prot · GW0991 · 2009-03-25 00:00:00 — De nya polismän och -kvinnor som kommer ut nu är ju höggradigt motiverade för sina insatser. Det finns fler civilanställda än i den svenska polisen. Låt oss vara tydliga med detta. Förutsättningarna för att få unga, höggradigt motiverade poliser att vara verksamma ute på fältet är faktiskt bättre än . Men om man läser landsortstidningar ser man att poliser nu själva får gå in och korrigera felaktiga verklighetsbeskrivningar som görs av socialdemokrater. Detta är synd för utsatta kvinnor, för det är nu det finns förutsättningar att ställa större krav på polisen. Det är nu det finns större förutsättningar att ställa större krav på kvalitet i brottsutredningar, på att poliser kommer när larmet går och på att polisen ska vara den institution som man kan vända sig till för att värna sin trygghet. Vi pratade om att ringa till kvinnofridslinjer tidigare. Det är helt relevant och sant. Men att ställa ordentliga krav på polisen när det gäller utsatta kvinnor är någonting som faktiskt är viktigt i det här arbetet. Det blir inte lättare av att Socialdemokraterna systematiskt och återkommande här och i landsortspress försöker svartmåla polisverksamheten. Det här är en väsentlig reform för att öka utsatta kvinnors trygghet tillsammans med aviserade förslag om att skärpa straffen. Det är viktigt och angeläget och bidrar till att minska brottsligheten och öka tryggheten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 18 §.) 13 § Vissa internationella adoptionsfrågor Föredrogs socialutskottets betänkande 2008/09:SoU10 vissa internationella adoptionsfrågor (prop. 2008/09:109). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 18 §.) 14 § Genomförande av EG-direktiv om medicinteknik m.m. Föredrogs socialutskottets betänkande 2008/09:SoU7 Genomförande av EG-direktiv om medicinteknik m.m. (prop. 2008/09:105). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 18 §.) Föredrogs socialutskottets betänkande 2008/09:SoU16 Socialtjänstfrågor. 82 (): ska vi återigen ta upp ett betänkande från socialutskottet, och den här gången ska vi debattera socialtjänstfrågor. I det här betänkandet behandlas ett antal motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och 2008. Betänkandet behandlar många områden inom allt från vistelsebegreppet, kvalitetssäkring, rätten till bistånd, barn och unga, föräldrautbildning och föräldrastöd till missbruk. Samtliga motioner i detta betänkande har avstyrkts. Det finns tolv reservationer och fem särskilda yttranden i det här betänkandet. Efter den här korta inledningen, fru talman, lämnar jag plats för debatt. 83 (): Vi debatterar socialutskottets betänkande nr 16, Socialtjänstfrågor. Redan här vill jag nu yrka bifall till våra reservationer nr 1 och nr 5. hjälpande hand behövs sällan för den som inte har tillhört arbetarklassen. Vi har forskning som bevisar sambandet att risken är större för fattiga att bli sjuka eller att vara på väg ned i missbruk, kriminalitet och utanförskap än för den som råkar vara född frisk och rik. För att klassklyftor ska finnas i samhället måste förutsättningarna vara följande: Klasser är beroende av ekonomiska skillnader mellan människor och av olikheter som måste finnas när det gäller löner och arbetsmarknadsvillkor för att fördjupa klassklyftorna. Gapet mellan dem som har hög inkomst och dem som har låg inkomst har aldrig varit större än . Omkring en kvarts miljon barn i beräknas växa upp i fattiga familjer där det är brist på pengar, vilket är ett ständigt problem. Det är förknippat med känslor av skam och rädsla, och det skapar ohälsa, ökat utanförskap och människor som ständigt är på efterkälken i samhället. Arbetslöshetssiffrorna stiger nu brant, och det är många som saknar a-kassa i och med de nya reglerna i a-kasseförsäkringen. I sjukförsäkringen ställs stora grupper av människor inför risken att utförsäkras. De här stora grupperna av människor kommer att ställas inför stora försörjningsproblem. Då ökar