig i krig. Det finns ett antal sådana brott, nämligen egenmäktighet vid förhandling med främmande makt, grovt lydnadsbrott och landsförräderi. Där finns livstids fängelse i straffskalan. Men dessa brott rör vi inte. Det är väldigt speciella fall, kan man säga. Dessa ligger kvar. En annan del som också ändras i den lagstiftning som vi antagligen ska fatta beslut om gäller när de gärningsmän som har begått brottet inte har fyllt . Det finns en specialregel som säger att den som inte har fyllt när brottet begås inte heller får dömas till livstid. är det maximala straffet för den som inte är fängelse plus eventuellt om det handlar om flerfaldig brottslighet, alltså om man har begått fler brott . Dagens längsta fängelsestraff för gärningsmän mellan är alltså fängelse. Med det nya förslaget blir det också fängelse. Men skillnaden är att ett enstaka brott kommer att kunna ge upp till fängelse. Men när det gäller flerfaldig brottslighet ligger det kvar, precis som , med maximalt fängelse. och har reserverat sig mot detta förslag. Motiveringen är att det skulle skapa en större tröskeleffekt mellan dem som är under och . Det stämmer att tröskeleffekterna ökar. Men om vi i stället skulle besluta som och vill skulle det bli en ökad tröskeleffekt mellan dem som är under eller . Jag för min del tycker att om vi måste ha något slags tröskeleffekt är det mer logiskt att lägga den på myndighetsåldern, alltså . Det är lättare att förklara att det finns en skillnad mellan den som är och den som är än att det finns en skillnad mellan den som är och den som är . Det finns ytterligare ett par reservationer som jag tänkte kommentera. och har även reserverat sig mot hela livstidsstraffet. Jag måste säga att jag sympatiserar med några av deras argument. Tidsobestämt straff innebär större svårigheter vid planering, rehabilitering och återanpassning till samhället; så är det. Men den utredning som ligger till grund för ändringen av dagens straffskalor upp till 18 års tidsbegränsat straff har inte utrett frågan om avskaffandet av livstidsstraffet. Därför finns det inget underlag för ett sådant beslut. nämnde att frågan har tagits upp på stämmor. Det är riktigt. står bakom att livstidsstraffet ska finnas kvar. Det som sägs i övriga två reservationer, som Socialdemokraterna står bakom, är, tycker jag, lite av att slå in öppna dörrar. När det gäller påföljdssystemet som helhet har vi ju tagit en del i det delbetänkande från som ligger till grund för dagens ändring. I övriga delar pågår redan ett arbete med att starta en allmän översyn av påföljdssystemet. När det gäller preskriptionstiden för mord och andra allvarliga brott finns det en färdig utredning. Frågan bereds i . Det kommer inte att dröja så länge tills en proposition ligger på bord. I båda de här fallen instämmer jag i Socialdemokraternas behovsanalys. Jag tycker också att det finns en skevhet i dagens påföljdssystem. Efter med ett lappande och lagande har det blivit rätt snett, så där tycker jag att det behöver rättas till. Det kommer att ske med den översyn som redan planeras.