prot · GW0977 · 2009-02-25 00:00:00 — Man har helt enkelt inte minskat sina intäkter, utan man har flyttat fokus på var intäkterna ska komma ifrån. Ett annat sådant exempel är Madonna som också har gått över till att få mer av sina intäkter från sin konsertverksamhet och mindre från skivförsäljningen. Det finns inga tecken på att konsumtionen av kultur i samhället minskar eller att de pengar man använder för kulturkonsumtion minskar tvärtom. Man ser snarare en ökning. Däremot kan det vara så att det är en strukturomvandling. Man använder pengarna på ett annat sätt . Den här utvecklingen har skett på grund av en teknisk utveckling. Det är inte på något sätt något som är politiskt styrt. Det har byggt på ett tryck underifrån, där människor har sett alla de fördelar Internet har att erbjuda. Den stora politiska frågan är då: Ska politiken gå in och rädda industrier som håller fast vid en icke fungerande affärsmodell? Det är egentligen det den amerikanska skiv- och filmindustrin kräver av oss. Jag tycker att man kan jämföra med tidigare strukturomvandlingar. Ta till exempel Facit som byggde mekaniska räknemaskiner i för ett antal decennier sedan och som sedan blev utkonkurrerade av ny teknik i form av japanska elektroniska räknemaskiner. Hade det då varit rimligt att hade gått in och reglerat användningen av den nya tekniken för att värna den befintliga industrin i som höll fast vid en affärsmodell som inte längre fungerade? Jag tror att vi alla är överens om att det inte är ett rimligt sätt att hantera en strukturomvandling i en bransch. Man måste bejaka att det faktiskt sker en utveckling av tekniken och att det också sätter press på dem som verkar i samhället att anpassa sina verksamheter till den nya tekniken. Det är så man måste se det här förslaget. Jag tycker att det är självklart att vi ska välkomna den nya tekniken. Vi ska välkomna att människor hittar nya sätt att tjäna pengar genom att just använda och bejaka den här tekniken. Det är också uppenbart att Internet öppnar för nya kulturentreprenörer som inte blir beroende av stora multinationella skiv- och filmbolag. De får genom Internet möjlighet att direkt kommunicera med sina kunder och att direkt få en möjlighet att sprida sin musik och sin kultur och tjäna pengar på den på helt nya sätt. Det är ett fantastiskt redskap som vi verkligen ska välkomna. Om man som jag vill värna det fria Internet är det en sorgens dag när man inför regler som gör att våra rörelser på Internet kommer att övervakas och följas. Jag ser det här som ytterligare en spik i kistan för som IT-nation. Jag tycker också att det är en sorgens dag när lagstiftning införs som gör att demokratin och rättssäkerheten inskränks ännu mer än tidigare, och det för att skydda en industri som inte levererar vad kunderna vill ha och efterfrågar. I detta anförande instämde (). 71 i (m): Min inställning, inställning och alliansens inställning är att upphovsrätten ska respekteras såväl i den fysiska miljön som på Internet. Om jag har en bok som jag har lånat på ger det inte mig rätt att kopiera den, att ställa mig vid kopiatorn, trycka på print och kopiera boken i väldigt många exemplar och ge till mina vänner eller andra. Om jag lånar en bok lagligen på nätet ger det inte mig rätt att kopiera den, trycka på enter och dela den till mina vänner eller andra. Musiker, författare, filmskapare, dataspelsutvecklare, journalister, arkitekter, listan kan göras lång; alla rättighetsinnehavare ska ha rätt att förfoga över sitt eget material. Det är helt enkelt de som ska säga när vi har rätt att trycka på print eller enter. Det är rättighetsinnehavarna som ska kunna avgöra var, när och hur deras verk ska mångfaldigas och spridas. Det är grunden i upphovsrätten. Internet innebär ofantliga möjligheter för oss alla, fru talman. Det ger ofantliga möjligheter för upphovsmän att sprida sina verk som vi som konsumenter enkelt kan ta del av de verken. De som vill sprida sina verk på Internet fritt ska naturligtvis få