prot · GW09140 · 2009-09-03 00:00:00 — Vi har tydliga riktlinjer om att fortsätta höja kvaliteten på statistiken och har anslagit en del medel för detta. Vi har haft en diskussion där det har framkommit en del synpunkter. Jag föreställer mig att SCB har tagit hänsyn till det i sitt arbete och gjort ytterligare ansträngningar för att kvalitetssäkra undersökningar och resultat. Jag är angelägen om att vi har en bra välfärdsstatistik, men jag är inte beredd att tillsätta någon extra utredning för att pröva denna fråga. I grund och botten måste jag lita på att sköter sin uppgift på ett bra och professionellt sätt. 44 (): Finansministern har en beundransvärd egenskap, nämligen att lita på folk. Jag instämmer i det och applåderar det. Just på detta område skulle jag dock önska en lite mer kritisk inställning. Att en myndighet tycker saker och beslutar saker betyder inte med nödvändighet att den fattar rätt beslut. Låt mig sluta med ett par frågor till finansministern: Vad krävs för att finansministern ska tillsätta en extern utredning någonsin ? Är det automatiskt uteslutet hänvisande till att en sådan utredning skulle tolkas som ministerstyre? 45 Finansminister (): Den grundläggande uppdelningen är klar. Regeringen tar fram propositioner som bereds noggrant i och underställs för beslut. Därmed får vi lagar som i en del fall föranleder förordningar från regeringens sida. När det gäller verksstyrningen ska beslut fattas utifrån lagar och förordningar. Därutöver ska verken vara självständiga. Vårt ansvar är att tillsätta myndighetschefer, skriva förordningar och ge verken riktlinjer för sitt arbete inte att gå in och detaljstyra i enskilda beslut. Såvitt jag kan bedöma har SCB en tillfredsställande process för att säkra kvaliteten i den offentliga statistiken. Man har i detta fall följt processerna med vetenskapliga råd och programråd. Man har gjort avvägningar och landat i beslut. Därmed ser jag ingen anledning att tillsätta en offentlig utredning, utan såvitt jag kan bedöma är situationen tillfredsställande. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2008/09:589 om tonnageskatt i budgetpropositionen 46 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att i budgetpropositionen föreslå att tonnageskatt införs i . Jag har redogjort för min inställning vid flera interpellationsdebatter i och i svar på skriftliga fråga 2008/09:945. Jag har då framfört att det är angeläget att det råder likvärdiga konkurrensvillkor mellan den svenska handelsflottan och andra handelsflottor. Men jag har också påtalat att sjöfartsnäringen är en skattemässigt gynnad bransch. Rederinäringen erhåller ett omfattande sjöfartsstöd som innebär att branschen får tillbaka både inkomstskatt och socialavgifter trots att de ombordanställda tjänar in pension och andra sociala förmåner i . Avskrivningsreglerna har dessutom gjort att branschen har byggt upp stora latenta skatteskulder genom överavskrivningar på fartyg. Ska vi ha ett system med tonnageskatt måste en rad utestående frågor ses över. Den samlade effekten av sjöfartsstödet och de skattevillkor som gäller för sjöfarten får inte heller utformas så att andra branscher missgynnas. Jag kan därför fortfarande inte ge något besked om när ett förslag om tonnageskatt kan komma att läggas fram. 47 (): Jag tackar finansministern för svaret, även om jag hade förväntat mig att finansministern skulle ha lyssnat in det som har hänt sedan vi hade interpellationsdebatt om detta senast. Svensk handelsflottas betydelse för exportindustrin i är stor och har en lång historia. Den svenska handelsflottan har genom facklig kamp blivit föregångare när det gäller löner och anställningsförhållanden men också när det handlar om arbetsmiljö. Den tekniska utvecklingen med bättre och renare fartyg och säkrare skrov som inte går läck vid grundstötningar kännetecknar också den svenska handelsflottan. Den positiva utveckling som vi har kunnat se kommer dock att avstanna eftersom regeringen med i spetsen inte är intresserad av