prot · GW0977 · 2009-02-25 00:00:00 — Man kan ifrågasätta om det inte hade varit billigare att låta någon betala upphovsrättsinnehavarna från början än att skapa detta totala övervakningssamhälle som behövs för att klara hem propositionen. Med anledning av detta vill jag yrka avslag på propositionen och därmed yrka bifall till reservation 1. 13 (m): Det här är en viktig debatt, inte minst i näringsutskottet. De skapande branscherna och dem som förslagen berör är en så oerhört viktig del av det som kan växa i . Det handlar om människor som inom tjänstesektor, boksektor och filmsektor, många branscher, faktiskt skapar och kan se till att vi får inkomster och arbeten i vårt land. Vi vet att vi lever i när många människor är oroliga för sina jobb. När det gäller kulturskapare i vid mening har många av dem länge levt knapert. Mot bakgrund av den tekniska utvecklingen känner de hur det gungar under fötterna. Den fantastiska tekniska utvecklingen innebär otroligt många möjligheter för oss alla, men den skapar också helt nya och inte helt enkla problem. Jag vill gärna säga att regeringen är ödmjuk inför de frågor som utvecklingen leder till och de svårigheter som det ligger i att försöka balansera olika intressen på ett klokt sätt. Jag vill gärna säga till några som har inlett debatten, framför allt talesman, att det är lätt att säga att man är för upphovsrätt och sedan inte komma med några konkreta förslag om hur man ska värna den. De som inte kan försörja sig när deras film eller bok direkt innan publiceringen läggs ut på nätet har inget skydd. Om det ska vara mening med att i internationella konventioner och i svensk rätt hävda någon typ av rättigheter måste också rimligen se till att vi har några instrument för att försvara och värna den rättigheten. Annars är den inte värd bokstäverna på papperet. Så svårt och så enkelt är det. Jag är också glad för att framför allt Socialdemokraterna ligger nära regeringens och utskottets bedömning i huvudfrågorna. Det finns några avvikelser noterade, och jag har respekt för dem. Det här är inte första och sista gången vi kommer att diskutera frågor som berör den tekniska utvecklingen. Men jag tror att det är bra för den svenska industrin på området om det finns ett någorlunda stabilt stöd i för att värna en sådan viktig rättighet. Det handlar inte bara om fildelning. Alla som har gått igenom propositionen kan se att det också är många andra som berörs av förslagen. Det är viktigt. Den proposition som ska ta ställning till handlar om att anpassa det immaterialrättsliga sanktionssystemet till europeisk nivå. Det sades tidigare att vi går längre. Det är inte sant. Vi behöver inte göra exakt det som står i propositionen, men vi är skyldiga att i så fall göra något annat som har minst samma effekt. har ingen lyckats prestera ett förslag som är bättre. I botten finns ett EG-direktiv och den grundläggande skyldigheten att se till att immaterialrätten har ett effektivt skydd såväl i fysiskt miljö som på Internet. Den som har skapat musik, film eller litteratur ska alltså genom det här förslaget ges bättre möjligheter att ingripa mot immaterialrättsintrång. Syftet är att skapa bättre förutsättningar för en välfungerande laglig marknad och i förlängningen för ökad kreativitet, tillväxt och sysselsättning. Propositionen innehåller väldigt många förslag. Men det är förslaget om att rättighetsinnehavare här på samma sätt som i många andra länder ska få en möjlighet att få ut information om vilken abonnent som har ett visst IP-nummer som har fått mest uppmärksamhet. De IP-nummer som jag talar om är sådana som används för att på Internet sprida upphovsrättsligt skyddat material ofta filmer, musik eller ljudböcker på Internet utan att man har tillstånd från skaparna av materialet. Man använder helt enkelt andras material gratis. Vi har noga övervägt hur den här regleringen ska utformas för att vara balanserad och rättssäker och för att följa de principer som vi redan har i vårt rättssystem. Det arbetet har