göra det. De som vill lägga ut sitt material fritt för oss alla att ta del av ska naturligtvis få göra det. Vi vill inte begränsa den legala fildelningen på något sätt. Det är bra om man vill göra det. Det vi vill begränsa är när människor olovligen delar med sig av upphovsrättsskyddat material. Vi vill främja den tekniska utvecklingen av lagliga, attraktiva och konsumentvänliga alternativ för att ta del av film, musik, dataspel, litteratur och annat upphovsrättsligt material på Internet. Det måste finnas fler lagliga alternativ. Det finns fler lagliga alternativ jämfört med vad det fanns . Utvecklingen går ofantligt fort, och vi för kontinuerliga samtal med branschen. Jag vet att branschen arbetar aktivt med att få fram nya lagliga alternativ. Den illegala fildelningen då? Vi ska inte jaga en hel ungdomsgeneration, var det någon som sade i talarstolen tidigare. Men den illegala fildelningen är i kriminaliserad. Det är olagligt att dela med sig, att ladda upp eller ladda ned upphovsrättsskyddat material. Det är kriminaliserat . Då hade vi en socialdemokratisk regering. Det är kriminaliserat att göra detta. Det vi gör nu är att vi skiljer på straffrätten och civilrätten. Vi ger en möjlighet för rättighetsinnehavare som har drabbats av olovlig fildelning att göra någonting annat än en polisanmälan. Äganderätt och upphovsrätt är faktiskt grundpelare i en fri marknadsekonomi. Att kunna skilja på ditt och mitt är fundamentalt och centralt för att vi ska kunna upprätta avtal mellan oss, för att vi ska kunna handla med varandra och för att vi ska kunna ha en marknad. Äganderätt, upphovsrätt och immateriella rättigheter är grunden för marknadsekonomin. Det är faktiskt grunden för en yttrandefrihet. Om man inte har någon upphovsrätt finns det ingen yttrandefrihet. Om man inte har någon upphovsrätt finns det ingen marknadsekonomi. Vad gäller då , fru talman, och varför har vi den här propositionen på vårt bord? Det är så att vi har upphovsrätt även för det material som olovligen delas på Internet. Men det finns ingen praktisk möjlighet att kunna ta till vara den rättigheten eftersom personen som har gjort denna olovliga fildelning är anonym. Det som finns när det gäller upphovsrättsintrång som sker i andra forum än på Internet är att den berörda rättighetsinnehavaren kan vända sig antingen till den som har begått upphovsrättsintrånget och vänligen be denne att sluta med detta eller till en domstol för en skadeståndsprocess. När det gäller Internet är inte det möjligt. Anonymiteten sätter gränser. Det innebär att upphovsmän inte kan ta till vara sin rätt. De kan inte ta till vara rätten till sitt arbete eller rätten att få betalt. Självklart behöver vi en lagstiftning som fungerar på Internet i praktiken. Förslaget som vi nu diskuterar skapar möjligheter att i större utsträckning än låta upphovsrättsintrång på Internet bli en uppgift för parterna och inte för polis och åklagare. När vi då talar om det informationsföreläggande som har varit uppe till diskussion, möjligheten att få ut information bakom ett anonymt IP-nummer, är det faktiskt så att det skapas en möjlighet för en rättighetsinnehavare att få ut information bakom detta anonyma IP-nummer för att kunna få en motpart. Men det är efter ett domstolsbeslut. Det är en domstol som ska besluta om denna information ska lämnas ut. Det sker endast under särskilda förutsättningar som regleras i lag. För att en bredbandsoperatör ska kunna åläggas att lämna ut information bakom det anonyma IP-numret måste alltså domstolen ha beslutat det. Det måste visas i domstolsprocessen att för det första ett upphovsrättsintrång har skett och för det andra att den aktuella IP-adressen har använts vid det tillfället då det upphovsrättsliga intrånget skedde. Vad händer då? Jo, då kan domstolen ålägga bredbandsoperatören att lämna ut denna information till rättighetsinnehavaren. När rättighetsinnehavaren får denna information har rättighetsinnehavaren en motpart. Det är allt som sägs i