att införa tonnageskatt trots att alla andra sjöfartsländer i EU och även andra europeiska länder utanför EU har tonnageskatt. Att skapa likvärdiga konkurrensvillkor för den svenska sjöfarten är av avgörande betydelse om vi vill ha en svensk handelsflotta . Det förslag till tonnageskatt som utreddes under den socialdemokratiska regeringen och som var färdigt att läggas fram som proposition var remissbehandlat av bland andra . Jag har noterat att finansministern ibland har anfört att det finns skattetekniska skäl till att man inte ska införa tonnageskatt. Jag har därför gått tillbaka till det svar som lämnade på den remiss som gick ut om tonnageskatt i . Jag ska citera vad som står i remissvaret: Det huvudsakliga motivet för att införa en tonnagebeskattning är att rederierna ges möjlighet att använda samma skattesystem som används i flertalet av EU:s sjöfartsnationer. Svenska rederier får härigenom mera likvärdiga konkurrensvillkor med övriga rederier inom EU . Detta står i överensstämmelse med vad som anförs i den transportpolitiska propositionen (prop. 2005/06:160 s. 301) i vilken regeringen anger att staten bör säkerställa att den svenska handelsflottan får likvärdiga konkurrensvillkor i förhållande till konkurrenter inom andra EU-länder. Det är kärnan i frågan. Jag har fortfarande inte fått några hållbara argument av finansministern för varför detta inte är möjligt att införa i . Det som vi har befarat skulle kunna hända, nämligen att allt fler svenska rederier flaggar ut till andra EU-länder, håller just nu på att ske. Genom som organiserar sjöfolket på de svenska handelsfartygen kan vi konstatera att man nu förhandlar med tre olika rederier om utflaggning. Det handlar om tusentals jobb i i då vi verkligen behöver så många jobb som möjligt. Jag har fortfarande inte fått några hållbara argument av finansministern för varför man inte kan införa tonnageskatt i . 48 Finansminister (): Jag ska försöka bidra med upplysningar till . Jag är möjligen lite förvånad över att det behövs. Detta var ju så tydligt och klart i de särskilda yttranden till denna utredning som gjordes från Socialdemokraterna styrde departementet. Jag ska gärna redovisa de skäl som var tydligt angivna i utredningen. Låt oss till att börja med göra klart att sjöfartsstödet är mycket omfattande. För en som tjänar 20 000 utgår en arbetsgivaravgift på det är samma som för en industriarbetare. Det utgår en inkomstskatt på , i det här fallet är det för industriarbetaren och för sjömannen på de beräkningar som görs. Det utgår ett sjöfartsstöd inte till industriarbetaren. Om man jobbar på SKF eller utgår inget stöd. Till sjömannen utgår ett stöd på . Skatteintäkten på sjömannen är alltså , medan den är på industriarbetaren. Jämfört med industrijobb är alltså subventionen till sjömannen , eller om man så vill . Det är en mycket kraftigt subventionerad verksamhet. Dessa personer erhåller sedan alla sociala rättigheter som man självfallet ska ha. Vi har en positiv utveckling för svensk sjöfart. Vi hade en bottennivå 2002 då antalet fartyg uppgick till 570; är vi uppe i 594. Sedan den omläggning som gjordes av sjöfartsstödet med den mycket kraftiga subventionen har branschen ökat mätt i antal fartyg och omsättning. Vi har inte en negativ trend för svensk sjöfart i ett längre perspektiv. Det visar sig också i att det pågår en inflaggning. Jag såg en artikel om som flaggas in. De anställda tycker möjligen att det hade varit bättre att ligga kvar i finländsk ägo och åländsk drift eftersom man på grund av växelkursen får en viss lönesänkning när man går över. Rederichefen framhåller att det är väldigt konkurrenskraftigt i och att man därför flyttar över verksamheten till . Det sker inte en dramatisk utflaggning. Antalet fartyg växer. Varför var då socialdemokratiska finansdepartement så avvisande? Jag ska försöka förklara den avgörande bristen med den här utredningen. Den byggde på att man skulle skriva av de mycket stora skatteskulder som vi har. Skatteskulderna uppkommer