trycket på , och risken är att individerna som behöver hjälp får vänta väldigt länge på den. De får vänta tills alla deras ekonomiska resurser är tillintetgjorda. Huset ska säljas, och de andra värdesakerna som kan bidra till familjens försörjning ska också försäljas innan man kan få försörjningsstöd. Detta pågår , och det är inte bara finanskrisens fel. Det är också en konsekvens av den borgerliga politikens bristande verklighetsförankring och avsaknad av stimulanser och åtgärder som skulle ha gett jobb till fler under lågkonjunkturen och möjlighet till utbildning till dem som behöver det. Det finns en blindhet för konsekvenserna av de tuffa regler som har införts i våra trygghetsförsäkringar och de låga ersättningar som finns där . Dessa sammanhang och detta sammantaget ger en bild av ett borgerligt maktstyre som styr bort från välfärd och välfärdssystem och bidrar till ökad otrygghet och vanmakt för fler och ett större utanförskap och en större dold ohälsa. Allting tyder på att detta år kommer att bli för att använda en av regeringens ministrars ord ett skitår. Inte för alla men för dem som sitter fast i skiten. Den borgerliga alliansens företrädare måste ge svaren som ni är folket skyldiga. Vilka åtgärder ska ni sätta in? Vad tänker ni göra? Tänker ni höja barnbidraget? Tänker ni höja underhållsstödet? Kan ni tänka er att skapa fler platser i vuxenutbildningar och stimulanser för att sätta i gång jobbandet igen? Det är åtgärder som förhindrar ökad barnfattigdom och ger färre i utanförskap. Folket, ni som sitter framför era tv-apparater, vill väl kanske höra vad borgerligheten tänker göra när arbetsgivarna lyser med sin frånvaro, de som står längst bort ifrån arbetsmarknaden bara kommer längre och längre bort och fattigdomen ökar i våra kommuner som dignar av kommande budgetunderskott och allt tyngre försörjningsstöd i våra socialförvaltningar. Vad händer med människor som förpassas från de generella trygghetssystemen till socialbidragssystemen? Var är de samhällsnyttiga jobb som lovat, och vilken ersättning ska de få som får de här trygghetsjobben, de samhällsnyttiga arbetena? Vilka resurser och vilken kompetens behövs i för att människor ska kunna hjälpas tillbaka till egen försörjning och inte sjunka allt djupare i utanförskap och maktlöshet? När det gäller våra barn, barn som far illa och barn- och ungdomsvården är ju faktiskt ålagd det yttersta ansvaret för barn som far illa. Vi ser oroande siffror nu i statistiken över antalet misshandlade barn, barn och unga med psykiska problem och barn i HVB-hem, som ofta är i kris. Det finns alla skäl i världen att se över effektiviteten och resurserna i det system av barnavårdscentraler, skolhälsovård, barn- och ungdomspsykiatri etcetera som ska skydda och stödja barn och unga. Vi socialdemokrater vill ha större resurser tidigt och bättre kompetenser i barnens närmiljö i skolan. Mer samarbete måste finnas kring varje enskilt barn. Dessutom anser vi att alla ungdomar ska få en individuell bedömning och om det behövs också en behandlingsplan mot psykisk ohälsa eller missbruk. Varför ger inte regeringen pengar, till exempel detta år när kommunerna nu tiggt och bett om ökade statsbidrag och man ser besparingar till exempel i skolan, där dessa barn finns, så att man kan stoppa de här varslen av till exempel lärare i då våra barn, vår framtid, behöver dem som allra mest? Vilken ideologisk inriktning har den borgerliga alliansen? Är det så att man har som mål och vision att föra ännu djupare ned i det här skitåret och späda på fattigdomens konsekvenser? Vad tänker den borgerliga regeringen göra för att minska barnfattigdomen, och vilka åtgärder tänker den sätta in? I detta anförande instämde , och (alla s), samt () och (). 