detta. Skadestånd och skadeståndsskyldigheten är inte på något sätt avgjord i och med detta. Det här lagförslaget reglerar inte frågan om personen bakom den IP-adress som har lämnats ut faktiskt har begått ett upphovsrättsintrång eller inte. Det här lagförslaget säger ingenting om man juridiskt sett ska kunna bli skadeståndsskyldig. För det krävs en ny domstolsprövning. Man måste vända sig till domstolen igen i så fall. För att en sådan skadeståndsprocess ska bli aktuell måste rättighetsinnehavaren visa att det var just abonnenten och ingen annan som gjorde intrånget. Om och är oroliga för orimliga skadeståndskrav, fru talman, borde och ha lagt fram ett yrkande om att ändra skadeståndsrätten. Men det har inte eller Per gjort utan samma skadeståndsrätt gäller och efter att vi har beslutat om detta sanktionsdirektiv. Det handlar kort och gott om möjligheten för rättighetsinnehavaren att få kontakt med personen bakom en viss IP-adress för att rättighetsinnehavaren i förlängningen ska kunna driva en civilrättslig process, om det är önskvärt, och eventuellt en skadeståndsprocess. I detta lagförslag finns det faktiskt en rimlig balans när det gäller å ena sidan möjligheten att kunna skydda sin immateriella äganderätt och att kunna ingripa mot dem som kränker den immateriella äganderätten och å andra sidan den personliga integriteten. Det är ett väl avvägt lagförslag som är proportionerligt. Det är rättssäkert och förutsägbart, det värnar upphovsrätten och en upphovsrätt som är teknikoberoende. Det här ger rättighetsinnehavare möjlighet att i praktiken ta till vara sin rätt. Det är den rätt som de faktiskt har i teorin men inte i praktiken . Vi gör det praktiskt möjligt att ta till vara sina rättigheter. Att kunna ta till vara sina rättigheter är att stärka rättsstaten. Rättsstatens principer är att människor ska ges möjlighet att tillvarata sina rättigheter. Det här lagförslaget stärker möjligheterna till det. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. 72 PER () replik: Det hänvisades till att någon hade sagt i debatten att man inte ska jaga en ungdomsgeneration. Den som faktiskt har sagt det är ordföranden i ditt parti, . Han sade före valet att man inte ska jaga en hel ungdomsgeneration. i efterhand ser vi vad som blev den konkreta effekten av detta. Det är precis tvärtemot vad han uttalade. Det är klart att det är ett problem när man uttalar vallöften inför ett val och sedan inte följer upp dem efteråt. Det är en tråkig utveckling för demokratin. Det här är inte första gången som upphovsrättsinnehavare har varit oroliga för ny teknik eller ny utveckling i samhället. Samma problem och kritik väcktes när bibliotek infördes. Författarna trodde att de inte skulle få ersättning. När bandspelare kom så att det gick att spela in musik från radion var branschen otroligt orolig. När videobandspelarna kom trodde filmindustrin att alla möjligheter att få in intäkter skulle förloras, och så vidare. Skillnaden nu från då var att då gjordes inte några stora inskränkningar i människors möjlighet att använda tekniken, men det är det man försöker göra . Man försöker att införa en lagstiftning som ska hindra människor från att med hjälp av fildelning få tillgång till exempelvis musik eller filmer. låtsas ju att det inte finns någon konflikt mellan legal och illegal nedladdning, att det inte kommer att lägga några hinder i vägen för legal nedladdning. Det är en förenkling av verkligheten. Självklart finns sådana konflikter. Det är oftast svårt att veta vad som är en fil som har lagts ut legalt på nätet jämfört med en fil som har lagts ut illegalt. Det är inte heller lätt för konsumenterna att vara säkra på det. Det här är dessutom en lagstiftning som från branschens sida handlar mycket om att skrämma bort människor från fildelning. Skrämmer man bort människor kommer de också att skrämmas bort från den legala fildelningen, vilket kommer att påverka hela den nya musikbranschen som baserar sig på att använda tekniken på ett positivt sätt. Självklart kommer detta att inskränka de möjligheter som du pratar dig varm för. 73 i (m) replik: För mitt ställningstagande har jag baserat mig på sju ingångsvärden. 