på grund av att man får göra en väldigt generös avskrivning i på stora fartygsinvesteringar. De skulle skrivas av. Därtill skulle man inte längre ha krav på att man för att få ta del av den förmånliga beskattningen ska ha en verksamhet i det tillåter inte EU. Med utredningens förslag hade man möjlighet att bli av med sin svenska skatteskuld som man nu bara kan behålla genom att göra nyinvesteringar i fartyg i . I stället hade man kunnat få en tonnageskatt och helt enkelt flaggat ut verksamheten. Jag säger inte att det inte finns en annan tänkbar lösning på tonnageskatt. Det dåvarande socialdemokratiska statsrådet måste rimligtvis ha tagit del av det särskilda yttrandet och godkänt att hans tjänstemän tillförde det till utredningen. Där har vi det uppenbara skälet till att utredningen inte, som sade, var färdig för proposition. Den var möjligen färdig för att skickas ut på remiss för att man sedan skulle sätta i gång med utredningsarbetet på nytt. Det är den situation vi har. 49 (): Det var ju läget . Det har gått dess. finns det ingen proposition på bord. Statsrådet avser fortfarande inte att lägga fram något förslag. Vi har 594 fartyg i den svenska handelsflottan; det är korrekt enligt fartygsregistret. Flertalet av dem ligger under utländsk flagg. Det är en ökning med 24 fartyg till 354 fartyg som har utländsk flagg. Vad jag sade tidigare var att det ökar. Facken, rederinäringen och alla säger att vi vill ha en tonnageskatt i på samma villkor som man har i övriga länder i . Jag har fortfarande inte fått något argument för varför man inte kan införa det i . Det är inte bara jag som tycker detta. har också kommit med särskilda skrivningar om sjöfartsnäringen i där man har pekat på att det är oerhört väsentligt att vi har likvärdiga konkurrensvillkor för de olika sjöfartsnationerna i . Man har faktiskt gjort en anmärkning mot som inte har infört samma regler som gäller i till exempel och de andra sjöfartsnationerna. Den skrivningen kom på bord och på regeringens bord . Den har inte föranlett finansministern att komma med något förslag eller ens en kommentar. har faktiskt i enighet påtalat för finansministern vid ett flertal tillfällen att det är dags att införa tonnageskatt i och att det ska ske skyndsamt. Det sade ett enigt skatteutskott så sent som . är läget att det är finansministern mot den folkvalda församlingen. Vi har sagt att vi vill ha en tonnageskatt i . Vi har inte sagt exakt hur den ska vara utformad, men vi har sagt att vi ska införa en tonnageskatt i eftersom det är viktigt för den svenska handelsflottans konkurrensmöjligheter och för att man ska kunna utveckla den svenska handelsflottan och bibehålla jobben i . Finansministern och den borgerliga regeringen säger nej. Ni är helt ensamma om den uppfattningen. Det finns ingen annan som tycker som ni. Jag tycker att det är ganska intressant. Det kan ju ibland bli ett misstag i och att den borgerliga majoriteten stöder Socialdemokraterna och ger ett tillkännagivande till regeringen, men här har det upprepats år . Så sent som när vi behandlade en skrivelse till pekade vi i full enighet på att det skyndsamt måste tas fram ett förslag till om tonnageskatt. Argumentera inte mot mig. Finansministern måste argumentera mot hela och de borgerliga partierna. ordförande i skatteutskottet tycker precis som Socialdemokraterna att tonnageskatt ska införas. Argumentationen är inte tillräckligt stark. Det är bara att inse det. Det är upp till finansministern att för presentera ett förslag till tonnageskatt. är det sista chansen i samband med budgetpropositionen . måste det finnas med. Ni har tidigare aviserat i den första budgetpropositionen som kom att ni höll på att titta på frågan. har det gått . måste det väl ändå kunna gå att komma med ett förslag till riksdag om tonnageskatt. 