fortsatt också efter det att Lagrådet godkänt regeringens första förslag. Integritetsaspekterna har varit, och är, viktiga, och resultatet i propositionen är kan man väl säga balanserat och rättssäkert. Det ska alltid krävas ett domstolsbeslut för att namnet på en abonnent ska lämnas ut. För att en domstol ska kunna besluta om utlämnande krävs det att rättighetsinnehavaren har presenterat tillräckliga bevis och visat på sannolika skäl för att ett intrång i hans eller hennes rätt har skett via det IP-nummer som uppges. Det är domstolen som ska avgöra om den presterade bevisningen är tillräcklig. Det här har tagits upp och diskuteras av många som om detta vore någonting konstigt. Men så här gör vi med nästan all lagstiftning. Domstolen är skyldig att bedöma om bevisningen ligger på rätt nivå. Domstolen ska också göra en proportionalitetsbedömning. Det innebär att domstolen får besluta om att abonnentuppgifterna ska lämnas ut bara om behovet av åtgärden uppväger intrånget i den enskildes integritet. Det innebär att uppgifterna normalt kommer att lämnas ut när IP-adressen använts för att tillgängliggöra material via Internet, däremot inte när det handlar enbart om nedladdning, om kopiering av några få verk. Om intrånget kan klassas som kommersiellt eller inte saknar däremot betydelse. Också icke-kommersiella intrång kan ju orsaka väldigt stor skada ekonomiskt. Eftersom det i det enskilda fallet i princip är omöjligt att avgöra om det är fråga om ett kommersiellt intrång eller inte måste vi ha den här öppenheten. Det är naturligtvis många frågeställningar som domstolarna kommer att få pröva. Den som uppgifterna gäller ska alltid underrättas om att hans eller hennes uppgifter har lämnats ut. Detta är lite grann en nyordning som alliansregeringen haft också när det gäller flera andra förslag. Vi tycker att man i efterhand ska informera människor om man tagit reda på något om deras agerande. Så är det till exempel när det gäller buggning. Det hade man inte kommit på om inte vi hade haft makten, höll jag på att säga. Jag tror att det är bra att man får veta att här har någon varit ute efter information om mig. Lagen kommer inte heller att kunna tillämpas retroaktivt; också det är en grundprincip. I den här debatten har väldigt många överdrifter förekommit: Ska nu alla gå och omkring och ha ont i magen för att de laddat ned någon fil? Hur ska det här gå till? Nej, regeringen har sagt: Genom att se till att lagstiftningen gäller framgent vill vi tydliggöra att det nu lönar sig att agera i enlighet med lagen och att det också lönar sig för branscherna att skynda på med det som man varit lite senfärdig med. Det gäller att erbjuda bra och lagliga alternativ. Där ute finns det en stor kundkrets som är otroligt intresserad av litteratur av böcker, film och mycket annat så det gäller att se till att de får lagliga möjligheter att ta del av det med de tekniska instrument som finns. Av gjorda undersökningar vet vi att en majoritet vill göra rätt. Någon här sade att det inte går att göra rätt och att folk förresten inte bryr sig. Men det är inte sant. Inte minst ungdomar tycker att det är jätteviktigt att göra rätt. För dem är det här framtidsbranschen. Man vill ha möjlighet att leva som filmskapare eller att kanske jobba som scripta eller kriarätta manus ja, jag vet inte om man gör det, men i alla fall gäller det alla möjliga och omöjliga jobb som finns i de här branscherna. Och man vill ha betalt för sitt arbete. Då förstår man att det kostar om man köper tjänster eller produkter från sådana här branscher. Svårare än så är det inte. Jag är inte ett dugg orolig för att människor inte alls förstår det här. Men det finns de som anser att man inte behöver följa lagen över huvud taget. Jag ägnar nästan huvuddelen av mina dagar åt frågor om människor som struntar i lagen, som agerar olagligt, i strid mot andra, och orsakar skada. Även på det här området finns det en massa personer som fullständigt struntar i att det finns människor som har