1.Vi ska inte värna föråldrade eller utdöende branscher. Det gör inte detta lagförslag. 2.Vi ska värna upphovsrätten. Det är den enskilda skaparens rättigheter vi ska värna. 3.Vi ska hitta en fungerande lagstiftning som gäller även på Internet. Det ska bli praktiskt möjligt att ta till vara de rättigheter man har i teorin. 4.Det ska vara effektivt och integritetssäkert. Den proportionalitetsbedömningen har gjorts i detta lagförslag. 5.Vi kan inte bara använda oss av straffrätten utan vi måste öppna för civilrätten. Vi kan inte bara ha en kriminalisering, att all upp- och nedladdning ska vara kriminaliserad. Det är inte rimligt. 6.Det finns naturligtvis ett direktiv i botten. Vi följer direktivet, men det är inte bara för att jag anser att vi måste göra det utan för att jag vill göra det. Jag vill värna upphovsrätten eftersom jag tycker att upphovsrätten är ett fundament i marknadsekonomin och för yttrandefriheten. 7.Vi ska naturligtvis också främja lagliga alternativ vid sidan om detta. Sedan var det frågan om att jaga ungdomar. Jag vet att Per tidigare sade att han vill stärka upphovsrätten. säger han att vi inte kan jaga en hel ungdomsgeneration, och han hänvisade till min partiordförande. Då har min partiordförande och vi i alliansen lagt fram det här förslaget som inte jagar en hel ungdomsgeneration. Om Per vill stärka upphovsrätten och inte jaga en hel ungdomsgeneration och fälla förslaget, vad vill då Per göra för att stärka upphovsrätten? 74 PER () replik: Det finns inga inskränkningar mot att jaga människor som fildelar på Internet med den här lagstiftningen. Det är upp till vem som helst som vill värna sin upphovsrätt att gå till domstol och inleda en civilrättslig process. Problemet med en sådan process är ju att det inte är samma grundtrygghet för den som är åtalad, att det måste bevisas att man är skyldig. Det är tvärtom så att det kan bli situationer där det är en omvänd bevisbörda, att man till slut måste bevisa att man inte själv har använt sig av sin egen Internetuppkoppling för att ladda ned filer. Det är precis vad vi menar när vi pratar om att rättssäkerheten faktiskt är hotad. Det är också fråga om en domstolsprocess där en part har enormt mycket resurser i ryggen, till exempel den amerikanska film- och musikindustrin, beväpnad till tänderna och med en uppsättning av kompetenta jurister som för deras talan. På den andra sidan finns en enskild Internetabonnent, som oftast inte har sådana resurser över huvud taget och som inte är juridiskt bevandrad. Det är klart att det blir en extrem ojämlikhet i domstolsbehandlingen, vilket också är ett problem för rättssäkerheten. pratade förut om att skadeståndsrätten inte förändras av detta. finns det mycket reglerat i fråga om skadestånd i lagstiftningen. Framför allt är det intressant att skadeståndsrätten inte hindrar bolagen från att skriva hotbrev till abonnenter och gå in med vilka krav som helst. Det framgår i till exempel Pirate . Där lades fram stämningar på 100 miljoner. Samma sak har vi också sett i till exempel med enormt höga skadeståndskrav. Detta är vad man tänker använda lagstiftningen till. Man tänker använda den för att skrämma människor bort från Internet. Det är ett hot mot rättssäkerheten. Det blir ett problem med sådana enormt höga skadeståndskrav och att människor inte vågar gå till domstol eftersom de vet att de kan få betala dessa skadeståndskrav och dessutom betala de juridiska kostnaderna. 