50 Finansminister (): Låt mig ta dessa argument en gång till. En med en lön på erhåller en subvention på , jämfört med en industriarbetare. Det går inte att i någon del av den svenska industrin, i det svenska näringslivet, i det svenska samhället hitta en liknande ordning. Det finns helt enkelt ingen bransch och ingen annan sysselsättning som är mer subventionerad än den näring som vi nu talar om. Till det kommer att själva näringen omsätter i runda slängar 40 miljarder och erlägger en bolagsskatt på 62 miljoner 40 miljarder och 60 miljoner. En annan bransch fastighetsbranschen betalar på 60 miljarder ungefär samma omsättning en bolagsskatt på 23 miljarder. Avskrivningsreglerna ska vara generösa i en stor och kapitalintensiv bransch. Men detta är en näring som betalar ytterst lite skatter. Vi behöver inte gå in på hur det ser ut på energi- och koldioxidsidan. Där tillkommer naturligtvis ett antal subventionsmoment ytterligare. Här ställer sig som socialdemokrat upp och säger att vi måste slå till med en skattelättnad i denna bransch som knappt betalar skatter. Sedan säger han att det är obegripligt att jag som moderat inte håller med honom. Men vi måste värna skattebaser. Vi kan inte ha ett välfärdssamhälle om inte alla näringar och alla delar av samhället är med och betalar skatt. Det är väl en självklarhet. Att man ska ha en sådan här ordning på rederisidan är vi överens om. Men sedan talas det om att man på det skulle lägga en ytterligare kraftig subvention. Jag konstaterar läget. Jag fick ett pressmeddelande från statistiska centralbyrå som framhåller att man har en kraftig avmattning som i första hand beror på utflaggning av passagerarfartyg från . Det avspeglar inte en dramatisk nedgång av verksamheten utan att det sker en strukturerad utflyttning till därför att vi har förmånliga villkor. frågar vad det är för obegriplighet i finansministerns argumentation. Det är kombinationen av tonnageskatt och avskrivningsregler, omsättningen och den mycket låga bolagsskatten. Man betalar väldigt lite skatt. Enligt det utredningsförslag som förelåg skulle man skriva av skatteskulderna. Med de statsstödsregler som vi har för EU, enligt vilka man inte får lägga ett krav på att man driver verksamheten i , hade vi hamnat i en situation där vi inte hade haft 594 fartyg utan hade haft en utflaggning med det utredningsförslaget. Jag har stor respekt för att man från och från näringens sida driver detta. Men det finns knappast något allmänintresse av att den mest subventionerade branschen ska subventioneras ännu mer. Det är för mig en obegriplighet helt enkelt. Jag har väldigt svårt att se varför man skulle ta i en oerhört komplicerad fråga som skulle kräva stora utredningsresurser och skulle betyda stora belastningar på de offentliga finanserna när man har väldigt begränsad jobbeffekt för att subventionera en bransch som redan är den mest subventionerade. Det är för mig en väldigt svårförståelig position. Men vi kan naturligtvis diskutera detta vidare. 51 (): Den är inte obetydlig. Svenska handelsfartyg har stor betydelse för hela den svenska exportindustrin, och det är oerhört viktigt att den näringen finns i och att vi har jobb i . I väldigt många städer har rederinäringen stor betydelse både för kommuner och för personer som jobbar i den. Jag tycker nog att finansministern nonchalerar den diskussionen lite för mycket. Det är rätt många av de människor som jobbar i den näringen, både på land och till sjöss, som också betalar skatt, även om det finns särskilda skattevillkor för sjöfolk. Man kan dessutom ställa en fråga som finansministern inte heller har svarat på: Vad kostar utflaggningen? Att det blir färre fartyg och färre rederier i , vad kostar det? Det är intäkter som går helt förlorade. Det är inte så att rederinäringen inte ska betala någon skatt. Vi talar om en tonnageskatt. I stället för att man betalar skatt på den vinst som man gör betalar man skatt på tonnaget. När det gäller den latenta skatteskulden finns det möjligheter att lösa ut den frågan. Vi har inte sagt att man ska acceptera att man ska skriva av den latenta skatteskulden. Det har jag aldrig sagt, utan jag har sagt att vi ska införa en tonnageskatt. Det