rättigheter till sitt arbete och till sina verk och som också har rätt att få betalt för sitt arbete. Bakgrunden till de här förslagen är att vi inte tycker att det är rimligt att och staten bara säger: Ni vill inte följa lagen, så vi gör ingenting. Vi har försökt lägga fast regleringar och regler för hur man på ett rimligt sätt hanterar detta. Ni som har läst förslaget ser att det inte handlar om en oskyldig 14-åring som hemskt gärna vill lyssna på någon av de senaste artisterna i Idol, utan det handlar om att se proportioner. Det handlar om dem som i stor skala ägnar sig åt detta. Vi har också försökt göra regelverket någorlunda teknikneutralt så vi gör skillnader, men det ska också kunna användas framgent. Regeringen har också enats om att vi ska börja med en oberoende utvärdering och uppföljning av hur de här reglerna tillämpas, för det finns frågor och osäkerheter som ju redan sagts här. Utvärderingen ska omfatta hur många nya ärenden som bestämmelserna ger upphov till och hur information används, till exempel i vilken utsträckning den används när det gäller att skicka ut varningsbrev eller att inleda en domstolsprocess. Vid utvärderingen ska man också se om reglerna i första hand används för att vidta åtgärder mot intrång av stor omfattning. Här tänker vi oss bland annat att följa upp de farhågor som vi inte tror på farhågor om att rättighetsinnehavare använder reglerna för att starta hemska skadeståndsprocesser mot föräldrar, då för småsaker som deras barn har gjort. föreslår i sitt betänkande en del preciseringar av vad utvärderingen ska omfatta. Resultatet av utvärderingen ska regeringen redovisa för . Det är kanske inte så där väldigt bra att erkänna det, men jag tycker nog att näringsutskottets majoritet har gjort ett bra arbete. Vi är glada över de här förslagen som innebär förbättringar. De preciseringar som görs förstärker den linje som vi har försökt lägga fast i propositionen, så det är mycket bra. Andra vill gå ännu längre, men jag tror att detta räcker och att det ger ett bra underlag för fortsättningen. Möjligheten att under vissa förutsättningar få ut information och en IP-adress handlar dessutom bara om det allra första steget i en process för att en rättighetsinnehavare ska kunna agera. Det är först när man har fått ut de här uppgifterna som man kan kontakta abonnenten och, när det finns motiverat, stämma abonnenten eller någon annan i en vanlig rättegång och till exempel kräva skadestånd. För att en domstol i en rättegång ska kunna utdöma det måste rättighetsinnehavaren på vanligt sätt ta fram och presentera bevisning om att det är just abonnenten som orsakat honom ekonomisk skada och också bevisning om skadans storlek. Det är inte så att abonnenten med automatik blir ansvarig för intrånget. Även regeringen har hört talas om trådlöst bredband och om att folk har familjemedlemmar som gör fel saker. Vi är inte alls dumma. Det finns många skäl till att abonnenten inte är skyldig, men någonstans måste man ju börja om man ska försöka reda ut vad som har hänt. Det är den dörren vi öppnar. I debatten har det sagts att upphovsmän ska ges polisiära befogenheter. Så är det inte! Det handlar om att upphovsmän ska få möjligheter att agera civilrättsligt, vilket sedan väldigt länge är det vanliga i immaterialrätten; det vet alla som har sysslat med detta. Det huvudsakliga ska precis som i immaterialrätten i övrigt vara att rättighetsinnehavarna själva har möjlighet att bevaka sina rättigheter. Svårare än så är det inte. I propositionen finns det också tydliga skrivningar om skadeståndets storlek innebärande att skadestånd även ska baseras på objektiva beräkningsgrunder. Bestämmelserna syftar alltså till att möjliggöra full ersättning för den faktiska skadan men inte mer. Skadestånd ska stå i proportion till den handling som begåtts. Sammanfattningsvis: Vi har eftersträvat ett balanserat och rättssäkert förslag. Förslaget syftar till att ge den kreativa sektorn möjlighet att dra nytta av sin verksamhet även på Internet. Det