prot · GX0937 · 2009-11-25 00:00:00 — Vi tar bort en regel som har skrivits på ett sådant sätt att man kanske inte hade kunnat kräva det tidigare. Vi ser till att de som jobbar deltid eller har oregelbundna arbetstider får rätt till en sammanhängande ledighet. En väldigt stor andel kvinnor återfinns i den gruppen. Vi ser också till att det blir enklare beräkningar som gör det lättare att få en överblick över vad man ska ha i semesterersättning, så att man får rätt semesterersättning. Alla de här godbitarna kan jag läsa om i reservationen, som jag utgår från att även kommer att trycka på knappen för , men man yrkar avslag. Alla dessa godbitar som man säger finns i det här förslaget, där vi stärker dem som har den svagaste ställningen på arbetsmarknaden, struntar och i. Jag kan tycka att det är mycket allvarligt. I den del där vi pratar om dem som är långtidssjukskrivna måste man se det i en helhet. Jag vet att även oppositionen brukar se det i en helhet, fast kanske inte på samma sätt som jag och alliansen ser det. Det vi säger handlar om att det vi vill är att göra tidigare insatser. I stället för att låta personer gå i lång sjukskrivning eller ha lång frånvaro får de rätt till rehabilitering och möjlighet att komma tillbaka till arbetslivet, där man har både av sin lön och semesterersättning, semesterlön, och semester att ta ut. Vi säger också att de som har varit sjukskrivna ska när de kommer tillbaka till arbetet ha rätt till betald semester, precis som sina arbetskamrater. 16 () replik: Problemet är att blundar för de nackdelar det här förslaget har. Hon ser bara de små fördelarna för vissa grupper, som jag erkänner finns med i förslaget. Hon ser inte kopplingen till vad det innebär för andra grupper som är långtidssjukskrivna eller arbetsskadade. Sedan går hon in på regeringens rehabkedja, som enligt mig bara innebär försämringar. Det håller inte. Vi kritiserar att ni inte har gjort någon jämställdhetsanalys av det här förslaget, och ni har inte heller gjort en analys av för- och nackdelar. Det finns stora nackdelar med det här förslaget när det gäller olika beräkningsgrunder och vad som händer med de arbetsskadade och långtidssjukskrivna på grund av att ni för ned det från två till beräkningsgrund. Det får effekter, och de effekterna vill inte ni se på. Där är grundproblematiken. Jag tycker att det är väldigt synd. Sedan kan vi ha långa diskussioner om småföretagande och så vidare. Jag tror att företagarna vet vilka partier i som har lagt fram de mest populära förslagen på de åtgärder som de vill se för att stärka småföretagandet. Det är förslag om sänkta arbetsgivaravgifter och förslag som är de mest populära. Det handlar inte om semesterlagen det är inte den som är högst upp på agendan. Jag vill än en gång vädja till er att dra tillbaka det här förslaget, göra om det och se helheten. Då kommer ni att upptäcka att det har stora brister. Det är det som vi från oppositionen reagerar så kraftigt mot. 17 () replik: När det gäller hur det slår för just de långtidssjukskrivna är vi medvetna om att det blir förändringar. Men det vi i stället har sett till att få in är att man ska ha rätt till semester när man kommer tillbaka. Även i den här delen är det en arbetslinje som vi förespråkar, och det hänger ihop med de förändringar som vi gör i sjukförsäkringssystemet. I de här delarna kan jag se att det snarare är oviljan att göra någonting, oviljan att prata rehabilitering och oviljan att göra insatser för de här grupperna som är det allra allvarligaste, och där har vi sett brister . Att då inte se att de delarna hänger ihop och att det är viktigt att de samspelar blir lite konstigt. När det gäller underlag för semesterberäkningarna har det florerat ett antal olika exempel, där beräkningarna både har gjorts felaktigt på den gamla semesterlagen, vilket kan bero på att den är krånglig, och har gjorts felaktigt på den nya semesterlagen, vilket också skulle kunna bero på att den är krånglig, eller på att man har en vilja att