prot · GW0992 · 2009-03-26 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Aktuell debatt: Bonusar i de statliga företagen 1 (): Dagens debatt handlar om de statliga bolagen och hur de ska styras. Regeringen har gett otydliga och motstridiga signaler, vilket är konstitutionellt allvarligt. KU ska snart utreda detta. Men det är dessutom allvarligt eftersom det skadar förtroendet för de statliga bolagen. Å ena sidan har vi haft en finansminister som har kritiserat bankernas bonusar och uppenbarligen då har varit helt ovetande om det faktum att han själv och regeringen har beslutat om frikostiga regler för bonusersättningar i de statliga bolagen. Å andra sidan har vi haft en näringsminister som har ägnat veckor åt att försvara de frikostiga bonusreglerna i statliga bolag, och till och med har haft mage att jämföra detta med sopåkares och byggnadsarbetares löner. Det är en jämförelse som med rätta har fått stark kritik. När regeringen nu verkar ha ändrat sig vi har ännu inte sett något sådant beslut, men en debattartikel tyder på det inför hotet om att vi i den rödgröna oppositionen skulle samla en riksdagsmajoritet bakom nya regler för att få stopp på den bonusexposé som regeringen har öppnat upp för valde man alltså att agera genom en debattartikel. Vi kommer att kräva besked . Varför tog bort det generella bonusstopp som vi socialdemokrater införde 2003? Kommer detta generella bonusstopp att återinföras? Tycker fortfarande att statliga bolag som går med förlust ska kunna dela ut frikostiga bonusar? Dessa frågor, och fler därutöver, kommer vi att ställa under dagens debatt eftersom regeringens olika turer har gett helt motstridiga besked om vad man egentligen tycker om bonusregler i statliga bolag. Jag förutsätter att de besked som ger i debatten gäller för hela regeringen, även . 2 Näringsminister (): befinner sig världen i en djup lågkonjunktur och i en finansiell kris som påverkar både svenska företag och svensk arbetsmarknad. Trots välskötta offentliga finanser och flera viktiga reformer för att stärka förutsättningar för arbete och företagande står vi som ett litet och exportberoende land mycket sårbara när krisens svallvågor slår mot oss. Krisen innebär många stora utmaningar och svåra beslut. Det är utmaningar som kommer att tvinga människor till uppoffringar och förändringar . Det ställer krav på kloka prioriteringar, gott omdöme och ett tydligt ledarskap från oss politiker men också från våra näringslivsföreträdare. Vi har haft en livlig debatt om ersättningar och bonusar mot bakgrund av vidlyftiga ersättningar till vissa i näringslivets toppskick. Jag välkomnar den debatten, för det här är viktiga frågor att diskutera. Vi har kunnat se resultatet av dåligt utformade incitamentsystem framför allt inom finanssektorn både i och i övriga världen. Incitamentsystem har styrt på fel parametrar och utan begränsningar. Det har gett kortsiktiga beteenden och oproportionerligt höga bonusar och det har även bidragit till ett alltför stort risktagande. Dessutom har det funnits brister i insyn och transparens. Detta har bidragit till den finansiella kris som vi nu befinner oss i. Det här har allvarligt skadat förtroendet för arbetslivet och sänt helt fel signaler till det övriga samhället. I tider som dessa är det viktigt att vi håller samman. Vi ska hålla ihop och signalera återhållsamhet både för oss själva och för alla andra. Rimliga och väl avvägda ersättningar till ledande befattningshavare i näringslivet är en viktig förtroendefråga för näringslivet, men också för staten. Där har alla ägare ett ansvar. Det gäller både privata ägare och staten som företagsägare. Många människor är oroliga för sina jobb och tvingas nu till stora uppoffringar. Då är det viktigt att företagsledare agerar ansvarsfullt. I tider av kris krävs återhållsamhet. De statligt ägda bolagen ägs gemensamt av de svenska skattebetalarna. Svenska folket ska känna att de statligt ägda bolagen nu bidrar till att återskapa förtroendet så länge vi äger