prot · GW09129 · 2009-06-10 00:00:00 — EU-valet var en framgång för . Vi hade ett ökat valdeltagande. Dessutom visade vi att vi nu hade lämnat ja- och nejdebatten kring EU. Det var bra för diskussionen om framtidens att vi nu kunde sikta in oss på sakfrågorna i stället. Det vore önskvärt om debatter om fristående skolor kunde mogna på samma sätt. Det är dags att avsluta den här ja- och nejdebatten och dess skyttegravar. , som inte är här just , sade i sitt inlägg att friskolorna är ett naturligt inslag. Men efter det högtidstalet handlade hennes anförande enbart om en retorik kring hur dåliga friskolor var. rör sig tyvärr i fel riktning, och står fast vid sitt nej. Jag tror att det hade varit bra om vi liksom i EU-debatten hade kunnat få en friskoledebatt som mer handlar om sak och mindre om ja och nej. Då skulle vi få ett perspektivskifte där det handlar om elevernas rätt att få en bra utbildning. Vi skulle få det fokuset på debatten i stället för på driftsformer. Det ärende vi nu behandlar handlar i första hand om lika villkor för elever. Det är det viktiga perspektivet. Alliansregeringen tar nu flera steg för att skapa så lika villkor som möjligt för elever som går i fristående skolor och elever som går i skolor med huvudman. Detta perspektiv kommer också att märkas i den skollag som remitteras . Men redan nu tar vi alltså ett par steg framåt. Det gäller tydliga regler kring hur bidraget ska se ut, att det ska vara mer förutsägbarhet, och att det ska bli möjligt att överklaga besluten. För oss handlar det här om elevperspektiv. Elever ska ha lika villkor oavsett skolans huvudman. De ska varken vara bättre eller sämre. Det är som Per sade en gång: I det goda samhället känner man inte några privilegierade eller tillbakasatta, inga kelgrisar och inga styvbarn. Översatt till denna debatt måste det vara så att elever ska ha samma möjligheter oavsett om de går i fristående skolor eller i kommunala skolor, varken bättre eller sämre. Vi ska ha så lika villkor som möjligt. Då måste oppositionen ställa sig till exempel dessa frågor: Varför ska inte elever på gymnasiets IV-program kunna välja en fristående skola? Varför ska inte en elev i friskolan få samma chans till särskilt stöd? Varför ska kommuner ges rätt att ge mindre resurser till en elev som väljer en friskola än till den som går i en skola? Kanske måste vi som traditionellt har stått upp för fristående skolors rättigheter också vara tydliga med att friskolor inte ska ha någon gräddfil utan bara lika villkor. Eftersom mina allianskolleger har sagt mycket gott i den här frågan tänker jag hålla mig ganska kort. Med detta betänkande skapas lite mer rättvisa villkor. Vi är inte färdiga; vi kommer att remittera en skollag som ytterligare skärper in detta synsätt med ytterligare reformer. Men som tidigare talare har sagt måste man kanske också se över momskompensationen så att också den ska passa bättre i det perspektiv vi har, nämligen att elever ska få samma chans. Som sade tidigare måste dock den frågan ses i ett större sammanhang. 31 () replik: Jag måste säga att jag värdesätter uppmaning att komma upp ur ja- eller nejdiket och i stället prata om hur man gemensamt kan utveckla regelverket kring friskolorna. är det just det har försökt göra i vår motion till propositionen: att inte prata ja eller nej utan utveckling. Jag ser problem, och det största problemet är, om vi ska prata om lika villkor, att man inte kan sänka bidraget till friskolor när kommunala skolor tvingas till nedskärningar. Jag undrar vad tycker om det. Eftersom tar upp utbildningsministerns agenda och att han hade något annat inplanerat vill jag påpeka att jag förutsätter att utbildningsministern styr sin egen agenda och kan sätta sina egna prioriteringar. Det är tydligt att han inte prioriterar högsta beslutande organ, nämligen , och inte prioriterar att debattera frågorna här. Det är bara att konstatera att det är ganska beklagligt att en minister negligerar på det sättet. Min fråga till är: Varför ska fristående skolor inte drabbas av samma nedskärningar som kommunala skolor? Jag kan heller inte låta bli att fundera över om den här detaljregleringen är ett första steg mot en statlig skolpeng, modell m och fp. 32 () replik: Jag kan bara konstatera att ganska många av oppositionens ledamöter och arbetande ersättare i utbildningsutskottet också har valt att prioritera någonting annat. Uppenbarligen är det väldigt många av oss som har mycket viktiga saker att göra, och jag tycker att också ungdomsvåld är viktigt att bekämpa. Jag ska svara på mycket tydliga frågor kring att inte ändra gynnande förvaltningsbeslut. Jag