visa att det får ett felaktigt utslag. Det som händer när man räknar upp lönen är att de siffror som används för de nya beräkningsunderlagen gör att man hamnar ytterst få kronor ifrån. Det är alltså tämligen likvärdiga förslag, så lika som två olika förslag kan vara, i semesterlöneberäkningar. I den delen kan jag tycka att det blir lite olyckligt när man sprider lögner. Jag funderar om det är så att man inte har en politik som räcker eller fullt ut går att försvara och att man därför måste använda sig av felberäkningar och därmed lögner i debatten. Men vi närmar oss ett valår och vi närmar oss ett val, och ibland kan vissa liknelser göras. I krig sägs det att sanningen är det första som försvinner, och jag vet inte om det är samma tendenser som vi ser även i den politiska debatten. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 14 § Konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU8 Konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden (prop. 2008/09:231). 18 (): Vi ska nu behandla näringsutskottets betänkande nr 8, Konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden. I propositionen, som har samma rubrik, föreslås att konkurrenslagen ändras så att man kan hindra att en kommun bedriver säljverksamhet om den endera hämmar eller är ägnad att snedvrida konkurrensen på marknaden. Undantag från detta är om den är försvarlig från allmän synpunkt eller om den är reglerad i annan lagstiftning. Även vissa frågor kring kompetensområde behandlas i denna proposition, men det är av mer teknisk natur. Vi i den rödgröna oppositionen vill inledningsvis klarlägga att vi inte motsätter oss en lagreglering som innebär att man ska komma till rätta med problem som kan uppstå när det gäller konkurrens på lika villkor för offentlig och privat sektor. Men vi har starka invändningar mot detta hafsverk och den dåligt underbyggda proposition som regeringen har lagt fram. En av de saker som var väldigt tydliga i detta fall var att det i remissomgången fanns väldigt disparata uppfattningar. Det var inte bara så att de olika intressena, till exempel Kommuner och Landsting respektive , hade diametralt olika uppfattningar det får man räkna med när man kommer med ett sådant här förslag. Det intressanta var just att de mer legala remissinstanserna, domstolar och andra, hade olika uppfattningar. Även myndigheter hade väldigt olika uppfattningar. Därför ville vi från den rödgröna oppositionen ha en hearing om detta, så att vi skulle kunna få höra helheten kring vad man hade för uppfattningar och så att vi skulle kunna bilda oss en uppfattning. Jag vill bara att kammaren noterar att man inte kunde ha en sådan, för det var väldigt bråttom att få fram den här propositionen. De processuella reglerna i propositionen är väldigt speciella. kan vända sig till , som har att meddela beslut om att man förbjuder verksamhet. Beslutet kan, om inte beslutar att driva frågan till domstol, ändå prövas av ett företag som berörs av detta. Slutligen kan beslut överklagas till . , fru talman, kan beslut om att inrätta en ny verksamhet i en kommun överklagas till allmän förvaltningsdomstol som har att avgöra om det ligger inom kommunens kompetensområde att bedriva en viss verksamhet. Detta kan i sin tur överklagas till kammarrätt och regeringsrätt. En inte alltför djärv gissning är att det kan uppstå situationer där en domstol kommer fram till en slutsats och en annan kommer fram till en annan slutats. Då uppstår frågan för kommunen eller, för all del, företaget: Vad har man att rätta sig efter? Är det uttalande som ska gälla, eller är det Regeringsrättens uttalande som ska gälla? Detta är ett hafsverk, fru talman. Det är därför som vi är så kritiska till den här lagstiftningen. En av de här bitarna handlar om huruvida det från allmän synpunkt är rimligt att bedriva det här. Det är just det här från allmän synpunkt som blir något knepigt när man börjar titta på och nagelfara det här lagförslaget. Från allmän synpunkt är nämligen väldigt dåligt