dem. Staten är med sina 54 bolag största företagsägare. Jag anser att det ska ställas särskilda krav på statligt ägda bolag. Bolagen ska vara förebilder oavsett om de verkar på en kommersiell marknad eller i samhällsnyttiga uppdrag. Den sammanställning som regeringen har låtit göra visar att nästan alla bolag har skött sig bra och ger rimliga ersättningar. Av de 51 noterade statligt ägda företagen har bara 12 företag inslag av rörlig lön. I dessa 12 företag är vd undantagen rörlig lön i samtliga fall. I ett fall är både ledande befattningshavare och vd undantagna. I alla fall förutom för ett företag, , är taket för rörlig lön maximerat till två månadslöner. Men då ska man veta att man där har sänkt sina löner även om utfallet i praktiken för de flesta av företagen är på en mycket, mycket lägre nivå. I de allra flesta fall rör det sig om olika typer av vinstandelssystem som ger möjlighet till en relativt liten utdelning. När staten äger företag ska den vara professionell, tydlig och ansvarsfull som ägare. I det ligger att man har rimliga, väl avvägda och transparent redovisade ersättningar och anställningsvillkor för sina ledande befattningshavare. De första riktlinjerna rörande anställningsvillkor för ledande befattningshavare i statliga företag beslutades om av den borgerliga regeringen . har riktlinjerna utvecklats på olika sätt. Det får inte råda någon tvekan om att ledningarna för de statligt ägda företagen arbetar med svenska folkets bästa för ögonen. Mot bakgrund av finanskrisen liksom de frågor som väckts om utmanande ersättningar i vissa statligt ägda företag och AP-fonderna ändrar nu regeringen de nuvarande riktlinjerna. Bara det faktum att det finns osäkerhet och frågetecken kring de statligt ägda företagen skadar förtroendet och förvaltningen. Regeringen har därför beslutat att skärpa riktlinjerna för ersättningar. Vi kommer att stänga alla möjligheter till rörlig ersättning och bonus till de ledande befattningshavarna i de statligt helägda företagen. Enligt de kommande nya riktlinjerna kommer de ledande befattningshavarna i statligt ägda företag att enbart ha fast ersättning. Det gäller redan, som jag sade, för samtliga vd:ar. Men ska det vara en regel också för alla ledande befattningshavare i de statligt ägda företagen. Styrelserna kommer att uppmanas att omförhandla de gällande avtal med rörlig lön som finns för att förändringen ska slå fullt igenom. Det ska också ske med måttfullhet och ansvarsfullhet. Övriga anställda kommer också i fortsättningen att kunna få rörlig lön i någon form för att styra mot de mål som bedöms viktiga för företaget och staten som ägare. Jag har noterat att Socialdemokraterna har haft en mycket hög svansföring i bonusdebatten. Tillsammans med och har de föreslagit en återgång till de gamla regler som gällde under deras regeringstid den tid då de flesta av de statliga bonussystemen kom till. Socialdemokraterna vill med andra ord behålla möjligheten till bonus för ledningarna i de statligt ägda företagen medan regeringen väljer att avskaffa dem helt. I ännu en fråga blir skillnaden tydlig mellan en ansvarsfull och handlingskraftig regering och en opposition som i en ekonomisk kris av historiska dimensioner inte tycks orka med någon annan vision än att önska sig tillbaka till en gammal ordning där Socialdemokraterna vill fortsätta att ha bonusar, som vi kan tolka det. 3 (): Jag inledde den här debatten med att ställa en rad frågor till näringsminister . Bakgrunden är självklar. Regeringens otydliga ägarstyrning har skadat förtroendet för de statliga bolagen. När näringsministern ägnar veckor åt att argumentera för fler incitamentsprogram och bonuslöner i de statliga bolagen i bjärt kontrast till finansministerns uttalande blir situationen ohållbar. Låt mig inleda med att citera näringsministern och hennes uppfattning . Då sade näringsministern så här: Om vi inte ska ha kvar resultatlönerna kan vi inte heller ha sopåkare och byggnadsarbetare som har resultatlöner. Det är bevingade ord