prot · GW0983 · 2009-03-12 00:00:00 — När hon kom hem från jobbet hade hon med hushållsarbete, bland annat matlagning och disk, medan maken kopplade av framför tv:n eller lekte med dottern. En kvinna i berättade för mig att kvinnorna oftast inte äger någonting, varken familjens bostad eller familjeföretaget. Hon sade: Kyrkan anser att det är mannen som ska vara överhuvud. Han ska stå för ägandet. Sedan kan det ofta vara kvinnan i familjen som driver familjeföretaget och tjänar pengarna. I ett annat europeiskt land har en ung kvinna, endast , tagit sitt liv. Hon var gravid, och möjligheten till abort fanns inte i hennes land. Hon orkade inte leva. En fjärde kvinna berättade om en tjej på som hade blivit våldtagen. Man visste vem förövaren var, men domstolen valde ändå att fria. Orsak: Kvinnan hade varit utmanande klädd hon hade tajta jeans. Så här ser det ut i EU . Men vi kan inte acceptera att vardagen ser ut så här för många kvinnor i dagens EU. Vi måste få till förändringar. I det nya fördraget, om det blir ratificerat, kommer jämställdheten att bli en rättighet. Då måste vi se till att det inte bara blir en överenskommelse på ett papper, utan det måste också märkas i de politiska besluten. För oss i handlar det om rätten till arbete, föräldraförsäkring och barnomsorg, och det har betytt oerhört mycket för jämställdheten. Men det är inget vår nuvarande moderatledda regering kan ta åt sig äran för tvärtom. De förändringar som vi nu ser ske handlar inte om förbättringar utan snarare om steg tillbaka. Det jag har kunnat konstatera under debatten och när EU-minister var närvarande och pratade om framtidens Lissabonstrategi, som är så oerhört viktig, är att jämställdheten inte nämndes. Om vi ska få ett jämställt samhälle och ett jämställt måste jämställdheten genomsyra hela Lissabonstrategin . 106 HANS (): Kära kollega från norra och östra ! Kära kolleger i ! I likhet med alla andra riksdagsledamöter, oberoende av block- eller partitillhörighet, är jag stolt över att få representera svenska folket i denna lagstiftande församling. Även om vi ibland i debatten kanske uttrycker tvivel om varandras syften och uppsåt tror jag ändå att vi riksdagsledamöter huvudsakligen kan skilja sak från person. Därmed kan vi också erkänna andras engagemang, andras lidelser och andras politiska drömmar och visioner. Trots denna inledande respektfulla hyllning till den svenska måste jag avslöja att jag är en av de ledamöter som inför söker ett nytt politiskt mandat som i så fall kan tvinga mig att lämna just den riksdag som jag hyllade. Det är inte på grund av den politiska diskussionen, inte på grund av det politiska klimatet här i kammaren mellan ledamöterna, utan därför att faktiskt har två lagstiftande församlingar. är den ena, och och är den andra. För mig handlar EU-valet om många frågor som vi också känner igen från den svenska . Rent faktiskt är det så att fler och fler av de beslut vi fattar här baseras på beslut och direktiv formulerade av , kommissionen eller ministerrådet. Gränslösa utmaningar kräver gränslösa åtgärder. När det gäller klimatpåverkan är ett land för litet. När det gäller att bekämpa kriminella nätverk är ett lands åtgärder otillräckliga. Vi behöver varandra. Och de utsatta behöver oss och EU. har jag varit med då Kristna Råd fört samtal om vilka krav och önskemål som ska ställas av de svenska kyrkorna i samverkan med de europeiska samfunden inför det svenska EU-ordförandeskapet. Låt mig peka på några områden som jag för egen del känner stor samhörighet med och som jag tycker är viktiga inför både Europavalet och det svenska ordförandeskapet. Det handlar om att vara med och skapa ett samhälle där alla inkluderas och där politiken, inte minst nationellt, arbetar mot utslagning, diskriminering, våld och förtryck. Arbetet mot människohandel är särskilt angeläget. Här har också kyrkor och samfund ett stort engagemang. Det handlar om baptister, och som finns runt för att förhindra