definierat. Den här regeringen brukar tala om vikten av rättssäkerhet, men det gäller tydligen inte kommuner och företag som ska hantera det här regelverket. Regelverk ska ju vara något så när förutsägbara, så att det i någon mening kan förutsägas vad som kommer att hända. Varken kommuner eller företag kan av denna lagstiftning utläsa vad som gäller och vad som inte gäller. Propositionen saknar så gott som helt och hållet vägledning, med undantag av två fall. När det gäller överskottsförsäljning och vissa infrastrukturinvesteringar i glesbygd, där det inte finns några kommersiella aktörer, finns det ordentlig vägledning. Men i övrigt finns ingen vägledning. Sanningen är att ingen jag upprepar: ingen kan överblicka hur stark eller svag denna lag är ur kommunernas, landstingens, statens eller företagens perspektiv. Jag upprepar: Det är ett hafsverk. Det är ogenomtänkt, och det är slarvigt. har i ett mycket analytiskt och välformulerat remissvar förkastat promemorian som föregått propositionen. Bland annat menar att man gör en fullständigt ovederhäftig tolkning av hur EG-rätten ska tillämpas. Kommuner och Landsting gör samma iakttagelse. Att intresseorganisationer som SKL har sitt intresse att försvara kan man förstå. Men det är helt ofattbart att man inte lyssnar på en av våra domstolar som avviker rejält i förhållande till regeringen i sitt remissvar. På näringsutskottets sammanträde i går hade vi besök av och . Det var en gedigen redovisning av de insatser som dessa båda instanser har gjort för att gynna svensk export under den ekonomiska krisen. Kontrakt för flera miljarder och därmed många svenska arbetstillfällen har dessa båda instanser hjälpt till att klara. Det var med värme och stolthet som utskottet kunde konstatera att den bedömning som regering och riksdag gemensamt gjorde var både rätt och riktig. Men om någon bank skulle hävda att eller konkurrerar med en bankverksamhet, hur skulle ställa sig till det? Ett annat faktiskt fall gäller en kommun som bedriver en dagverksamhet för personer med funktionsnedsättning. I denna verksamhet ingår inte sällan att man har ett litet kafé där man säljer kaffe och bröd för en billig penning. Dessutom kanske man säljer de alster som tillverkas på detta dagcenter. Jag har besökt ett antal sådana verksamheter. I ett fall tillverkade man små korgar med eterneller i. Vid torget intill fanns en blomsterhandlare som också sålde eterneller. Vad händer om denna blomsterhandlare går till ? Eller vad händer om min sångpedagog, som inte sällan ger ungdomar lektioner till marknadspris, går till domstolen för att hävda att den kommunala snedvrider konkurrensen? Eller vad händer om ett bussbolag går till domstol för att pröva om länstrafiken snedvrider konkurrensen? Vad händer om vårdföretaget lägger ett anbud för att bedriva en vårdcentral som lägger ett egenregianbud? Är detta förenligt med lagen eller inte? Eller vad händer med den idrottsförening som åtagit sig att sköta om omklädningsrum och idrottsplatsen mot en mindre penning och som får disponera idrottsplatsen? Är det förenligt med denna lag? Jag kan inte svara på detta. Det tråkiga är att det inte heller går att läsa ut vad propositionen säger. Nästan alla remissinstanser har klagat på att promemorian saknar vägledning för rättstillämpning. , , sångpedagogen, blomsterhandlaren, bussbolaget, idrottsföreningen och så vidare får lägga på att bedriva rättsprocesser mot varandra. Är det ett sådant förfarande som eftersträvar? Jag kan bara konstatera att luddiga lagar oftast är uttryck för en otydlig politik. Jag kan också konstatera att denna regering genom bland annat denna proposition visar vilken otydlig näringspolitik man bedriver. Det är beklagligt, sorgligt och ledsamt att vi inte har en regering som kan eller vill driva en tydlig politik på detta område. Ett annat konstaterande vi gör är att hela denna lagstiftning lutar sig mot en promemoria . Det har hänt mycket på detta område. Därför är det extra tråkigt att man inte har