75 i (m) replik: Det är kanske på sin plats att förtydliga vad som gäller i svensk skadeståndsrätt. Svensk skadeståndsrätt kan inte göra skillnad på om jag står vid kopiatorn och trycker print eller om jag sitter vid datorn och trycker enter. Samma beviskrav gäller, nämligen att för motparten bevisa att det är du eller jag som står vid kopiatorn och trycker print eller sitter vid datorn och trycker enter. Samma beviskrav gäller. Det här direktivet gör ingen som helst skillnad i skadeståndsrätten. Skadeståndsrätten ser ut som skadeståndsrätten gör i det avseendet, även efter dagens beslut. Jag noterar, fru talman, att jag fortfarande inte har fått svar på min fråga. Jag tycker att man är svaret skyldig. Det är lätt att slänga sig med ord och säga att man vill stärka upphovsrätten. Men om man inte vill göra det på det här sättet och man inte vill använda polis och åklagare för att jaga ungdomar är man faktiskt svaret skyldig: Vad vill man då göra för att stärka upphovsrätten? var mycket tydlig på den punkten. Vi har en skyldighet att se till att den immateriella äganderätten också kan efterlevas i forumet som gäller Internet. 76 (): debatterar vi ett av de mest omdiskuterade lagförslagen . Det gäller direktivet om civilrättsliga sanktioner på immaterialrättens område, även kallat Ipred. Direktivet antogs, som vi har hört, och skulle ha varit genomfört i svensk rätt . Det var då den socialdemokratiska regeringen med justitieminister i spetsen förhandlade för räkning och antog direktivet. Men sedan när det skulle genomföras i svensk rätt blev Socialdemokraterna handlingsförlamade, och man kan misstänka att de väntade ut valet eftersom de visste att det var en känslig fråga. Begreppet Bodströmsamhället fanns redan. I stället tillsatte mycket riktigt, som sade tidigare, Socialdemokraterna en utredning . Den handlade över huvud taget inte om hur direktivet skulle genomföras i svensk rätt. Den här utredningen kom i stället med ett enda lagförslag, nämligen om att Internetleverantörer skulle kunna stänga av abonnenter från Internet vid systematiska upphovsrättsliga intrång. Med andra ord skulle svenska medborgare kunna stängas ute från Internet och därmed inte kunna betala sina räkningar via Internet, inte kunna mejla till sina vänner eller handla via nätet och inte kunna använda sig av den enorma informationskälla som Internet är. Det förslaget har vi i väldigt starkt reagerat mot. Med dagens beslut kastas det i papperskorgen. Att bli avstängd från Internet är lika orimligt som att bli förbjuden att skicka brev, handla i affären och gå till . som riksdagsledamot är inte lika roliga. måste man vara med och fatta beslut som man innerst inne inte tycker är de allra bästa. Man kan göra som Socialdemokraterna och bara vänta, eller också kan man göra som den borgerliga alliansen och förhandla, kompromissa och komma överens även i svåra frågor. I det beslut som vi kommer att fatta finns det ärligt talat delar som jag helst skulle vilja slippa. En sådan del finns i kompromissen. En annan sådan del består av det som finns i direktivet som vi måste genomföra. Kompromisser betyder att man får igenom en del saker men måste acceptera annat som man egentligen inte tycker är bra. Kompromisser är en del av politiken. Förstår man inte att kompromisser behövs ska man inte ge sig in i politiken. Den del av direktivet som vi måste genomföra och som känns mest främmande för svensk rättstradition gäller kravet på att den dömde ska offentliggöra domstolsutslaget. Det betyder att den som döms för ett upphovsrättsintrång även kan dömas till att bekosta lämpliga åtgärder för att sprida information om domen i målet, något som vi i övrigt inte har i . Jag tycker att det här känns alldeles fel. Men eftersom den socialdemokratiska regeringen accepterade detta i direktivet måste vi nu genomföra det. När det gäller själva informationsföreläggandet, som vi redan hört väldigt mycket om här , det vill säga utlämningen av abonnentuppgifter, har en lång rad åtgärder lagts in för att rättssäkerheten och skyddet av den personliga integriteten ska tillgodoses. Först krävs det en domstolsprövning. Det krävs också sannolika skäl för att ett intrång i upphovsrätten skett via just det påstådda IP-numret. Domstolen ska också göra en proportionalitetsbedömning, det vill säga en avvägning mellan behovet av åtgärden och intrånget i