från landets näringsminister och en tydlig symbol för den brist på förståelse som näringsministern uppvisar för de villkor som gäller för de allra flesta på den svenska arbetsmarknaden. När argumentationen dessutom fullföljs med argument om att kärnsäkerheten i energiföretagen skulle hotas om man inte delar ut bonuslöner även om företagen skulle gå med förlust blir man allvarligt bekymrad. Jag lever i föreställningen att man förväntas sköta sitt jobb även utan bonus. Jag tror definitivt att de anställda i våra svenska kärnkraftverk tar sina uppdrag på fullt allvar oavsett om , Eon eller vilket bolag det än är råkar gå med förlust eller inte delar ut bonusar. Gör inte näringsministern det? Hur kan man i så fall våga satsa på tio nya kärnkraftverk? Jag delar den upprördhet över bonusar och mångmiljonlöner som många nu ger uttryck för, inte minst för att de i tider som dessa äventyrar solidariteten. När lågkonjunktur och finanskris sveper in över samhället, när arbetslösheten sticker i väg och när krisen i kommuner och landsting leder till att människor inom vården, omsorgen och sjukvården blir uppsagda blir det obegripligt att några få ska berika sig med mångmiljonersättningar, till och med i företag som går med förlust. Därför blir riktlinjerna för statliga bolag väldigt viktiga. Det är viktiga signaler som är normgivande för hela det övriga samhället. Jag kan därför inte förstå hur näringsministern resonerade när hon så sent som för bara drev igenom rätten att betala ut bonusar även i bolag som går med förlust. Då ställer jag frågan: Kommer regeringen att ändra detta eller blir det framgent även möjligt för företag som går med förlust att dela ut bonusar? I debatten om och SEB-chefens lön kallade statsministern hennes lön för provocerande. Uppenbarligen har statsministern inte reagerat på att statliga vd nu kan få en lön som vida överstiger detta, nämligen hela . Där har jag inte hört någon kommentar, varken från statsministern eller från näringsministern. Den tystnaden tycker jag är provocerande. Vi socialdemokrater införde stränga regler om bonus- och incitamentsprogram under vår regeringstid. När vi fick vetskap om att regeringen ändrade dessa och att näringsministern och finansministern dessutom tolkade reglerna olika kallade vi näringsministerns statssekreterare till utskottet. Den information vi då fick stod i bjärt kontrast till det finansminister hade talat om . Han hade varit upprörd och sagt att man stoppar bonushysterin även i de statliga bolagen, men statssekreteraren gav helt andra besked, nämligen att det bara var en allmän översyn som pågick. Därför tog vi ett utskottsinitiativ för att så snabbt som möjlig, innan de bolagsstämmor som sker , kunna få ett tydligt besked från staten om att man inte accepterar vidlyftiga bonusavtal. Det var vårt första steg för att pressa regeringen till beslut, och uppenbarligen hade det effekt eftersom regeringen levererade en DN Debatt-artikel som utskottet skulle hantera initiativet. Med den utdelningen ska vi naturligtvis komma med fler utskottsinitiativ. Det är bra att skjuta regeringen framför sig. Men allvarligt talat, vi har ännu inte sett något regeringsbeslut om detta. Jag har inte fått besked om att regeringen har fattat något beslut , och bolagsstämmorna är i Posten, och andra statliga bolag. Regeringens eventuellt nya regler motiverades i debattartikeln med att bonuslöner skapats av en kultur präglad av överdrifter, girighet och ett extremt risktagande. Det är häpnadsväckande starka ord av en näringsminister som innan uppskattade samma bonuslöner. Men riktigt intressant blir den här meningen eftersom mycket tyder på att regeringens nya regler inte omfattar kapitalplacerare och handlare inom till exempel våra AP-fonder. Kommer de fortsatt att kunna plocka ut obegränsade bonusar? Är det inte framför allt det risktagandet som har lett till att vi nu har stora förluster när det gäller pensionssparandet? De nya reglerna begränsar inte heller möjligheten till bonuslöner