valt att uppdatera denna promemoria, trots att den faktiskt kommer så sent . Propositionen grundar sig på nästan fakta. Om situationen är förändrad vet jag inte. Det vet inte regeringen heller. Det enda som står klart är att den här propositionen är ett hafsverk där rättssäkerheten för såväl företag som kommuner sätts på undantag. Vi i den rödgröna oppositionen vill ha ett system för att hantera den offentliga sektorns konkurrens med privata företag. Men då måste vi ha en lagstiftning som är tydlig, transparent och rättssäker och inte otydliga lagregler vilkas omfattning ingen kan överblicka. Hela lagstiftningen måste göras om i grunden. Det är därför som man ska göra om den och göra den rätt. yrkar jag bifall till reservationen. 19 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationen och avslag på propositionen. Jag vill i anslutning till det säga att för är det kommunala självstyret grundbulten i svensk demokrati. Regeringsformen är tydlig när den säger att all makt ska utgå från folket, och det är folket som ska utvärdera innehållet i den politik som är förd. beslutade att regeringen borde återkomma med förslag om åtgärder för att komma till rätta med eventuella konkurrensproblem mellan offentlig och privat sektor. Avsikten med det förslag från regeringen som ligger på bordet är att motverka konkurrenssnedvridning som kan uppstå när offentliga aktörer bedriver säljverksamhet i konkurrens med privata aktörer. Förslaget innebär att förbud mot visst förfarande eller viss verksamhet ska beslutas av på talan av och med möjlighet till överklagan vid . Det innebär att staten, en kommun eller ett landsting kan förbjudas att bedriva verksamhet av kommersiell eller ekonomisk natur. Även en konkurrenssnedvridande verksamhet som en kommun eller ett landsting bedriver ska kunna förbjudas. Vidare säger man: Förbud ska dock inte få meddelas om verksamheten är förenlig med lag eller försvarbar från allmän synpunkt. De nya reglerna föreslås gälla även för juridiska personer där en kommun har ett dominerande inflytande. Det innebär att lagstiftningen kan komma att gälla kommunala bostadsföretag eller länsbolag. Tingsrätten ska ta ställning till om ett konkurrenshämmande beteende ska anses vara försvarbart från allmän synpunkt. Vid den bedömningen ska tingsrätten först pröva om beteendet strider mot någon författning eller något annat för staten, en kommun eller ett landsting bindande direktiv. Om detta visar sig vara fallet ska beteendet anses vara icke försvarbart. Här uppstår det första problemet med propositionen. Vad menas med att något är försvarbart ur allmän synpunkt? Jag hoppas att dagens debatt kan bringa klarhet i den frågan, som är central i den här propositionen. säger i sitt remissyttrande att det torde kunna betraktas som en objektiv rättslig prövning, men ett beteende ska också kunna bedömas sakna försvarbarhet på någon annan grund, vilket huvudsakligen täcker in situationen att beteendet inte tillgodoser andra samhälleliga intressen som överväger konkurrensintresset. Vad menas då med det? ifrågasätter om det verkligen är möjligt att göra en objektiv rättslig prövning av saken. Borde det inte närmast tolkas som att det handlar om en politisk, subjektiv bedömning huruvida det här är försvarbart eller inte? Det är en juridisk bedömning av politiska beslut. är lite tydligare i sitt remissyttrande och skriver att domstol ska avgöra lämpligheten av politiskt fattade beslut och om de kan utgöra ett kringgående av kommunallagen. Det är väldigt allvarligt. Det handlar om ett kringgående av kommunallagen, den som styr kommunernas verksamhet och är vägledande när det gäller i vilken omfattning kommunen kan bedriva verksamhet. Förslaget innebär ett ingrepp i det kommunala självstyret. Det kan inte vara rimligt att eller ska avgöra under vilka former eller i vilken omfattning kommuner och landsting ska bedriva sin verksamhet. Kommunallagen är den lagstiftning som gäller för kommuner och landsting. Domstol har inte den