84 (): Man skulle nästan ha kunnat tro att jag och hade suttit här och konfererat när vi skrev våra tal till , men det har vi faktiskt inte gjort. Men det är väl så att det som händer när det gäller försörjningsstödet och de människor som trygghetssystemen nu inte räcker till för och som arbetslösheten slår hårt mot är en fråga som känns väldigt aktuell just . Jag vill börja med att yrka bifall till vår reservation 4 om att lokala resor ska ingå i riksnormen för försörjningsstöd. Det har hänt ganska mycket sedan vi skrev våra motioner från och resten av oppositionen . Arbetslösheten är nu och förväntas bli . Människor varslas och slängs ut i arbetslöshet och upptäcker då plötsligt att de ska klara sig på halva den inkomst de hade tidigare. Det här är ju ett resultat av finanskrisen, men också av regeringens politik, för det är ju regeringen som har försämrat a-kassan. är det många som ser att a-kassan inte räcker till för livets nödtorft. Andra lämnade a-kassan när avgiften höjdes. Andelen arbetslösa som är inskrivna vid Arbetsförmedlingen som saknar arbetslöshetsersättning har mer än fördubblats , från till . De här människorna liksom de människor som kommer att försvinna från sjukförsäkringen kommer på ett mycket hårdhänt sätt att finna att försörjningsstöd är någonting annat. Det är samhällets yttersta skyddsnät. Det är menat att vara tillfälligt, men tyvärr blir det inte alltid det. Man får det först när försörjningsmöjligheterna är uttömda. Det går inte att ha några pengar på banken, en bil som man vill ha kvar eller ett fritidshus som man inte vill sälja. Nej, det här ska man göra sig av med först och leva upp de pengarna innan man kan få försörjningsstöd. räknar också , Kommuner och Landsting och Arbetsförmedlingen med att 80 000 människor kommer att bli berörda av de ändrade reglerna i sjukförsäkringen och att 10 000 av dem kommer att behöva försörjningsstöd. De är för friska, anser man, för att få sjukersättning och för sjuka för att få jobb, eller, vilket också händer, fungerar hälso- och sjukvårdens vårdgarantier så dåligt att man hinner bli utförsäkrad innan man har fått nödvändig operation eller behandlingar. Vad händer då, när man inte har ersättning från sjukförsäkringen och har små möjligheter, om man har varit sjuk , att få jobb? Ja, antingen får man leva på någon anhörig, eller också är det försörjningsstödet som återstår. Ungdomsarbetslösheten ökar lavinartat . I har den ökat . var det 2 743 ungdomar mellan anmälda hos Arbetsförmedlingen. För många av de här ungdomarna, eftersom flera inte har kunnat kvalificera sig in i a-kassan, återstår socialbidraget. Det kan vi också se på ökningen av ungdomar som går på socialbidrag. Andelen har ökat till . De ungdomar som är långtidsberoende då går man alltså , och det är har ökat . Därför kanske det inte var så förvånande att alla socialchefer slog sig ihop och skrev en debattartikel i . Man pratar om att det är ett gigantiskt slöseri att låta de här ungdomarna gå sysslolösa, och man vädjar helt enkelt till alla instanser, från nationell nivå till lokal nivå, och alla myndigheter: Gör någonting! Man säger det väldigt klokt. Vi behöver de här ungdomarna, och börjar de vuxenlivet med att gå ut i arbetslöshet och blir långtidsberoende av försörjningsstödet är det stor risk för att de kommer att må dåligt, att de slås ut och att missbruk och annat ökar i den här gruppen ungdomar, och de kommer heller inte att vara speciellt efterfrågade av arbetsgivare när hjulen börjar snurra igen. De här ungdomarna behöver vi, säger socialcheferna, och de behöver bli behövda. Jag delar deras åsikt. Försörjningsstödet ligger högre nu sista kvartalet 2008 än det har gjort , och jag känner liksom , som pratade tidigare här, en stor oro för vad det kommer att innebära. Trycket på kommunerna ökar ju nu från flera håll. Skatteintäkterna minskar och försörjningsstödet ökar. Det blir inga mer pengar . behöver man 14 miljarder för att hålla uppe den verksamhet man har . Och vi vet att sådana här ekonomiska lägen slår mot skola, förskola och äldreomsorg. Men det riskerar också i allra högsta grad att slå mot de människor som behöver vårt yttersta skyddsnät som behöver leva på försörjningsstöd. De riskerar