att andra människor säljs som en handelsvara. Det handlar också om att hjälpa och bistå bokstavligt talat den slagna kvinnan. Här behövs mer EU, inte mindre. Här behövs samordnade insatser mellan polis och åklagare. Från Kristna Råd framförs också ett starkt önskemål om fortsatt utvidgning. Mot finns i resten av en stor misstänksamhet. tror jag att det är viktigt att inse fördelarna för alla boende i , minoriteter såväl som majoritetsföreträdare, om medlemskapsprocessen fortsätter och förhoppningsvis slutar i medlemskap. Vi har , som man talar om kan bli EU-medlem . Vi har , som som en konsekvens av bankkrisen seriöst omprövar sitt tidigare nej både till EU-medlemskap och till euroanslutning. Det är en spännande utveckling vi går till mötes med både och kanske som kommande medlemmar i närtid. Fader i Kristna Råd sade: Glöm inte resten av det finns fler länder på än bara . Det är alldeles riktigt. Det är därför det är viktigt att vi håller utvidgningen levande mot resten av och mot , och förhoppningsvis i närtid med och som medlemmar av vår gemenskap. Mångas tankar kretsar kring den globala krisen och dess konsekvenser. Oavsett om man träffar företrädare som arbetar inom eller leder svensk fordonsindustri eller det gäller båtbranschen, biokemiföretagen eller andra näringar ges likartade beskrivningar. Problemen och utmaningarna är tämligen likartade. Som alliansföreträdare tycker jag att vi kan vara stolta över det ansvarstagande som har visats av vår regering, över hur olika åtgärder finns med och över hur man försöker forma en anda av det förtroende och den tillit som gått förlorad mellan exempelvis företag och banksektorn. Regering och riksdag har också behandlat förslag och lagt fram förslag om konkreta åtgärder. En global utmaning kräver också handling tillsammans med andra. För oss är det självklart att också använda EU och samarbetets mekanismer. Men vi, i alla fall jag, tycker att det bör göras på det sätt som välståndet hitintills byggts upp i . När det gäller krisbekämpning i går vägen inte via protektionism, inte via handelshinder och inte via nya statsstöd utan genom arbete, kunskap, innovationer, avregleringar och en tydlig lagstiftning. 107 (): Härifrån är det till . Det tar omkring att göra den resan om man åker bekvämt med X 2000-tåg. Ändå är det många som väljer flyget. För mig som bor i södra delen av , i , är det bekvämare det går också snabbare att ta tåget till än att först resa till och vara där före avgång och sedan flyga till för att därifrån ta sig till . Ändå går fortfarande flera flyg mellan och . En orsak till det är resan till stationen. Ingenstans i går det att parkera bilen. Om alla tåg stannade i , som är en knutpunkt för resor ut i och där det är enkelt att parkera bilen, skulle fler välja det sättet att resa. Vissa tåg stannar där, andra inte. När man kommer hem vet man inte riktigt om man kan hämta bilen där man parkerat den eller inte. Och tänk om jag kunde resa lika snabbt de som jag åker mellan och om jag i stället skulle vilja resa till ! Då skulle resan ta . Det skulle jag gladeligen göra om det bara gick, men se det går inte. I stället tar det dubbelt så . Dessutom kostar det väldigt mycket jämfört med priset för en flygbiljett. Det skulle vara bättre för miljön och också för trafiksäkerheten om fler tog tåget. Naturligtvis minskar då antalet olyckor med bil. Därför är det angeläget att järnvägspaketen med en harmonisering av både teknik och trafik blir verklighet och att alla länder implementerar det som vi i EU-sammanhang så länge har diskuterat. Det är också ett gemensamt intresse för samhälle och näringsliv att öka företagens möjligheter att överföra godstransporter från väg till järnväg, inte minst nu när konsumenternas intresse har vaknat och man i större utsträckning frågar om varors klimatpåverkan i hela kedjan. Som jag sagt gynnar mer tågåkande också trafiksäkerheten. Ju fler som åker tåg, desto färre offer blir det i