prot · GW0964 · 2009-01-28 00:00:00 — Högerregeringen har konsekvent verkat för att arbetslivs- och arbetsmiljöforskningen ska fokusera endast på lönsamhetsaspekten när det gäller företagare. En god arbetsmiljö är lönsamt. Därför är vissa arbetsmiljöåtgärder motiverade. Arbetslivsforskning och arbetsmiljöåtgärder som inte har denna direkta nytta hamnar i strykklass. Forskning och åtgärder till exempel när det gäller arbetsplatsdemokrati och diskriminering ger inte näringslivet några direkta vinster. har varit och är kritiskt till nedläggningen av . Resultatet av nedläggningen är en neddragning av forskningsområdet volymmässigt, en spridning av kunskaper samt en bristande återväxt beträffande forskare. I propositionen uppmärksammar högerregeringen en ny centrumbildning i . Detta kan vara värdefullt, men det är inte tillräckligt för att få en samlad kunskap om arbetslivets utveckling i . I budgetmotion för utgiftsområde 14 anslås till arbetslivsforskning för att på kort sikt och tills det finns en permanent lösning kunna upprätthålla denna. Pengarna fördelas , till FAS och till detta för att kunna beställa nödvändig forskning. I propositionen 1999/2000:135 om en ny lärarutbildning hävdas det med emfas att lärarutbildningen ska ha en vetenskaplig grund. I utvärdering av lärarutbildningen konstaterar man att det än finns stora brister vad gäller forskningsanknytningen. Vidare behöver vi utreda hur forskning och forskarutbildning i anslutning till lärarutbildningen ska utformas och bedrivas samt vilken form av stöd lärosätena behöver för att kunna fullgöra uppdraget. Vi menar att det är omöjligt att skapa förutsättningar för utbildningens vetenskapliga bas om lärarutbildningen inte på samma sätt som andra institutioner inom högskola och universitet i hög grad har forskarutbildade lärare som också har tid för forskning i tjänsten. Därför bör universitet och högskolor se över den interna fördelningen av de fasta forskningsanslagen. Lärarutbildningens behov bör prioriteras i samband med fördelningen av det tillskott som väntar. Vi anser att det är ett grundläggande krav att lärarutbildningen är forskningsanknuten och vilar på vetenskaplig grund. Att finansiera sina studier inom forskarutbildningen med stipendier innebär en rad nackdelar för den enskilde doktoranden. En av de allvarligare konsekvenserna är att dessa doktorander inte har rätt till någon inkomstrelaterad ersättning vid sjukdom, föräldraledighet eller arbetslöshet. Dessutom räknar inte stipendiefinansierade studier som överhoppbar tid. Det gör att dessa doktorander inte har någon vilande SGI. Högskolan kan inte teckna försäkringar för stipendiater. Inte heller berättigar stipendier till den automatiska övergång till doktorandtjänst som sker för doktorander med utbildningsbidrag när återstår av utbildningen. Det är dock vår bestämda mening att stipendier inte är en acceptabel finansieringsform för forskarstuderande dels med hänvisning till den sociala och ekonomiska otrygghet som de leder till, dels därför att bristen på regler gör att det blir alltför lätt att missbruka reglerna. Det finns inget att invända mot att stipendier kan användas när det gäller särskilda aspekter och områden, men inte så som det nu har varit. Slutligen vill jag, herr talman, påpeka att kan acceptera en prioritering av de övergripande strategiska forskningsområdena medicin, teknik och klimat, då med hänvisning till vår motion där det tydligt framgår vad vi vill och menar eftersom detta är i linje med våra tidigare politiska ställningstaganden. Däremot tillbakavisar vi regeringens detaljerade fördelning av medel inom dessa områden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 21 (): Det är glädjande att vi får möjlighet att ta upp ett så viktigt område som forskningen och att vi har möjlighet att fatta beslut om de satsningar som samhället gör på forskning. Forskning är det tror jag att vi alla är överens om väldigt viktigt. Det brukar sägas, men varför är det så viktigt? Det