att drabbas från två håll. Det är inte alls ovanligt att man stramar åt bedömningen av försörjningsstöden, att de blir mindre individuella när man får problem med budgeten och försörjningsstöden rakar i höjden. När man har ett tufft ekonomiskt läge och egentligen skulle behöva anställa fler socialsekreterare för att på ett individuellt sätt kunna bemöta och stötta dem som hamnar på försörjningsstöd, så att de inte fastnar i det i onödan, har man inte råd att anställa dessa socialsekreterare. Vi riskerar att hamna i samma sorts kris som då många socialsekreterare kände sig som kassaapparater som bara betalade ut pengar och inte hade tid att stötta dem som kom till socialkontoren. Redan före krisen, när bytte majoritet från s, v och mp till de borgerliga partierna, stramade man åt det ekonomiska biståndet. Det tror jag i hög grad handlar om människosyn, vad man anser ska vara skäligt för människor som lever på försörjningsstöd. När s, v och mp styrde i ingick lokala resor i den norm som fanns för försörjningsstöd i . När borgarna tog över makten togs det bort. ska man be särskilt om lokala resor som inte är arbetsresor. Vi i har motionerat om detta för vi delar den syn som s, v och mp hade i . Vi tycker att människor som lever på försörjningsstöd, ibland under långa perioder, inte ska behöva bli fångade i sin stadsdel för att de inte har råd att utnyttja kollektivtrafiken. Många stadsdelar har inte den service folk behöver. I alla stadsdelar finns inte arbetsförmedling och försäkringskassa och kanske inte heller affärer med låga priser eller olika fritidsverksamheter för barn. Om vi ser på situationen över hela landet finns på mindre orter inte hela det utbudet. Ingen människa mår bättre och blir lättare rehabiliterad, för att därmed komma tillbaka i jobb, om han eller hon inte ens kan röra sig i sin egen stad. Det finns också ett barnperspektiv i detta. Skälig levnadsnivå, som det heter, på försörjningsstödet ska innehålla lek och fritid för barn. Man ska ta hänsyn till barnen. Man har dock tappat bort att barn ofta behöver ha en vuxen med sig när de ska i väg. De behöver ha en vuxen med sig på tunnelbanan till simhallen eller på bussen till någon annan aktivitet. Detta gäller i städerna där det finns kollektivtrafik. I glesbygden handlar det om att inte behöva sälja bilen, för där fungerar inte kollektivtrafiken. Jag vill slutligen lyfta fram barnperspektivet. När man ser på säger man att barnperspektivet har blivit bättre men att det finns mycket kvar att göra. Många barnfamiljer som inte behövt leva på försörjningsstöd kommer att behöva göra det på grund av den ökande arbetslösheten men också för att trygghetssystemen sjukförsäkringssystemet och a-kassan har försämrats. Antalet familjer som kommer att leva på försörjningsstöd riskerar därmed att öka. Barn ska inte behöva känna sig utanför. De ska inte behöva känna att de aldrig kan gå på bio eller delta i de fritidsaktiviteter eller utflykter som deras kompisar har möjlighet till. De ska inte heller behöva uppleva att elen stängs av i deras hem, vilket hänt i . Jag vill därför gärna fråga allianspartierna vad de vill göra för att barnperspektivet ska överleva den höga arbetsbelastningen och de sviktande kommunala budgetarna. Vad kommer ni i alliansen att göra för att barnen vars familjer lever på socialbidrag inte ska hamna utanför? Barndomen går som bekant inte i repris. Jag vill säga att vi såg tillräckligt tydligt vad den dubbla fällan ledde till förra gången när försörjningsstödet rakade i höjden, när alldeles för få socialsekreterare kunde jobba med de människor som fanns i , när de inte orkade jobba med dem som hade försörjningsstöd , och som därför blev kvar i det längre än de hade behövt vara. Jag vill inte vara med om det igen. Jag tror att vi kan ta lärdom av det som hände då, men jag är rädd för att vi hamnar där igen om inte kommunerna får resurser för att kunna jobba på ett bra sätt. Det allra viktigaste är naturligtvis att se till att människor får utbildning och jobb när det ser ut som det gör. Det är viktigt att vi satsar på att människor får jobb, att vi satsar på utbildning, att vi ser till att inte fler blir arbetslösa i kommunerna samt att kommunerna får de resurser de behöver. Avslutningsvis vill jag säga att detta är det viktigaste, men de människor som trots allt kommer att vara i behov av det yttersta skyddsnätet måste kunna leva ett någorlunda drägligt liv. I detta anförande instämde , , och (alla s) samt (). 