tycker jag är väsentligt. Det är det som det handlar om. Sedan får man hitta regler när det gäller den latenta skatteskulden, i den mån den finns kvar. har nämligen många rederier röda siffror. Väldigt mycket tonnage läggs dessutom upp. Det är därför inte säkert att det finns så mycket kvar där. Men det som finns kvar får man naturligtvis diskutera hur man ska hantera så att det blir rimliga villkor. Men tonnageskatten som sådan ska inte förhindras på grund av dessa tekniska omständigheter. Återigen är det finansministern som är helt ensam om att säga nej till tonnageskatten. har sagt att man vill ha ett förslag om tonnageskatt. Vi har aldrig kommit in i en sakdiskussion om vad det i så fall ska omfatta. 52 Finansminister (): Jag tycker att vi har haft en bra och saklig diskussion. Den har visat ett antal saker. Den har visat att sjöfartsnäringen är viktig. Den har vuxit i . Vi hade en botten. Vi lade om sjöfartsstödet. har den ökat, och antalet fartyg är 594. Det är en uppgång från 2002. Subventionen ligger på för en , jämfört med en industriarbetare. Man är alltså befriad från inkomstskatt, man är befriad från arbetsgivaravgift och man har rätt till alla de sociala förmåner som man inte betalar arbetsgivaravgifter för. Näringen har en omsättning på 40 miljarder och betalar en bolagsskatt på 62 miljoner. Det är alltså svårt att hitta någon näring i som betalar en bolagsskatt som ligger i närheten av den nivå som rederinäringen gör. Till det kommer hela det komplex av frågeställningar kring energi- och miljöskatter som jag inte ens har tagit upp i detta sammanhang men som vi båda två vet är en ytterligare komponent. Vi har alltså en näring som verkar på helt andra villkor. Man kan säkert se att det finns skäl till det givet den internationella konkurrensen. Men då reser sig som socialdemokrat i skatteutskottet upp och säger att subventionen måste öka just här. Jag har väldigt stor respekt för dig, men på den här punkten tycker vi olika. Utredningsförslaget var färdigt att genomföras. Det som då inte bara jag tyckte utan som den dåvarande departementsledningen på uppenbarligen också tyckte var att det utredningsförslaget var omöjligt att genomföra därför att det skulle ha lett till en utflaggning. Man blev av med skatteskulden. Det fanns inte ett verksamhetskrav. Följaktligen har man skrivit av skatteskulden och flyttat ut fartygen. Att man valde att inte genomföra det förslaget är jag djupt tacksam för eftersom det i grund och botten var ogenomförbart. Vi har en ordning med en mycket kraftig subvention på sjöfartsnäringen. Det är möjligt att det är den ordning som vi ska ha. Jag har väldigt svårt att se några sakliga skäl till att man dramatiskt skulle ytterligare öka den subventionen och därtill på ett sätt som skulle leda till utflaggning från svenska hamnar. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2008/09:593 om till utländska medborgare 53 Finansminister (): har frågat mig vilka direktiv och resurser för att fullfölja direktiven jag avser att verka för att får i fråga om ID-kortsutfärdande, kontor, handläggningstider etcetera. Vidare frågar om jag avser att ta något initiativ för att möjliggöra att en utländsk medborgare utan närstående och arbetsgivare får sin identitet styrkt om kommunens tjänstemän inte vill eller får styrka hans eller hennes identitet. Slutligen frågar om jag avser att ta något initiativ för att kommunala eller andra tjänstemän under straffansvar ska påta sig uppgiften att styrka identiteter. fick i uppdrag av regeringen att ta fram ett som kan utfärdas till personer som är folkbokförda i och på ett säkert sätt kan styrka sin identitet. utfärdar i enlighet med sitt uppdrag. När det gäller frågan om intygsgivare vill jag först säga att det nu blivit enklare att få vid en jämförelse med de regler som tillämpade. Trots att det nu har blivit enklare att få kommer ett antal personer som inte kan styrka sin identitet inte att kunna få . Detta är naturligtvis ett stort problem för de personerna. Det