handlar om många olika aspekter, men jag tycker att det är viktigt att lyfta fram att forskning är grunden för att vi ska kunna lösa många stora problem som vi har i samhället, varav till exempel klimatomställningen är ett och en av de stora utmaningarna. Där har vi haft god grund i forskning. Ett samhälle som satsar mycket resurser på forskning brukar få betalning i form av att ekonomin gynnas av det. För det krävs dock att vi är bra på att använda resultaten av forskningen, att vi kan tillgodogöra oss dem och se till att samhället tar del av dem. Det är någonting som vi kan bli bättre på. Där hoppas jag att vi kommer att komma fram till bra saker. Med detta sagt får vi inte glömma att det finns ytterligare aspekter på forskning, nämligen aspekter som mer har koppling till ett demokratiskt uppdrag, där vi ser att kunskap är viktig för människor och för samhällen och att en fri kunskapsuppbyggnad är av oerhörd vikt för det demokratiska samhället. Det är viktigt att vi värnar om detta. Just därför är jag lite besviken när jag står här för att diskutera regeringens forskningsproposition. Detaljstyrningen är nämligen alltför väl utvecklad i propositionen. Det finns många exempel på det, men det mest flagranta handlar om de strategiska satsningar som görs. De görs, som det har sagts, inom tre områden: klimat, medicin och teknik. Det här är någonting som följer på tidigare beslut som vi var med och förhandlade fram. Huvudområdena är bra, och vi tackar för att de inte är ändrade. Problemet är de oerhört detaljerade 24 strategiska satsningarna. De är väldigt specifika och går ned till väldigt små delar i avseende på precis vad som ska göras och vad det finns för pengar och så vidare. Det riskerar att göra att man missar målet. Det är inte säkert att vi som politiker har bäst koll på precis vad som ska göras. Vidare möjliggör det kanske inte att ta hänsyn till den forskning som har bäst och högst kvalitet. När det nu är så här detaljerat skulle man kunna tro att det därmed också var tydligt. Tyvärr är det inte så. Trots detaljeringsgraden finns det en rad otydligheter. Det gäller till exempel utformningen hur det här ska sökas och beslutas om. Det framgår helt enkelt inte. Man kan gissa förstås, men det är kanske inte det som vi ska göra när vi är satta att fatta beslut över hur det ska vara. Vidare är medelsfördelningen oklar. Vi har försökt räkna på detta och begärt ut siffror från departementet. Det går inte att komma någonvart utan att just gissa. Jag tycker faktiskt att det är under all kritik att inte kunna presentera fullständiga underlag när man förväntar sig att ska fatta beslut. Den politiska styrningen är rätt så konstig när det gäller de strategiska områdena. Mindre konstigt är kanske att det väldigt specificerat vad pengar ska gå till. Det är en tradition, och den finns kvar. Vi skulle dock önska att det faktiskt är så att man hade en större del av pengar obundna för att jobba vidare med kvaliteten. Jag nämnde tidigare det dåliga underlaget. Det gäller inte bara de strategiska satsningarna, tyvärr, utan även kvalitetssatsningen i fakultetsanslagen. Låt mig börja med att säga att det är alldeles utmärkt att regeringen gör en kvalitetssatsning, att man ser till att det är kvalitet i forskningen såsom det ska vara. Det är bra och rätt och i enlighet med tidigare beslut. Problemet är att den utredning som var satt att ta fram förslag verkar ha ignorerat det, åtminstone till viss del, och tagit ut två kriterier, nämligen hur väl man kan attrahera externa medel och citeringar. Jag ska inte säga att de kriterierna är fel, men de ges en väldigt stor vikt i det här fallet, och det utan att man har en ordentlig redovisning varför. Det saknas alltså underlag. När det gäller citeringarna pekar man på att det inte finns något underlag som säger hur det här skulle slå. Det är säkert sant. Problemet är om man inte har ett underlag som kan visa hur ens satsningar slår. Borde man inte ha skaffat underlaget innan man beslutade? Jag