biltrafiken. Detta är en viktig välfärdsfråga. Vi socialdemokrater har arbetat på att göra trafiken säkrare både för dem som reser och för dem som är passagerare. Om alla i och i hela EU använde säkerhetsbälte, var nyktra och höll hastigheten skulle antalet olyckor minska betydligt i hela unionen. Vi har bältespåminnare och även varnare när vi reser för fort, men det dröjer när det gäller alkolåsen. Vi har ju ännu inte kommit till skott med att förmå biltillverkarna att som standard sätta in alkolås. Det arbetade vi med då vi hade möjligheter att delta på ministerrådsmöten. Den infrastrukturminister som vi har ser dock inte vikten av detta och arbetar faktiskt inte för det. Men det skulle vi så gärna önska var fallet just för att kunna rädda fler liv. Även trafikfrågor har arbetstagare. Jag blev mäkta förvånad när vi förra gången i fick en återrapport från ett informellt ministermöte med arbetsmarknadsministrarna. På det mötet var vår arbetsmarknadsminister med. En fråga som då togs upp gällde de domar som upprört många, bland annat fackföreningsrörelsen i . Jag tänker på Lavalmålet och på Viking- och Rüffertmålen. representant och också representant tog upp frågan om arbetstagares rättigheter, men det gjorde inte Littorin. Hans statssekreterare sade som svar på en fråga om anledningen till det att det inte funnits med på dagordningen och att arbetsmarknadsministern därför inte var förberedd. Jag trodde, käre herr ålderspresident, att alla interpellationsdebatter och exempelvis de frågor som vi ställt skulle trigga arbetsmarknadsministern att ha argumenttrimningen framför sig så att han kunde diskutera frågan varhelst han fanns. Men vi får väl fortsätta att trimma honom så att han törs dryfta de här viktiga frågorna i EU-sammanhang nästa gång han får chansen. Jag ska inte skälla så mycket på honom. tillhörde han ju utanförskapet. Social exclusion kallade statssekreteraren det för när jag frågade vad det betydde. Jag hoppas verkligen att både arbetsmarknadsministern och andra som är förkylda blir friska så att de kan dela den sociala gemenskapen med oss andra och känna sig inkluderade. 108 () replik: Först vill jag säga att det är synd att den person som här angrips från talarstolen inte finns i kammaren och därmed inte har möjlighet att själv svara. Jag tänker inte svara åt arbetsmarknadsministern. Men jag kan informera om att den som är intresserad kan läsa de stenografiska uppteckningarna från och då se att det jag säger är korrekt. Jag tror inte att det var någon enda fråga där Socialdemokraterna inte krävde att Lavalmålet skulle tas upp detta oavsett rubriken på frågan. När jag var kommunalråd jobbade jag i i , och jag kan säga att om man på något sätt vill bli parkerad som statist ska man bära sig åt precis så som Socialdemokraterna begär, nämligen tjata, tjata och tjata och ta upp frågor och otid. Det är precis som i andra sammanhang. Till slut är det ingen som lyssnar. Min fråga till är därför: Varför kan ni inte inse att arbetssättet gör att man måste uppträda på ett visst sätt? 109 () replik: Jo, , vi inser visst att det finns olika sätt att arbeta. Ett sätt i EU-sammanhang är faktiskt att väcka frågor. Om man väcker frågor får man dem belysta. Men är det så att varken vår statsminister, vår arbetsmarknadsminister eller någon annan minister sitter för övrigt inte kvar här i kammaren och lyssnar på den här intressanta debatten har mäktat med att ta upp den här frågan. Så länge de inte mäktar med måste vi socialdemokrater säga åt dem: Det här är viktigt. Det är viktigt för svenska löntagare, för engelska löntagare och för löntagare i hela att man tar upp och diskuterar det här. Varför törs man inte göra det? Det är min fråga till . 