i utländska dotterbolag. Är det inte dags att även låta våra statliga bolags utländska verksamheter omfattas av de svenska löneprinciperna? Jag tror inte att det hämmar rekryteringsmöjligheten. Fantastiska har kunnat växa över hela världen utan att ge generösa bonuslöner. Jag tror att även och annan statlig verksamhet har den möjligheten. Är beredd att vidga regelverket till att gälla även statliga bolags utländska verksamheter? Låt mig avslutningsvis säga att i hela världen pågår nu en omfattade debatt om bonusar. Vi kan höra hur man i , , och andra länder reagerar väldigt kraftigt med alltifrån 90-procentig skatt på bonusersättningar till lönetak och annat. Här i har vi en regering som gynnar höginkomsttagare mer . Inte nog med att de har fått generösa bonusar och mångmiljonlöner, utan de har dessutom fått kraftigt sänkta skatter i som denna när samhällssolidariteten sätts på prov. Min fråga är, inte minst med anledning av de höga löner som rapporteras från en del statliga verksamheter: Är näringsministern beredd att agera mot höga löner även inom de statliga bolagen? Och framför allt: När får vi se ett beslut? Vi kräver besked av landets näringsminister, och jag förutsätter att de även gäller för hela regeringen. (Applåder) I detta anförande instämde i , , , , , , , , , , , i , , och (alla s) samt () och (). 4 (): Allting upprepar sig. Ersättningar av olika slag har genom alla tider diskuterats och upprört. belönades framstående människor med gods och förläningar. När det gick till överdrift reagerade man. Redan genomförde en reduktion. reduktion är väl den mest kända då kungen återkrävde utdelade belöningar till kronan. 1600-talets heter , eller . Runt om i världen diskuterar man belöningar som anses orättfärdiga. I har man hotat med 90 procents beskattning. Historien upprepar sig, och vi tycks aldrig riktigt lära oss. Här i är omdömena hårda mot ersättningar som gemene man upplever som orimliga i tider då alla får dra åt svångremmen. har både statliga och privata företags och organisationers rörliga ersättningssystem varit i blickfånget i den allmänna debatten. För att leda industrier och banker krävs förtroende hos kunder, aktieägare och pensionssparare, annars väljer man någon annan. Förtroendet för vissa företagsledare och styrelser har kraftigt urholkats på grund av att man har ersättningar och pensioner som ter sig helt orimliga. När ledande personer har ersättningssystem som är svåra att förstå och som ligger på oförsvarliga nivåer kan förtroendet försvinna väldigt snabbt. En rörlig ersättning kan utgå om att man uppfyllt ett bestämt mål. Ofta kan målen vara svåra att definiera och svåra att mäta. Systemen kan lätt bli obegripliga och upplevas som subjektiva. Det kan också vara svårt att urskilja en enskild medarbetares insats som skulle kunna motivera en särskild ersättning. Att duktiga företagsledare ska ha en bra ersättning upplever nog de flesta som naturligt och rimligt. Ansvar och bra arbetsinsatser ska premieras. Hos många på arbetsmarknaden har prestationsbundna och rörliga ersättningar också varit en naturlig del i dagens lönesättning. Att jobba med ackord har länge utgjort en del av våra löneavtal. Det känns helt naturligt att efter en bra prestation också få en belöning för detta. Det ska helt enkelt löna sig att anstränga sig lite extra för att kunna nå ett bättre resultat, men det är väldigt viktigt att det finns ett förtroende för hur dessa ersättningssystem är uppbyggda. Det är viktigt att alla inblandade parter också accepterar dem. När ersättningssystemen för personer i ledande ställning blir alldeles för frikostiga och riskfyllda urholkas det viktiga förtroendet som är så nödvändigt. Vi är många som tycker att det är orimligt att vissa personer ska kunna kvittera ut mycket stora summor när vi lever i en allvarlig finansiell kris. Det är stötande att se, när verksamheter går dåligt och personal går med på lägre lön för att rädda sina jobb, att det finns personer som höjer sina löner och får