skulle tycka att det hade varit rimligt, särskilt när det gäller forskningsfrågor, att skaffa sig beslutsunderlag först. Alternativet är att här finns ett underlag som man vägrar att redovisa för . Jag vet inte om det är så mycket bättre, lite kanske. Andra delar som man inte har riktigt bra underlag för gäller hur det här skulle slå mot mindre högskolor och små universitet. Kommer man att dränera dem på forskningsresurser? Det vore önskvärt att få ett svar på den frågan. Jag har pratat om negativa saker i forskningspropositionen. Jag tänkte att jag ändå skulle framhålla någonting positivt. Det finns trots allt positiva inslag, och det är viktigt att vara tydlig med det. Det finns en del småsaker, som det står i vår motion, men jag tänkte inte ta upp dem. Det stora som alla har pratat om och som är positivt är mängden pengar. Det är sant att regeringen har gått in med mer pengar. Åtminstone när propositionen förhandlades fram fanns det väldigt mycket pengar, vi gick in i en högkonjunktur och så vidare. Då var det ganska uppenbart att det fanns utrymme, så det är kanske inte så konstigt men ändå bra. Vi har i och för sig föreslagit mer pengar, men det är ändå bra att regeringen har satsat så pass mycket pengar. Jag tänkte gå vidare och prata lite om våra förslag. Regeringen har lagt fram ett förslag om att satsa på klimatforskning. Det är som sagt bra, tycker vi. Det som förtjänar att nämnas på det här området är att det inte räcker att satsa på klimatforskning, som regeringen gör, utan man måste även komma till handling. Bara forskningen kommer inte att leda till en klimatomställning, utan man måste även göra någonting av forskningen. Där hoppas jag att regeringen tar sig samman och gör någonting, det skulle jag uppskatta. Det faller lite utanför debatten. För att i stället diskutera innehållet i vad klimatforskning kan handla om menar jag att det är viktigt att inte bara forska på olika klimatmodeller det är viktigt utan också se hur samhället kan anpassa sig. Hur kan vi få människor att ta sitt ansvar? Hur kan vi bäst genomföra åtgärder för att få det att fungera? Det är mer av samhällsvetenskaplig än naturvetenskaplig forskning. Jag skulle önska att regeringen hade lagt resurserna på ett bättre sätt där. Vi har många andra förslag, men tiden tillåter inte att jag går in i detalj på alla. Jag skulle vilja nämna att det är tråkigt att regeringen inte satsar särskilt på genusforskningen. Svensk genusforskning håller internationellt sett väldigt hög kvalitet. Det är viktigt att den fortsätter att göra det. När nu ändå kvaliteten är hög skulle man tro att det löser sig av sig självt. Problemet är att det här är en ny forskningsgren som inte har etablerat sig på ett sådant sätt att man kan utgå från att så är fallet. Jag kom på att jag skulle kunna nämna en sak till som gläder mig. Det är att man vill göra om ämnesrådet för medicin till medicin och hälsa. Jag hade önskat att den stora satsningen mer handlade om hälsa, inte bara om medicin. Folkhälsa och förebyggande åtgärder är särskilt viktiga när det gäller att komma till rätta och förbättra. Att göra det i förväg är kostnadseffektivt. Några andra saker som berör hälsa är till exempel ordentlig forskning om alkoholfrågor, som regeringen verkar vilja dra ned på. Jag hoppas att det ändras. Vidare ser vi att det skulle kunna finnas ett behov av att göra en sammanställning av pedagogisk forskning så att den forskning som finns faktiskt kan börja tillämpas i skolorna. Det vore en skön omställning till skillnad från nuvarande skolpolitik. tänkte jag nämna att transportforskningen är viktig. Den har vi pratat om . Problemet är att vi i alltför stor utsträckning inriktar oss på att forska om fordon som förbrukar fossila bränslen, såsom till exempel flyg. I stället borde vi inrikta oss mer på att forska om hur man kan göra en omställning och då ta hjälp av kollektivtrafik och liknande. Det här är ett sätt som skulle innebära en ökad jämställdhetsaspekt på transportforskningen, som i hög grad inriktar sig att forska om männens transportbehov. Med detta sagt yrkar jag bifall till reservation 4, 14 och 40. Men givetvis står bakom alla sina reservationer. I detta anförande instämde (). 