kompetens som behövs för att pröva om kommun- och landstingsverksamhet är förenlig med kommunallagen. Det är värt att beakta. Vidare står det i propositionen att förslaget kommer att innebära vissa tillkommande arbetsuppgifter för eller . Det är väl ändå ett understatement. Några mer betydande kostnader för de offentliga aktörerna bedöms inte heller uppstå, eftersom inte ska vara skyldigt att ta upp varje förfarande som kan ifrågasättas vara konkurrenssnedvridande på ett skadligt sätt. Så står det vidare. Men om nu inte väcker talan kan ett företag göra det i . För att tingsrätten ska kunna göra en bedömning kommer det att krävas ett utredningsarbete som knappast kan anses vara försumbart. Man ska ju ta, som det står, tillbörlig hänsyn till alla de omständigheter som är tänkbara i de enskilda fallen, både faktorer som talar mot och för ett konkurrenssnedvridande förfarande. Det är märkligt att den konsekvensutredning som ska föreligga vid varje beslut är så dåligt belyst i de frågor som det här gäller. Både , och har ifrågasatt det här och önskar mer vägledning. En förutsättning vid tillämpning av konfliktlösningsregeln när det gäller offentliga och privata aktörer bör vara förekomsten av eller fara för negativa effekter för konkurrensen. Den fråga som ska besvaras av eller är om beteendet skadar drivkrafter till konkurrens. Den effektiva konkurrensen leder till lägre avgifter och priser för konsument samt ökad service och valfrihet. Det jag läser upp nu står att läsa på s. 36 i propositionen. Den nya regeln bör omfatta situationer där det inte råder konkurrens på lika villkor som fall där privata aktörer inte etablerar sig eller där alternativ till det offentliga inte finns på grund av det offentligas agerande. För att ge någon vägledning om vad regeringen tycker skriver man vidare att de typfall som pekar på får anses vara en god illustration av problematiken. Det är tio typfall. Dessa typfall torde emellertid inte kunna användas som vägledning för att tolka konfliktlösningsregelns innebörd såvitt gäller vilka beteenden som i det enskilda fallet är negativa för konkurrensen och som bör kunna angripas. Sedan står det vidare: Om typfallen kan man dock dra slutsatsen att förfarande som innebär underprissättning, diskriminering, vägran att ge tillträde till viss infrastruktur bör anses kunna snedvrida marknaden. Ni märker själva att regeringens proposition är fylld med en rad motsättningar. Det här ger inte den vägledning som man behöver ha om man ska kunna fatta beslut och göra en bedömning om det finns en konkurrenssnedvridande verksamhet eller inte. Det som jag läste upp står att läsa på s. 36 i regeringens proposition. Vilka slutsatser kan vi dra av det? Vilken vägledning får , och när de ska göra sina bedömningar? Det är frågor som alliansen borde besvara här och . är i sitt remissyttrande väldigt klar och tydlig med att de inte tillstyrker det. De gör det helt enkelt med motiveringen att de inte tycker att det behövs en ny lagstiftning. De tycker till och med att den lagstiftning som finns när det gäller , EG-rätten och kommunallagen är fullt tillräcklig för att bedöma huruvida det finns snedvridande konkurrens i kommunen, det offentliga eller det privata. Man är oerhört tydlig. Det är lite märkligt att regeringen inte har tagit hänsyn till . Det är ändå den som ska göra den rättsliga prövningen. Jag tycker att det enda rimliga i en utvecklad demokrati är att svenska folket ska utnyttja sin rösträtt och avgöra det politiska innehållet i det beslut som har fattats av representanter i de offentliga församlingarna. Det kan aldrig vara så att det juridiskt ska prövas huruvida politiska beslut är riktiga eller inte. Den bedömningen måste svenska folket få göra. 20 PER (): Det här ärendet rör en väldigt viktig fråga. För är det ingen tvekan om att det finns problem med konkurrensen mellan offentliga företag och det privata näringslivet. Det kan exempelvis handla om kommunala bolag som säljer blomsteruppsättningar eller