den enskildes integritet. Det har också förtydligats att en abonnent inte automatiskt är ansvarig för ett upphovsrättsintrång via hans eller hennes uppkoppling. För att domstol ska döma ut skadestånd måste rättighetshavaren visa på det normala, vanliga, sättet och presentera tillräcklig bevisning för att det är just abonnenten som har orsakat ekonomisk skada och att skadestånd därför ska dömas ut. Ytterligare en viktig del i dagens beslut är att en utvärdering påbörjas så fort lagen träder i kraft. Vid utvärderingen ska det följas upp hur lagen tillämpas, vilka effekterna blir till exempel för öppna nätverk, och att reglerna i första hand används för att vidta åtgärder mot intrång av stor omfattning. I den debatt som i månader fortgått om Ipred har många missförstånd uppstått. Det har handlat om intrångsundersökningen, om kvarstad och om hur den civilrättsliga processen egentligen går till när någon begärt skadestånd. Det är väl bra att politiska frågor debatteras. Men det är olyckligt när missförstånd mer eller mindre medvetet sprids, vilket innebär att fler har blivit oroliga. när vi här i kammaren debatterar och ska fatta beslut om Ipred är det olyckligt att det även här sprids felaktigheter. Det började med att Socialdemokraternas sade att upphovsrättsinnehavare skulle kunna få ut uppgifter om vilken IP-adress en person har. Det stämmer inte. Jag vet inte om det var ett misstag. Ett informationsföreläggande handlar om att få ut abonnentuppgifter, uppgifter om vem som har en viss IP-adress, inte tvärtom. Man kan inte komma med en uppgift om en person och få reda på vilken IP-adress den personen haft det är oftast fråga om haft eftersom vi har dynamiska IP-adresser och inte har kvar dem speciellt länge, eller rättare sagt finns de bara så länge datorn är uppkopplad just vid tillfället i fråga. Skillnaden är alltså mycket stor. Vänsterpartisten fortsatte med att hänvisa till en säkerhetsexpert. Jag antar att källan är en artikel i en artikel som tyvärr var full av felaktigheter. Jag har skrivit om detta på min blogg och kan berätta att säkerhetsexperten själv har varit inne och kommenterat och även medgett att han hade fel. Jag begär dock inte att går in och läser på min blogg. Vidare hävdar vänsterpartisten att upphovsrättsinnehavare skulle få rätt till privat husrannsakan, som dessutom skulle tillåtas i större utsträckning än polisiär husrannsakan. Inte heller det stämmer. För det första är en intrångsundersökning inte en husrannsakan. Vid en husrannsakan kan polisen göra beslag. Det kan man inte göra vid en intrångsundersökning. Dessutom är det inte upphovsrättsinnehavaren som får göra en intrångsundersökning. Det är kronofogden som verkställer och en domstol som beslutar. För det andra är det inte lättare att få en intrångsundersökning än att få en polisiär rannsakan enligt 28 kap. 1 § . Husrannsakan kan polisen i vissa fall få göra även utan domstolsutslag. Både och kritiserar upphovsrättsinnehavarnas möjlighet att kräva skadestånd i civilrättsliga processer. Detta är intressant. Vi ska vara på det klara med att dagens beslut inte på något sätt ändrar hur de civilrättsliga processerna ska se ut. Den fråga man ställer sig är vad och tycker ska ändras. På Per lät det nästan som att ett slags tak skulle införas för hur stort skadestånd man får yrka på. Hur skulle det taket kunna se ut? Det är lätt att kritisera. Kom i stället med förslag om hur ni tycker att det ska se ut! Man kan också fråga sig om och har väckt några motioner. Om ni nu tycker att systemet med civilrättsliga skadeståndsprocesser är så orimliga kan man ju undra vilka förslag ni tidigare lagt fram. fortsatte med att fråga sig varför det ska gå minst en månad innan information lämnas ut om abonnentuppgifter, alltså till den person som fått sina uppgifter utlämnade. Svaret finns i propositionen. Där är det inte några som helst hemligheter. Jag antar att har läst propositionen. Rättighetshavarna får en månad på sig för att föra civilrättslig talan.