22 (): har att debattera och fatta beslut om inriktningen och ramarna för svensk forskning . Jag skulle vilja inleda, herr talman, med att beskriva huvuddragen i det betänkande vi ska fatta beslut om. Jag tänkte inleda med pengarna till svensk forskning, som kommer att öka med från en nivå i storleksordningen 25 till en nivå i storleksordningen 2012. Det är ett tillskott som är det största någonsin mer än i tre tidigare forskningspropositioner. Redan tillskottet 2009, som är på 2,4 miljarder, är mer än i hela den tidigare socialdemokratiska forskningsproposition som kom . Det är lätt, herr talman, att i opposition tala om satsningar man vill göra och om angelägna områden. Den svåra utmaningen är att ta fram ett samlat alternativ och en trovärdig finansiering och att i majoritet leverera. Det är det jag tycker att alliansen nu har gjort och visat med den här forsknings- och innovationspolitiska propositionen. Med dagens beslut kommer grundpengarna till universitet och högskolor att öka med ungefär 1,5 miljarder. En kvalitetstilldelning av delar av de här pengarna kommer att sjösättas med start . Det blir en strategisk satsning på medicin, teknik och klimat om . Pengarna till forskningsinfrastruktur kommer att öka. Forskningsinstituten kommer att stärkas. Högskolemomsen kommer att avskaffas. Pengar och andra möjligheter för nyttiggörande av forskningsresultat kommer att skapas och stärkas. Låt mig, herr talman, beröra några av de här områdena lite mer i detalj. Jag tänkte börja med grundpengarna till universitet och högskolor, de så kallade fakultetsmedlen. Med den ökning alliansen gör med 1,5 miljarder ökar vi till i storleksordningen 12 miljarder till universitet och högskolor. Det är pengar som man rätt fritt kan använda utifrån de prioriteringar man gör vid landets universitet och högskolor. Nya pengar ger nya möjligheter att söka ny kunskap och nyttogöra de resultat som kommer fram. Det här är principiellt viktigt, inte minst därför att den forskning som lärosätena bedriver är grundläggande och ofta rör sådant som andra inte vill betala för. Men det är avgörande långsiktigt för konkurrenskraft. De här nya pengarna möter också ett behov av resurser till universitet och högskolor. De resurserna har historiskt varit urholkade. Med start införs en kvalitetstilldelning av grundpengarna till forskning vid universitet och högskolor. Hur väl landets lärosäten samlar in externa pengar och får sin forskning publicerad och citerad kommer att avgöra hur en mindre del av de här pengarna kommer att fördelas. Det här tycker jag är principiellt riktigt och viktigt att genomföra. Det sänder rätt signal till lärosäten och forskare att sträva mot kvalitet. Det betyder också att vi som beslutsfattare i någon mån kan tillse att pengarna går dit där de gör nytta och att pengarna används på ett ansvarsfullt sätt. Det blir strategiska satsningar på medicin, teknik och klimat områden som i sin tur bryts ned i områden såsom cancer, biobanker, materialvetenskap och produktionsteknik. Det är ett urval som är grundat i en grannlaga analys och ett beredningsarbete i . Det är områden som är utvalda utifrån sådant där har en stark position eller har en ambition att få det. Det är områden där det finns viktiga samhällsproblem att lösa. Satsningarna ska alltid göras på forskning av hög kvalitet. I forskningsdebatten används ofta begrepp som grundläggande och tillämpa, inåtvänt och behovsmotiverat och allt vad det kan vara för någonting. Det gör vi nog lite till mans. Det är lätt att göra ett motsatsförhållande av detta, herr talman, och i diskussionen felaktigt landa i att de strategiska satsningar som alliansen föreslår innebär en oerhörd politisering och en oberättigad detaljstyrning av svensk forskning. Jag menar att detta är fel