ut stora bonusar och pensioner. Vi har ett stort problem när ersättningarna drar iväg och ersättningssystemen för ledande personer premierar ett kortsiktigt tänkande. Det kortsiktiga tänkandet kan medföra felaktiga prioriteringar. När ersättningssystemen i stora och viktiga företag uppmuntrar sina chefer att ta stora risker på kort sikt spelar man inte endast med företagets kapital och förtroende. Man spelar även med nödvändiga strukturer i samhället. Vi måste kunna ha förtroende för våra bolag, och vi måste kunna veta att våra banker inte tar för stora risker i sitt förvaltande av våra pengar. Banker och finansiella institut är så viktiga för samhället att deras löner och hur deras bonussystem ser ut inte endast är en sak för de enskilda företagen. Det påverkar indirekt hela vårt samhälle om dessa viktiga institutioner uppmuntras att ta för stora risker. Medarbetare kan uppmuntras att ta risker som de normalt inte hade tagit bara för att tjäna lite mer. Det kan slå väldigt fel då personer ska premieras genom att ta extrema risker med andra människors pengar. Vi behöver banker och finansiella institutioner, men vi behöver definitivt inte ett ersättningssystem där de vi lämnar våra pengar till tjänar mer pengar ju större risker de tar. Finansministern har sagt att kortsiktiga bonusar är negativa på grund av att de leder till kvartalskapitalism som är skadlig för samhället. Om företag ska ha bonussystem måste de vara byggda på ett sätt så att de uppmanar till ett långsiktigt ansvarstagande i företagen och icke kortsiktigt riskbeteende. Men som det finns en risk med ersättningssystemen som premierar kortsiktiga risktänkanden ska det finnas utrymme för korrekt utformade ersättningssystem som belönar långsiktigt positiva insatser för företagen och som på lång sikt förbättrar både resultatet och samhällsservicen för kunderna. Som jag har påpekat ska man dock tänka på att det kan vara väldigt svårt att urskilja enskilda personers påverkan på ett företags långsiktiga resultat, och detta måste påverka hur man väljer att utforma dessa system. Visa av dagens erfarenhet måste vi vara väldigt försiktiga när det gäller dessa ersättningar. I detta anförande instämde , , , , och (alla m). 5 (): har drabbats oerhört hårt av konsekvenserna av finanskraschen som svepte in över vårt lilla och mycket exportberoende land. Många människor har personligen drabbats hårt av varsel och uppsägningar. har redan gått i konkurs och försäkringsbolag har gjort återtag och sänkt tilläggspensioner. Det har tecknats avtal om att frysa löner, sänka arbetstiden och mycket annat. Många människor gör helt enkelt mycket stora uppoffringar, och många människor är oroliga för jobb och framtid. Det är inte så konstigt att det därför också återigen har kommit en bred debatt om ersättning till ledande befattningshavare i näringslivet inklusive de statliga företagen. I vissa företag har ledningen föregått med gott exempel. I andra företag har man under pinsamma former tryckta av opinion och kunder tvingats att avstå. Tondövhet är ju ett understatement i vissa fall. Än mer iögonfallande tycker jag är den undfallenhet och brist på ansvarstagande som vissa representanter för styrelserna ibland har visat. För det är ju de anställda direktörernas ersättningar som har hamnat i blåsväder, men det är faktiskt styrelserna som har fattat besluten och inte de anställda direktörerna själva. tycker jag att det är viktigt att vi inte hemfaller åt allmän populism. Det är inne att hacka på höga löner i största allmänhet, men det är dock inte linje. Den som har ett stort ansvar ska också ha bra betalt, och det är viktigt att vi kan ha en individuell lönesättning som gör att man faktiskt belönar den som gör ett bra jobb med ett bra påslag. Detta är inte minst viktigt i svåra tider. Men resultatlön innebär framför allt på de ledande positionerna att det är de kortsiktigt mätbara sakerna som belönas. Det kan till exempel innebära att ett högt risktagande också belönas. Man riskerar då