85 (): I detta betänkande har fem reservationer. Vi ställer oss naturligtvis bakom samtliga våra reservationer men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 1. Jag ska börja med att säga några ord om läget för borgerligt styre och en tilltagande finanskris. Regeringens förhöjda finansieringsavgift, som senare har ersatts av arbetslöshetsavgift för a-kassan, har lett till att många a-kassor blivit tvungna att höja egenavgifterna. Detta har fått till följd att många av ekonomiska skäl lämnat a-kassan. Kanske gjorde man bedömningen att man löpte liten risk att bli arbetslös. är läget ett annat med de kraftigt höjda arbetslöshets- och varselsiffrorna. Regeringen har därmed bidragit till att det sociala skyddsnätet för många människor inte bara vuxna utan även barn eftersom de vuxna ofta har barn försämrats radikalt. Att vara tvungen att vända sig till handlar inte bara om att söka bidrag för sin försörjning därifrån i stället för att få den från a-kassan. Som bekant måste man först leva upp de tillgångar man har innan man kan bli berättigad till försörjningsstöd. Människors hela livssituation förändras. Det medför ett ökat beroende och en radikalt minskad självständighet. Att det inte är bra för individen och inte heller för folkhälsan behöver väl knappast påpekas. Inom socialförsäkringen har regeringen gjort samma sak. I sin iver att få människor att arbeta, med en egen tolkning av den så kallade arbetslinjen, har man försämrat ersättningar och lagt in statiska tidsgränser i den så kallade rehabiliteringskedjan. Tidsgränserna är riktade mot individen. Det är individen som riskerar att stå helt utan ersättning och efter att ha förbrukat sina tillgångar bli hänvisad till . har att förhålla sig till de mål som är uppsatta i socialtjänstlagen. Ett av de viktigaste målen är att leva upp till socialtjänstlagens portalparagraf, att samhällets socialtjänst på demokratins och solidaritetens grund ska främja människornas ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnadsvillkor och aktiva deltagande i samhällslivet. Verksamheten ska bygga på respekt för människornas självbestämmanderätt och integritet. huvuduppgift, att främja ekonomisk och social trygghet och jämlikhet i levnadsvillkor, som den moderatledda regeringen medvetet kraftigt försämrat de generella trygghetssystemen, är som vi ser det en näst intill omöjlig uppgift. Jag tänkte även säga någonting om HBT-frågor inom . Utbildning, fortbildning och generell kompetenshöjning för personalen i när det gäller HBT-frågor är nästan obefintlig. Det finns inte heller i någon större utsträckning undervisning om HBT-frågor på . Den fortbildning som finns bedrivs i form av lokala initiativ och förekommer bara på ett fåtal arbetsplatser, och inte heller här inkluderas HBT-frågor generellt när man talar om mångfald och diskriminering. I flera motioner har krävt att personalen inom måste utbildas och fortbildas för att höja sin HBT-kompetens och därigenom kunna garantera ett bra bemötande och icke-diskriminering inom . De personliga ombuden har en mycket viktig funktion, kanske än viktigare och . anser att reformen med personliga ombud är mycket välriktad. Vi vill därför bidra till att stärka reformen, men också se en delvis förändrad konstruktion av den. Reformen har byggts ut successivt till allt fler kommuner . Men det finns kommuner som valt att dra ned på verksamheten. Det finns också kommuner som inte har några personliga ombud alls. anser därför att