driver restaurangverksamhet. Det finns också klara fall när kommuner har överskridit sin kommunala kompetens enligt kommunallagen genom att driva verksamheter som är långt ifrån den kommunala kärnverksamheten. syn är klar. Det kommunen främst ska syssla med är sådant som bara kommunen kan göra, det vill säga driva skola, vård och äldreomsorg och ge välfärd och service till medborgarna som är nödvändig och som ingen annan vill eller kan driva. Det privata näringslivet å sin sida ska sköta den verksamhet som bäst sköts på en konkurrensutsatt marknad. Dilemmat här är vem som egentligen ska avgöra vad som är allmänintresse och vad som kommunerna behöver göra. Är det förtroendevalda som har valts av folket i kommuner och landsting, eller är det jurister i domstolar med en väldigt otydlig lagstiftning i ryggen som ska göra de avvägandena? Vi tycker inte att det föreliggande förslaget är en bra lösning på problemet med konkurrens mellan privat och offentlig verksamhet. Vi ser tvärtom stora risker med det lagförslag som riskerar att röstas igenom av . Vi beklagar detta djupt, för tillsammans med Socialdemokraterna och Vänstern var de som tog initiativ i utskottet för att hitta en riktig lösning och få en ny lagstiftning, en ny reglering, som faktiskt tar det här problemet på allvar. Det anser vi inte att vi har fått. Den första risken med det här förslaget är att det allvarligt kommer att inskränka det kommunala självstyret. Kommunernas rätt att själva bestämma vad som är ett allmänintresse och vad de ska göra inom ramarna för framför allt kommunallagen har länge varit en grundläggande princip i svenskt statsskick och är så fortfarande. Vi befarar nu att om ställer sig bakom detta förslag till lagstiftning kommer det kommunala självstyret att begränsas allvarligt genom att väldigt mycket av verksamhet kan överklagas till domstol. Det blir domstolarna som kommer att avgöra om verksamheter strider mot de nya konkurrensreglerna. Är det så att domstolen kommer fram till att kommunens verksamhet strider mot de nya konkurrensreglerna, den nya lagen, tvingas kommunen att upphöra med den, oavsett hur stort behovet är lokalt och oavsett om någon annan egentligen är villig att bedriva verksamheten över huvud taget. Det är ju så att även företag och organisationer som inte har någon verksamhet på orten och som därför inte berörs kan överklaga och dra kommunen inför domstol. Det gör att människor av rent ideologiska skäl och inte faktiska konkurrensskäl kan anmäla kommuner. Därmed anser vi att det är stor risk att dessa verksamheter, speciellt i glesbygd, helt enkelt inte kommer att utföras och att grundläggande service till medborgarna inte kommer att kunna ske i kommunerna. När vi har fått information i näringsutskottet bland annat från har de också varit väldigt tydliga med att en viktig del av den här lagstiftningen är att kommunerna ska idka självreglering. De ska avstå från verksamheter självmant, det vill säga lagstiftningen är mycket till för att skrämma kommunerna bort från att bedriva verksamheter som de bedriver. Vi är väldigt oroliga för att invånarna i framför allt glesbygd därmed inte kommer att få samma service som andra på grund av att kommunerna helt enkelt inte vågar driva verksamheterna och ingen annan vill driva dem. Vi är särskilt oroliga för de sociala företagen. Vi tror att de kan drabbas särskilt hårt av den här lagstiftningen. kan till exempel handla om funktionshindrade som driver verksamheter. Det kan handla om människor som står långt från arbetsmarknaden, tidigare narkomaner eller människor som har utbrändhetssyndrom och så vidare. De här verksamheterna drivs ofta av kommuner eller med medverkan, och det finns nu en mycket stor oro, både inom kommunerna och inom de sociala företagen, för att dessa verksamheter kommer att ifrågasättas och dras inför domstol av privata företag som hävdar att deras möjligheter att verka inskränks och att de blir utkonkurrerade av de sociala bolagen med kommunala pengar i grunden.