att få chefer som fokuserar på det som är kortsiktigt och mätbart, och långsiktighet är sällan det eftersom resultaten utfaller . Därför är det riktigt, tycker jag, att vi nu ska ändra reglerna så att de ledande befattningshavarna inte ska ha resultatbaserad lön. Jag tycker också att det är viktigt att betona att detta faktiskt inte alls gäller i näringslivet i största allmänhet. De allra flesta ledare och ägare av små och medelstora företag måste tycka att den här debatten känns som något som sker på en helt annan planet än den de bor på. Två tredjedelar av alla privatanställda jobbar i företag med mindre än 250 anställda. De som leder och äger dessa företag har ofta ytterst löner och ersättningar. De tar stora personliga ekonomiska risker. De arbetar extremt hårt för att skapa välstånd och jobb, och de ska i grunden, tycker jag, enbart ha heder av sina insatser. Att det i vissa större företag sker snedsteg och feltramp får inte tas till intäkt för ett populistiskt nedrackande på näringslivet generellt. De politiska attityderna är en väldigt viktig del i ett gott företagsklimat. Är det någonting vi behöver göra just nu så är det att uppmuntra alla landets entreprenörer och företagare. Ni är jätteviktiga! Ledarskap kommer uppifrån. Det betyder att staten som företagsägare måste föregå med bästa exempel och också ta ledningen i en framsynt debatt om vad som är rätt och riktigt generellt. Det är mot den bakgrunden som det är viktigt att vi nu har kommit överens om att ändra på riktlinjerna för ledande befattningshavare i de statliga företagen så att inte bara vd utan hela ledningen är undantagen. Socialdemokraterna satt ju i regeringsställning med stöd av och då flertalet av de nu gällande bonusavtalen tecknades. Riktlinjerna skrevs om för att de var otydliga, men det var de riktlinjerna som medgav de här avtalen. De flesta av de statliga företagen har inte någon resultatlön över huvud taget. Ändå har företrädare för framför allt Socialdemokraterna men även de andra partierna högljutt och indignerat kritiserat alliansen för de statliga bonusavtalen och till och med påstått att de förut var förbjudna. En av de mest högljudda kritikerna är . Jag förstår att han inte deltar i dagens debatt. var näringsminister och ytterst ansvarig då flertalet av de här avtalen gällde. Om man inte gillade dem skulle man väl ha styrt upp det och tagit bort dem då! En annan kritiker är . Han var också statsråd 20042006. I Agenda påstod han gång på gång att dagens avtal bara är möjliga för att vi ändrade riktlinjerna 2008. Jag citerar : När vi hade regeringsmakten och verktygen, då förbjöd vi ju detta. I så fall är väl det ett flagrant exempel på total avsaknad av ägarstyrning! Men så är det inte, för riktlinjerna förbjöd inte alls detta. Det var de som gjorde det möjligt. Jag tycker att det här är ett mycket stort mått av hyckleri. upprepar detta här. föreslog och resten av oppositionen i näringsutskottet att vi ska återgå till de regler som gjorde det här möjligt. Jag förstår att det var med svansen mellan benen som ni drog tillbaka ert förslag i förrgår. Sanningen är den att om man kastar skit i fläkten gäller det att ducka. I dessa svåra tider är det viktigt att vi inser att ledarskap kommer uppifrån. I den här krisen är det viktigt att förtroendet inte bara för näringslivet utan också för politiken står starkt. Då räcker det inte att sopa framför egen dörr, utan då måste man också ta fram skurhinken och skura. Det är det vi har gjort nu genom att säga att från och med nu gäller inte Socialdemokraternas gamla regler och inte de nya reglerna, utan generellt ska ledande befattningshavare i de statliga företagen inte ha rörlig ersättning. (Applåder) I detta anförande instämde , och (alla fp) samt , , , , , och (alla m). 6 (): Jag instämmer i alla goda inlägg. Vi har en debatt om bonusar, gratifikationer, höga löner och rörliga ersättningar i när människor är oroliga för sin framtid. De känner hur framtidsutsikterna är dystra och tryggheten hotas.