110 () replik: Jag försäkrar att varje gång frågan har varit uppe på bordet, när det har varit aktuellt att ha en ståndpunkt för att driva frågan, har också de svenska företrädarna hävdat den svenska modellen. Så är det, och det vet . Men hon tycker att det är skojigt att stå här och försöka plantera in ett arbetssätt som är fullständigt meningslöst. Jag har erfarenhet från förra mandatperioden, inte minst från de ansvarsområden där jag huvudsakligen arbetade, att socialdemokratiska ministrar gång efter annan satte sig längst ut mot väggen. Deras sätt att agera var att bara sätta sig ned, säga nej och sedan inte följa upp det. Så fungerar inte det europeiska samarbetet. Snälla, , kan vi inte vara överens att vi ska följa spelreglerna? Det är då vi kan påverka. 111 () replik: Det är precis spelreglerna vi följer. Jag ska berätta för er som lyssnar att vår statsminister gick med på att vi diskuterade de irländska förgiftade grisarna. Det gick bra att ta upp det, fast det inte hade stått på någon dagordning innan. Men han vill inte själv väcka frågan om att ta upp arbetstagares rättigheter. Vi har talat med EU-ministern om detta och sagt: Försök att få upp det här på dagordningen. Då säger hon: Nej, det går inte, för det är så många andra frågor uppe. Det kan man också läsa i protokollen från . Försök inte, . Det är så här man arbetar om man vill någonting, men den här regeringen vill inte stå upp för arbetstagares rättigheter i EU. Det de säger här är en sak, men det de säger där nere är någonting helt annat. 112 (): Den globala klimatförändringen är vår tids största utmaning och den fråga som prioriterar högst inom Europasamarbetet. EU är en av världens rikaste regioner. har EU-länderna stått för en stor del av de historiska utsläppen av växthusgaser och också skapat klimatproblemet. På oss faller därför ett stort ansvar. Som kristdemokrat är jag tacksam och stolt över de insatser som vår Europaparlamentariker har gjort när det gäller att forma EU:s klimatpolitik. Vi har medverkat till införandet av EU:s handelssystem för utsläppsrätter. Det är ett effektivt system för att uppnå kostnadseffektiva utsläppsminskningar. Vi vill utvidga handelssystemet så att det omfattar fler växthusgaser och fler sektorer, bland annat transportsektorn. EU:s utsläppshandel bör länkas samman med handelssystem i andra delar av världen, som ett steg mot att skapa en global marknad för växthusgaser. Det är bra att flyget ska föras in i EU:s utsläppshandel, men vi anser att utsläppsrätterna till flygbolagen bör fördelas med högre grad av auktionering. Med tanke på den framtida befolkning på 89 miljarder som uppskattningsvis kommer att bebo jorden bör utsläppen inte överstiga koldioxid per person och år. Utsläppen i EU ligger på ca koldioxid per person och år. Det finns alltså en hel del att göra. För att klara den stora utsläppsminskning som EU-länderna behöver göra krävs systematiska insatser . Det handlar inte minst om att använda effektiv och kolsnål teknik vid investeringar i energiintensiv verksamhet som byggnader, infrastruktur, industrianläggningar inom stål, cement, aluminium, papper och massa. Transportsektorn är det område inom EU där utsläppen av växthusgaser ökar snabbast. För oss kristdemokrater är givetvis handel, rörlighet över gränserna och utbyte mellan människor och länder något positivt. Men dagens transportsystem är föråldrat, illa planerat och irrationellt subventionerat. EU måste öka insatserna för hållbara transporter. Därför måste särskilda korridorer för godstransporter via järnväg skapas. En gemensam IT-plattform för köp av tågbiljetter inom EU, oberoende av operatör skulle också påverka enskilda personers sätt att resa, till fördel för järnvägstrafiken. Utbyggd kollektivtrafik, förnybara bränslen, förbättrad samhällsplanering, ekonomiska styrmedel, individuellt ansvarstagande utifrån kunskap, samt effektivare användning av IT utgör alla viktiga och kompletterande delar i en trafikpolitik som möter upp mot klimatutmaningen. Inom EU måste vi ta ett helhetsgrepp om krisen i . Näringstillförseln till måste bemötas med en gemensam samling från sida. Utsläpp av kväve och fosfor från trafik, avlopp och lantbruk späder på problemen