är viktigt att det är enkelt för personer att få . Det får dock absolut inte innebära att tillförlitligheten och därmed användbarheten för blir sämre än för andra på marknaden. Det är således inte acceptabelt att urholka reglerna på ett sådant sätt att riskerar att bli ett andra klassens jämfört med de som till exempel bankerna och polisen utfärdar. En sådan utveckling skulle missgynna personer som är bosatta i men inte är svenska medborgare, vilket inte är acceptabelt ur integrationssynvinkel. Jag är medveten om att detta är en svår avvägning. Det ankommer dock på att göra den avvägningen. beslut kan överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Jag avser inte att ta några särskilda initiativ för att kommunala eller andra tjänstemän under straffansvar ska påta sig uppgiften att styrka identiteter. 54 (): Jag tackar finansministern för svaret. Men jag måste nog säga att jag är lite förvånad över det ointresse för problematiken som finansministern har visat. Finansministern säger att det har blivit enklare att få . Jag skulle vilja påstå att finansministern är ganska ensam om att tycka det. De allra flesta vittnar om det klart motsatta. Till och med integrationsministern i egen regering svarade på en fråga och sade att det har blivit svårare. Jag utgår ändå från att finansministern inte kan ha undgått att höra alla som vittnar om de svårigheter det innebär att inte kunna få , och att leva utan det är kanske ännu svårare. var jag på ett studiebesök i på skattekontoret och kunde då med egna ögon se den mängd av utländska medborgare som köade för att få . Jag hade också möjlighet att diskutera med personal och blev klart medveten om att såväl de enskilda som har stora problem med ID-kortsutfärdandet. Det räcker inte med ett godkänt pass från sitt hemland eller ens ett uppehållstillstånd utfärdat i av för att man ska få ett . Den som inte har svenskt pass eller körkort måste få sin identitet styrkt av anhörig, arbetsgivare eller tjänsteman. Alla förstår ju att det måste vara förenat med ganska stora svårigheter. När det gäller problemen med själva utfärdandet av korten kan man för det första konstatera att verkar ha otillräckliga resurser för att klara sitt uppdrag inom rimlig tid. Regeringen har anslagit medel för 15 000 ansökningar på ett helår. kom det in över 15 000 ansökningar. Och självklart finns det ett uppdämt behov, men jag måste säga att anslaget ändå verkar vara klart i underkant. För det andra utfärdas kortet endast på 24 platser, en i varje län. I mitt hemlän, , är det bara i . Det kan innebära för en person som ska söka att det blir tur och retur. I är det naturligtvis ännu värre. Och det är inte nog med det, utan när jag var på berättade de att det ofta kommer personer som inte har de godkända handlingarna med sig, vilket innebär att det blir dubbla resor. De får åka hem och sedan komma tillbaka igen. Detta är inte rimligt, tycker jag. Och jag måste nog påstå att både regeringen och finansministern har underskattat problematiken, vad gäller både antalet sökande och de praktiska problemen. Jag tycker nog att anslaget till borde ses över, så att man får möjlighet att upprätthålla den service som man ska ge. För det tredje har den enskilde hamnat i ett läge som faktiskt kan liknas vid en moment 22-situation, därför att många utländska medborgare saknar närstående, för det blir allt fler som kommer hit ensamma. De saknar arbetsgivare som kan intyga deras identitet. kan kommunala tjänstemän göra det, men väldigt många kommuner har till och med avrått från och i vissa fall förbjudit sina kommunala tjänstemän att göra det, därför att intygandet är förenat med straffansvar. Enskilda som redan har fått vänta får fortsätta det svåra och dyra livet. Jag kommer i mitt nästa inlägg att ta upp lite om den enskildes problem. Jag tycker att de nya reglerna är orimligt stränga och krångliga och tycker därför att statsrådet ska klargöra för utländska medborgare utan närstående och arbetsgivare hur de ska få ett .