syftar till att ge förutsättningar för den här verksamheten att växa också i dessa svåra tider. Jag tycker att det är viktigt. De som producerar och skapar måste kunna få betalt för sitt arbete, och det är rimligt att man kan ha verktyg för att klara det. Rättigheten, upphovsrätten, behöver någon form av skydd. Det är det vi ska ge dem. Vi tror att den här föreslagna regleringen kommer att bidra till att den olagliga fildelningen minskar. Men IP-adressfrågan är bara en pusselbit i arbetet mot olaglig fildelning. Vi måste också, och vi kommer att göra det, fortsätta att arbeta med information, uppföljning av lagstiftning och diskussioner med berörda. Vi har haft flera branschsamtal för att fortsätta att stimulera utvecklingen när det gäller konsumentvänliga och lagliga alternativ. Det handlar förstås om att se till att så många som möjligt kan ha glädje av den tekniska utvecklingen med alla framsteg som görs men också om att de som använder de möjligheterna för att producera något som vi andra kan ha glädje av ska kunna få betalt. I grunden har vi vissa rättigheter som vi måste värna. Jag tror att vi kommer att få många frågor framöver därför att den tekniska utvecklingen går väldigt snabbt. Jag tycker att det här är en bra start och ett bra svar på hur vi i vill värna upphovsrätten och ta vara på de möjligheter som de här branscherna erbjuder. 14 () replik: Jag vill framföra ett tack till för att hon är med på debatten. Det tycker jag är bra. Regeringen har alltså sagt att vi inte ska ha ont i magen. Det är väl bra. Det kanske vore ett sätt att lösa sjukhusproblem också. Regeringen säger: Var inte sjuka! Problemet är att människor har ont i magen av en orsak. I det här fallet kan jag tänka mig att några har ont i magen därför att vi i är på väg att åsidosätta rättssäkerheten i . Många kanske i stället för att ha ont i magen är upprörda, och det tycker jag är en bättre reaktion. framför här att de här åtgärderna är nödvändiga för att värna upphovsrätten. Men jag ställer inte upp det. Jag ställer inte upp på att man måste välja mellan upphovsrätt och rättssäkerhet. Vi kan inte ha ett samhälle där det utmålas att man är tvungen att välja mellan upphovsrätt och rättssäkerhet. Det är uppenbart att det här inte är ett rättssäkert förslag, och det är också uppenbart för mig att vi behöver en upphovsrätt. Jag pratade om detta i mitt anförande, som jag hoppades att skulle lyssna på. Där nämnde jag några förslag på hur man skulle kunna göra. Jag har inte tid att prata något mer om det, men jag hoppas att det noterades. om polisiära befogenheter: Förut var det bara polisen som fick ut IP-nummer, och förut var det bara polisen som kunde göra husrannsakan. kallas det inte längre husrannsakan utan intrångsundersökning, och andra kan få ut IP-nummer. Det är klart att när man ger den rätten till andra blir det inte polisiära befogenheter, men det blir befogenheter som förut bara polis hade. Det är en väldigt skrämmande utveckling. 15 (m) replik: Problemet är, säger , att människor har ont i magen därför att vi åsidosätter rättssäkerheten. Nej, det gör vi verkligen inte. Det krävs domstolsbeslut enligt tydliga regler för att en adress ska kunna lämnas ut. Det finns regler om proportionalitet och väldigt mycket av det som vi traditionellt har på immaterialrättens område. Jag tycker att det är allvarligt att på det här sättet vill kasta ut hela det civilrättsliga förfarandet och påstår att det skulle vara rättsosäkert. Så är det ju inte. Sedan blir det lite märkligt när man säger att tidigare var det bara polisen som fick hålla på med detta och att man vill försvara upphovsrätten. Det är ju linje. Det är jättebra. Men hur många poliser tror ni att det skulle behövas för detta? Ska vi skicka polis för att jaga illegala fildelare i alla lägen? Vad vi erbjuder är en möjlighet för den som upptäcker att någon olagligen och i stor omfattning använder ett upphovsrättsskyddat material att lösa denna tvist på ett anständigt sätt. Man kan ta