med övergödning och döda bottnar i . Viktiga steg för att motverka övergödningen har tagits i och med alliansens beslut om att förbjuda fosfater i tvätt- och diskmedel. Detta är en fråga som länge har drivit. Jag välkomnar därför regeringens havsmiljöproposition som innehåller olika åtgärder för att motverka övergödningen. sker hundratals illegala oljeutsläpp. Den tekniska utvecklingen har medfört att det är möjligt att märka olja med dna så att det går att spåra från vilket fartyg ett oljeutsläpp skett. Det är nu dags för bindande regler om märkning av olja som transporteras i europeiska vatten. Vi anser att EU bör införa krav på märkning av olja som transporteras genom . Därigenom kan man spåra det fartyg som gjort sig skyldigt till oljeutsläpp. kräver dessutom att bötesbeloppen ska höjas för dem som är ansvariga för utsläppen. När ett utsläpp skett är det viktigt att snabbt kunna samla alla befintliga resurser för att hindra oljans spridning och för att sanera de drabbade kusterna. Vi måste se till att den överenskommelse som finns om att alla fartyg ska kunna lämna spillolja gratis i alla hamnar efterlevs. , herr ålderspresident! Med politik höjs en stark röst i EU för att kommande generationer ska kunna leva i ett stabilt klimat med en ren och trygg miljö. 113 (): har Socialdemokraterna i utrikesutskottet arrangerat ett seminarium om SRHR-frågor under ordförandeskapet. Vi har också presenterat ett pm om politik för sexuell och reproduktiv hälsa under . Jag tror att det är viktigt att ta itu med dessa frågor och diskutera dem under EU-året i debatter här och i kommande EU-debatter i kammaren för att kunna påverka regeringen att driva de här frågorna och sätta dem på den politiska dagordningen. Jag ska inte fördjupa mig ytterligare i det men vill understryka att det här är frågor som vi mycket tydligt har lyft fram inte minst . För att kvinnorna ska få ökad makt över sig själva och kunna göra egna livsval måste man förändra de förhållanden som många kvinnor också utanför lever under. EU är den största biståndsgivaren. Många kvinnor lever under fattiga förhållanden och under flera former av förtryck och våldsamheter. Vi vet att den ekonomiska krisen kan drabba dessa kvinnor extra hårt. Globaliseringen, som vi ofta talar om med rätta, har bidragit till att det har blivit både bättre och sämre för människor i utvecklingsländerna. När multinationella bolag började etablera sig i gjorde de det inte av välvilja, men ändå har en del människor som lever under svåra förhållanden kanske flyttat fram sina möjligheter att få sin egen försörjning, vilket är viktigt. Kvinnor och män har fått jobba under omänskliga arbetsvillkor, men utvecklingen mot en mer globaliserad värld har med tiden påverkat hur människor ser sig själva och hur världen ser på de mänskliga rättigheterna. Den ökande medvetenheten, som globaliseringen bidragit till, har gjort att frågor som tidigare enbart förknippades med den egna staten nu också involverar företagen. Det gör att vi ytterligare måste diskutera företagens ansvar, hur man ska kunna använda mikrolån och hur man ska kunna bygga upp rörelser utifrån vilka också kvinnor har möjlighet att skapa sig en försörjning. Företagsformerna som kallas socialt företagande tror jag är någonting som vi måste lyfta fram, för de har betydelse för kvinnors möjligheter att hantera de frågor som vi har diskuterat på det socialdemokratiska seminariet. Jag kommer att fortsätta att ta upp de här frågorna längre fram. Men för tids vinnande och av omtanke om dem som har hemresor framför sig avslutar jag här och tackar för en mycket intressant debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2008/09:359 Till Interpellation 2008/09:359 av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är utlandsresor. () Enligt uppdrag Interpellation 2008/09:368 Till Interpellation 2008/09:368 Miljöbilspremien av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. () Enligt uppdrag 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2008/09:129 till skatteutskottet /09:142 till näringsutskottet Redogörelse /09:NR1 till utrikesutskottet 6 § Ändring i körkortslagen Föredrogs trafikutskottets betänkande 2008/09:TU16 Ändring i körkortslagen. Tjänstgörande ålderspresidenten konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 9 §.) 