det behöver utgå full statlig finansiering för de personliga ombuden. utgår visserligen statsbidrag per heltidsanställt ombud, som kommunerna ansöker om hos . Men bidraget täcker ungefär endast en tredjedel av den faktiska kostnaden. Att ombud inrättas över hela landet så att de som behöver får tillgång till personliga ombud tycker vi att man skulle kunna se som en statlig angelägenhet. Det kan ses som en rättssäkerhetsfråga för en grupp människor som annars har påtagligt svårt att få sina rättigheter tillgodosedda. I en del kommuner har man lagt ut verksamheten på brukarorganisationer, vilket vi tycker kan ha stora fördelar. Vi föreslår att man förändrar konstruktionen, så att de personliga ombuden kopplas till brukarorganisationerna i stället för till kommunerna. Vi ser många fördelar med förändrat huvudmannaskap. Man bygger bort det indirekta beroendeförhållande mellan de personliga ombuden och i första hand kommunens socialtjänst som dagens konstruktion innebär. Vi tror att det är svårt för de personliga ombuden att stå helt fria om man tvingas framföra kritik mot kommunen som kritiken riktas mot ens egen arbetsgivare. Att stå oberoende som personligt ombud ser vi som en viktig förutsättning för att ha ett verkligt brukarperspektiv och kunna agera utifrån det. Genom att de personliga ombuden kopplas till brukarorganisationerna säkrar vi en sådan utveckling. I detta anförande instämde , , och (alla s) samt (). 86 (): Jag tänkte avvika lite grann från övriga talare och ägna mig åt de yrkanden som finns med i betänkandet i stället. Först kan jag bara inte låta bli att kanske le, kanske också säga att det här möjligtvis är en del av det politiska spelet, men ändå kommentera den allra första punkten i betänkandet, nämligen vistelsebegreppet. Jag kommer så väl ihåg den där debatten på vårkanten , när vi stod här i kammaren och diskuterade vistelsebegreppet. Vi hade från alliansens sida en reservation, fru talman, som sade: Dagens system, där vistelsekommunen ansvarar för , medför en orimlig belastning på de kommuner som har en hög andel fritidsboende med hemvist i en annan (behovsprövande) kommun. I stället bör det vara den behovsprövande kommunen som ansvarar för . Det tyckte vi då. Jag kan berätta, fru talman, att den dåvarande majoriteten skrev så här i betänkandet: Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte bör göras något undantag från huvudregeln om att det är vistelsekommunen som bär ansvaret för t.ex. hemtjänst till sommargäster. Det är väl gott och väl. Det är väl också gott och väl att alliansen efter att ha haft en sådan reservation bestämmer sig för att också sätta i gång ett arbete kring detta med vistelsebegreppet, och det har man alltså gjort. Det kommer en utredning som handlar om vistelsebegreppet i socialtjänstlagen. Den ska vara färdig . Vi ser fram emot den allihop. Det som jag kan tycka är lite roligt är att nu helt plötsligt har allihop, Socialdemokraterna, , anslutit sig till den reservation vi hade då. Möjligtvis skulle man kunna tro att de kanske tycker att det är bra att vi nu har gjort det vi då sade att vi ville göra. Men vi får väl se. ska det ändå komma ett förslag. Förmodligen kommer det väl att bli någon form av enighet kring detta, såvitt jag förstår. presenterades en annan utredning, Evidensbaserad praktik inom till nytta för brukaren. Det var nyttig läsning, inte rolig, men värdefull och till nytta för framtiden. Den konstaterade någonting som jag är säker på att vi alla ställer upp på: Kunskap om sociala insatsers resultat och vad som ger god kvalitet och avsedd effekt är på många sätt en förutsättning för en väl fungerande socialtjänst. För klienten/brukaren är det viktigt att känna till vad som fungerar bra inför planeringen av insatser. Också medborgare efterfrågar lättillgänglig information för att kunna informera sig själva och träffa egna val, skriver man även i utredningen. Men utredaren konstaterar att kunskapsbasen för insatser är outvecklad.