kontakt, det kan vara ett missförstånd, och man kan reda ut det. Vi erbjuder alltså en annan väg. Det intressanta är dessutom, vilket är väldigt viktigt, att det faktum att man får ut adressen inte innebär att någon anses vara skyldig. Vi har valt att inte lägga det här första steget som bevis för någon typ av kriminell aktivitet. Det fordras väldigt många steg till innan man är där. Rättssäkerhet och trygghet garanteras. Retroaktiviteten tycker jag är otroligt viktig. Det är ingen som behöver vara bekymrad där. Man kan fundera framåt och tänka efter: Hur ska jag som musikälskare eller bokälskare kunna agera utifrån de nya reglerna framöver? Man kan skriva och ringa till branschföreträdare och förläggare och säga: Jag vill ha ett bra erbjudande. Jag lyssnar på massor av musik, och jag behöver verkligen få några bra lagliga erbjudanden från er. Sätt lite tryck, precis som vi måste sätta tryck på bankerna. 16 () replik: nämner att vi i vill kasta ut hela det civilrättsliga förfarandet. Så är det inte. Vi har här pratat om vissa civilrättsliga regleringar. Om menar att just den här lagen skulle vara detsamma som hela det civilrättsliga förfarandet må det vara sant, i övrigt är det inte. Hoppas att vi kan ha en bättre nivå. nämner också att det krävs domstolsbeslut enligt tydliga regler. Jag är tveksam till att de är tydliga, men bara det faktum att det krävs domstolsbeslut garanterar inte rättssäkerhet i ett land. Man kan ha ett väldigt rättsosäkert land och ändå ha domstolar. Det finns betydligt mer som rättssäkerhet är avhängig av, och det trodde jag att höll med mig om. Det krävs att det finns en viss möjlighet att förutsäga vad lag och domstolsbeslut innebär och var det hela kommer att ske för att det ska vara rättssäkert. Det krävs att man inte utsätts för en massa ingrepp, intrång och liknande. Det krävs också att man inte utsätts för trakasserier. Den här typen av faktorer omfattas inte av den här lagen. Man kan utsättas för ingrepp utan att vara skyldig och där det till och med är troligt att man inte är skyldig. Ändå kan man utsättas för intrångsundersökning. Slutligen: Ska vi skicka polis i alla lägen? Jag trodde att jag var tydlig med att det just är det vi inte ska göra. Vi kan inte ha det så att vi skickar polis i alla lägen, eller för den delen eller vad man nu ska göra. Det blir en polisstat, och det är just det vi inte vill ha. Vi måste i stället se andra vägar för att tillgodose upphovsrättsinnehavares rättmätiga intressen. Det nämnde jag i mitt anförande. 17 (m) replik: I det förslag som regeringen har lagt fram använder vi samma grundläggande principer som gäller civilrätt i övrigt. Om man som menar att förslaget gör att det inte blir rättssäkert innebär det i logikens namn att man ifrågasätter rättssäkerheten också i andra regelverk som har motsvarande uppbyggnad. Det var den slutsatsen jag drog. Men jag förstår att det inte är så tänker, och jag förstår inte riktigt hur han tänker, för att vara ärlig. Det som är problemet och som jag inte förstår är att och inte har ett enda konkret förslag om hur man ska skydda upphovsrätten utan enbart inriktar sig på de problem som finns. Jag säger inte att det inte kommer att bli svåra avvägningar som domstolarna måste göra. Det är därför vi måste ha en utvärdering för att se hur det kommer att utvecklas. Det är jätteviktigt. Jag säger inte heller att det inte finns integritetsaspekter, för det gör det. Det är därför vi måste ha en bra utvärdering och följa detta mycket noga. Vi har försökt precisera vad vi vill se och inte vill se. Men att inte vara beredd att göra något är dessvärre ganska allvarligt. Man kan fundera över: Finns det något svar från dem som är mot förslaget till alla dem som inte kommer att få betalt för sitt arbete? Om en film läggs ut illegalt dagen före premiären är det inte bara 25 skådespelare som får problem med att få sin lön. Det är hundratals människor som sysslar med film. Har ni sett listorna på vilka som arbetar med en film? De kan inte heller få betalt. Det handlar ofta om för att göra en enda film, och så är jobbet förstört innan den ens har presenterats. Det är allvarligt, men där får vi inga svar. Vi vill åtminstone göra något. 