7 § Nyemission i Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU40 Nyemission i (publ) (prop. 2008/09:124). 114 PER (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation. Det här ärendet handlar om att svenska staten tillsammans med övriga aktieägare i ska gå in med sammanlagt i en extra nyemission. Anledningen till detta är att SAS har hamnat i en ekonomisk kris som har orsakats av dålig effektivitet i bolaget i kombination med sjunkande efterfrågan på flygresor, mycket på grund av den ekonomiska kris som råder i världen. Det är intressant att följa det här ärendet bakåt i tiden. Före valet lovade de nuvarande regeringspartierna att SAS skulle säljas. Men när den nya regeringen sedan kom till makten och propositionen om försäljning av vissa statliga bolag kom till var regeringen inte längre beredd att sälja SAS. Resultatet blev att i den omröstningen var det bara som stod fast vid att SAS skulle säljas. Man kan konstatera nu i efterhand att en försäljning av SAS vid det tillfället, när det var en blomstrande ekonomisk högkonjunktur, hade kunnat ge ett stort ekonomiskt tillskott till statskassan. Det var tyvärr en chans som man inte tog. I stället står vi här bara och ska ta ställning till ett förslag om att i stället betala ytterligare , bara för att förhindra att bolaget går i konkurs eller omstruktureras. Hur man än ser på den här frågan kan man konstatera att regeringen har hanterat SAS-ärendet mycket ansvarslöst. I stället för att sälja SAS när man hade chansen att få in ett flertal miljarder valde man att vänta och tvingas nu i stället gå in med nya pengar. I stället för en miljardvinst har regeringens agerande gett skattebetalarna en miljardförlust. brukade man säga att varje bortslösad skattekrona är en stöld från folket. Och jag tycker att vi som politiker alltid bör minnas att vår uppgift är att vara ytterst försiktiga och varsamma med hur vi använder skattebetalarnas pengar. Därför är det också viktigt att vi inte låter staten ta på sig för stora affärsrisker, om det inte finns väldigt starka skäl för detta. Den affärsplan som SAS har presenterat för att anpassa verksamheten till lägre efterfrågan säger många bedömare medför stora ekonomiska risker för aktieägarna. Det är alltså långtifrån säkert att SAS besparingsplaner kommer att lyckas. Risken finns därför att vi kommer att stå här igen med ett SAS som är i ekonomisk kris men med mindre i statskassan. Det är också viktigt att påminna sig om att SAS har presenterat liknande effektiviseringsplaner men att de då har misslyckats. Det finns med andra ord inga som helst garantier för att de miljarder som ägarna nu går in med i SAS, varav skattebetalare ska stå för , kommer att rädda bolaget. Man kan också se att SAS totala börsvärde uppskattas till , medan ägarna i den här emissionen går in med hela i ett räddningspaket. Enbart krisstödet ligger alltså över bolagets totala värde. Jag måste säga att det är tveksamt, för att uttrycka sig milt, om vi någonsin kommer att få tillbaka de pengar som vi nu ska pumpa in i bolaget för att inte nämna tidigare investeringar som har gjorts i SAS . Det statliga ägandet av bolag har också en ideologisk dimension. Från sida kan vi inte se någon rimlig anledning för staten att äga ett flygbolag. Flygtransporter sker på en helt avreglerad marknad. Och lika lite som det finns anledning för staten att köra bussar finns det någon anledning för staten att köra flygplan, som vi ser det. Om staten avslutade sitt ägande i SAS skulle privata flygbolag kunna ta över verksamheten utan att flygverksamheten skulle förändras det minsta.