av åtminstone två skäl. Det första som är viktigt att komma ihåg är att de grundpengar som läggs till universitet och högskolor är stora. De är mycket stora både faktiskt och procentuellt. Så fortsätter det att vara med alliansens forskningspolitik. Det andra, och viktigaste, är att man för att bygga långsiktig konkurrenskraft politiskt måste ha förmågan att göra flera saker . Man måste ha en grund i en solid och långsiktig finansiering av universitet och högskolor och kombinera detta med forskningsråd som har statsmakternas uppdrag inom olika områden som areella näringar, teknik, medicin och en lång rad andra områden om man ska finansiera viktig och bra forskning. Men man måste också kunna para detta med strategiska satsningar i för landet viktiga och angelägna områden utan att fastna i olika typer av industristöd. kommer högskolemomsen att avskaffas, herr talman. Det innebär att de i storleksordningen som universitet och högskolor tidigare betalade i skatt till staten kommer att stanna på deras bankböcker. Det är i sig ett viktigt tillskott, men det viktigaste är förhoppningen att detta kan innebära att benägenheten att både ge och samla in pengar till forskning vid landets lärosäten kommer att öka. Med alliansens förslag kommer industriforskningsinstituten att stärkas. Deras verksamhet är generellt viktig, men särskilt för många mindre och medelstora företag. Instituten har länge brottats med en liten basfinansiering och får med alliansens politik ett rejält tillskott som långsiktigt kan betyda mycket för svenskt företagande. I det betänkande vi debatterar och beslutar om, herr talman, behandlas också en stor mängd motioner från den allmänna motionstiden. Vi föreslår från utskottets sida att dessa avslås. Jag kan inte på något sätt beröra alla motioner, men vill ta tillfället i akt att ta upp en motion och ett exempel. Det är en motion väckt av riksdagsledamoten . Watz vill värna det svenska språkets ställning som forskningsspråk och förordar olika typer av riksdagsbeslut och tvång. Vi delar den problembild som lyfter fram, men inte hennes lösningar. Jag vill särskilt peka på att universitet och högskolor har möjlighet att för sina respektive verksamheter fatta beslut. Exempelvis kan de fatta beslut om att det ska finnas svenska sammanfattningar av engelskspråkliga avhandlingar och uppsatser. Vi tror att det är bättre att fatta ett beslut utifrån lokala förutsättningar än att gör det. Alliansen har, herr talman, ett genomarbetat, enigt och oerhört kraftfullt förslag för svensk forskning. Vad har då oppositionen? Vi fick en liten inriktning av de tre tidigare talarna. Socialdemokraten pratade utifrån vad Socialdemokraterna vill, men ingenting eller väldigt lite om hur det samlade alternativet ser ut. Vänstern och säger å ena sidan att de tycker att alliansen går in och detaljstyr och pratar å andra sidan, säkert angeläget, själva om olika detaljreglerade områden. Man är enig om att man inte är enig i vissa delar med alliansen. Men det samlade alternativet saknas i detta. Jag tycker inte att man kan se att oppositionen har ett samlat, kraftfullt, enigt eller trovärdigt förslag. De förslag vi ska fatta beslut om är viktiga. De kommer att stärka svensk forskning med nya pengar och nya möjligheter. Men jag tycker också att det är viktigt att lyfta blicken och i någon mening blicka framåt, herr talman. Jag vill peka på ett par områden som avslutning utan att för den sakens skull ge sken av att detta ska vara heltäckande. För det första har vi Europeiska unionen. EU blir allt viktigare både som forskningsaktör och forskningsfinansiär. har historiskt varit duktigt på att delta i de så kallade ramprogrammen, men jag tror att det finns ett utrymme och en möjlighet för oss att stärka vårt deltagande också i andra initiativ. För det andra har vi ett stort ansvar som enskilda riksdagsledamöter att följa hur möjligheterna och de beslut vi fattar faller ut. Det handlar till exempel om hur forskningsfinansiärer förvaltar de strategiska programmen. Det handlar om hur kvalitetstilldelningen faller ut när den startar , och det handlar generellt om hur landets universitet och högskolor förvaltar de skattepengar vi lägger i knät på dem. För det tredje vill jag peka på lärosätenas autonomi där det finns spännande förslag som ytterligare i olika grad skulle kunna stärka deras autonomi och ge dem nya möjligheter. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 23 () replik: Jag noterade att inte sade så mycket om forskningens stora betydelse för svenskt näringsliv, och det hade jag väntat mig av en moderat företrädare. Han sade någonting om små och medelstora företags konkurrenskraft och industriforskningsinstituten. Detta skiljer sig från mitt anförande. För oss är det väldigt viktigt att stödja svenskt näringsliv. Vi tog initiativ till branschprogrammen och branschspecifik forskning. Det har visat sig vara strategiskt mycket viktigt för att stödja svenska företag och vässa företagens konkurrenskraft. Det som är synnerligen bra med dessa satsningar är att programmen formades tillsammans av akademi, företag och fackliga organisationer. Alla parter är med i början i problemformulering och prioritering. Det har visat sig att detta är väldigt framgångsrikt. har forskningspropositionen kommit, och vi har kunnat läsa den. Det visar sig att den moderatstyrda regeringen inte längre vill fortsätta med branschprogrammen trots att de är både strategiska och framgångsrika. Jag tycker att det är både olyckligt och beklagligt, särskilt med tanke på att företag och fackliga organisationer vill fortsätta med dessa satsningar. Därför vill jag ställa några frågor till som representant för den borgerliga majoriteten. Vad är det för fel på branschprogrammen? Varför vill ni inte fortsätta med dem? Varför är den borgerliga regeringen så påfallande passiv när det gäller samarbete med näringslivet, inte minst i forskningsfrågor? 24 () replik: Låt oss vara tydliga på en punkt. Det här är en historiskt stor satsning på svensk forskning. Aldrig har så mycket pengar skjutits till som sker. Det kommer en mängd nya reformer som kommer att stärka universitet och högskolor. Det handlar om ett fortsatt viktigt uppdrag för forskningsfinansiärer utifrån deras respektive uppdrag och riktar sig mot universitet och högskolor. Det handlar även om ett mer behovsmotiverat och inriktat sätt som är mer kombinerat med de strategiska programmen, vilket vi tror är en bättre långsiktig lösning än de tidigare branschprogrammen. Jag ska villigt erkänna att branschprogrammen har haft en fördel eftersom man har kunnat samla bransch och andra till samtal, men vi tror att de här strategiska satsningarna har större långsiktig betydelse. Det är stora viktiga satsningar på medicin, teknik och klimat. Många av dem möter viktiga behov i det svenska näringslivet. Jag tror att det kommer att vara betydelsefullt framgent. Jag skulle vilja ställa en fråga till . Hur ser det samlade alternativet från oppositionen ut? Det var tydligt att i sitt anförande pratade om vad Socialdemokraterna vill, men han sade väldigt lite om vad den samlade oppositionen vill. I det betänkande från utbildningsutskottet som vi ska fatta beslut om finns det sammanlagt 36 olika punkter. Oppositionen lämnar 44 avvikande meningar, men det är inte så att de är eniga om hur alternativet ser ut utan endast i 8 av dem, det vill säga i . I ett av fem fall kan ni ge ett samlat besked till en doktorand vid eller en seniorforskare vid om hur ert alternativ ser ut. I de övriga spretar ni åt en mängd olika håll. Jag vill be dig att säga lite mer om hur det samlade alternativet ser ut. Vad vill ni göra? Hur ska ni finansiera det hela? 25 () replik: Om vi går tillbaka till den förra forskningsdebatten och jämför med dagens är det min minnesbild att vi är mer samlade än vad ni var . var med när utbildningsutskottet gästades av . De var väldigt tydliga och sade att forskningspropositionen innebär att den företagsnära forskningen försvagas.