18 () replik: Av den här diskussionen kan man få för sig att det inte finns någon lagstiftning som reglerar upphovsrättsfrågorna , men det gör det. Skillnaden är att det här förslaget går från en straffrättslig lagstiftning, som det är , till en civilrättslig. Jag förstår inte varför man inte kan förstärka polisens möjligheter att agera när det gäller upphovsrättsinnehavares rättigheter om det har begåtts brott enligt upphovsrättslagen. sade att det för att få ut uppgifter från en domstol krävs att en stor omfattning av intrång har skett. Men i förslaget står det att det är fråga om intrång av viss omfattning. Det är en väldigt stor skillnad på viss omfattning och stor omfattning. Frågan är vad som gäller egentligen. Eftersom det i förslaget står viss omfattning skulle jag önska att kunde förklara för mig vad viss omfattning är. Är det två, fyra eller tusen nedladdningar det handlar om? Det här gör att hela den här frågan blir väldigt osäker. Regeringen bör vara tydlig här och ha en åsikt om vad det här innebär. 19 (m) replik: Det finns redan en lagstiftning, säger . Det är alldeles sant att det finns en lagstiftning. Problemet är att om man inte vet vem man ska adressera blir det väldigt svårt att hantera det hela. Faktum är att vid illegal nedladdning måste man få reda på identiteten på en IP-adress, i vart fall om man vill öppna möjligheterna för ett civilrättsligt förfarande, vilket vi tycker är rimligt. Det ökar naturligtvis skyddet för den som har en upphovsrätt. Det är klart att vi har en lagstiftning, men den är inte så bra som det skulle krävas. Därför har det krävts från Europahåll att ska skärpa regelverket genom det här direktivet. Som jag sade tidigare behöver vi inte göra exakt så här, men då måste vi göra något annat som är minst lika bra. Vi har en skyldighet att bättre hävda upphovsrätten på Internet, och det är viktigt. Sedan var det frågan om detta med stor omfattning och viss omfattning. Jag är inte jurist. Vi skriver att det inte handlar om enstaka tillfällen, men rent tekniskt måste man granska de enskilda nedladdningstillfällena. Men det är helt korrekt att det står viss omfattning. Och det betyder, om jag har förstått juristerna rätt, att man tänker sig en viss volym. Men när det gäller den exakta omfattningen vill man att det ska arbetas fram en praxis, så jag kan inte svara på hur många nedladdningar det handlar om. För mig är det ganska uppenbart att vi i skrivningarna inte talar om någon som har laddat ned några låtar för att lyssna på dem. Men det är klart att om man har laddat ned alla verk som har gjorts i börjar man gå långt över gränsen för vad som är rimligt. Det är alltså en prövning som måste göras. Domstolarna har fått ett beställt arbete, helt sant. Men jag har stort förtroende för domstolarna, och det borde vi alla ha i den här församlingen. 20 () replik: Varför då inte ge polisen samma rättigheter och möjligheter som man gör när man lämnar över det här till civilrättslig prövning? Här ändras faktiskt bevisgraden till att gälla sannolika skäl. Man kan ge polisen samma möjligheter. De har svårare att få ut IP-adresser än vad fallet skulle bli om den här propositionen går igenom. När det handlar om viss omfattning eller stor omfattning kan jag konstatera att regeringen egentligen inte har någon linje utan låter domstolen fastställa praxis. Men det här bygger också lite grann på vad som står när det gäller vinst. Ersättningens storlek ska ju bestämmas utifrån utebliven vinst, skada på verkets anseende, ideell skada och upphovsmannens eller upphovsrättsinnehavarens intresse av att intrång inte begås. Det är det som ska ligga till grund för en bedömning av ersättningens storlek. Vi har sett och har facit från hur det ser ut utomlands när en rättighetsinnehavare kräver skadestånd av enskilda personer.