tycker att man mycket väl kan diskutera den principen, men man måste då också vara väldigt medveten om att man öppnar ett lock i en fråga som innehåller ganska många problem. Det är nämligen samma förvaltningsregler som innebär att man inte kan sänka betyg utan bara höja dem. Det är samma princip som på många andra områden innebär att man inte kan försämra ett gynnande beslut. Ska vi gå in och ändra den regeln just när det gäller fristående skolor och budget innebär det också att vi ändrar principen för väldigt många andra områden. Innan man gör det måste man tänka långt och djupt, eftersom det får väldigt många andra konsekvenser. Svaret på andra fråga är: Nej, detta är inte ett steg mot ett ökat statligt ansvarstagande för skolan, även om jag och gärna skulle se det. 33 () replik: Tack för ett väldigt bra svar! Det är första gången under den här debatten som jag har fått ett sakmässigt bra svar när det gäller problematiken kring att sänka skolpengen för friskolor när man sänker den för kommunala skolor. måste jag säga att jag tycker att det är lite illa att man inte har lyckats hitta en juridisk lösning, för problematiken handlar egentligen om friskolesystemets trovärdighet. Vi har haft sådana här diskussioner om orättvisa ersättningssystem hur länge som helst. Det var bland annat det som ledde fram till att man tog ett beslut om att ha samma ersättning för kommunala skolor och friskolor i stället för en massa procentsatser, någonting som de borgerliga partierna var emot. Det måste gå att lösa juridiskt, menar jag. Vi måste faktiskt se till att juristerna hittar lösningar, och jag är väldigt besviken över att alliansen inte har lyckats med det, för det undergräver friskolesystemets trovärdighet och öppnar för angrepp som går ut på att det är en orättfärdig lösning som överkompenserar antingen den ena eller den andra sidan. Det är just det vi måste undvika. Målet måste vara lika villkor, inte olika, och där är det tyvärr en svart plump i propositionen. 34 () replik: Den svarta plumpen har dessutom torkat in ganska rejält. Det är ju samma problematik som vi har levt med . Diskussionen har funnits länge, säger . Det är illa att man inte har kunnat lösa detta juridiskt. Nej men detta är också en juridik som har gällt . Vi har ärvt det regelsystem som fanns som s, v och mp hade makten, och vi har inte på den här korta tiden gjort den ändringen, precis som ni inte lyckades göra den förändringen när ni hade makten . Låt mig ändå säga att principen kan diskuteras. Jag är dock mycket tveksam till att man ska ha ett lapptäckssystem där principen om att inte förändra ett gynnande offentligrättsligt beslut inte gäller på skolområdet, på en del av skolområdet eller bara för budgeten för fristående skolor och inte någon annanstans. Jag tycker att vi i svensk förvaltningsrättslagstiftning måste ha en hyfsad förutsägbarhet och också en viss flexibilitet. Men problemet är att när man ska försöka hitta den där möjligheten till flexibilitet innebär det också att man rör upp väldigt mycket annat. Man öppnar ett lock, och det innebär till exempel också att betyg ska kunna sänkas framöver. Jag för gärna den diskussionen och den debatten, och jag tror att vi måste göra det på djupet. Men jag är tveksam till att vi ska göra ett undantag för den här saken, för jag vet att det förmodligen får många andra konsekvenser, inte bara på skolområdet utan på hela det offentliga området. 35 (): Jag är väldigt glad över att vi får debattera och diskutera ett betänkande som bygger på en proposition som tar upp frågan om lika villkor för olika verksamheter. Jag känner att har vi som allianspartier verkligen lyckats med något som den tidigare socialdemokratiska regeringen med stöd av vänstersidan icke på något sätt klarade att ta upp. När grundades var just friskolefrågan en av de absolut viktigaste frågorna för vårt parti. Så är det också . Vi ser fristående skolor som en självklar och viktig del i det svenska skolväsendet. Vi anser också att de bidrar till att skapa och bygga på en mångfald som ökar möjligheterna för varje elev att hitta en skola som passar just henne eller honom. Rätten att välja skola är, fru talman, en demokratisk rättighet i ett pluralistiskt samhälle. De fristående skolorna medverkar ofta till pedagogisk förnyelse men också utveckling inom svensk skola totalt sett. När elever kan välja skolor betyder det att alla skolor, både kommunala och fristående, måste arbeta för att förbättra sin kvalitet. vill skapa en sammanhållen skola där villkoren för de kommunala och fristående skolorna är likvärdiga och där alla barn och föräldrar har samma möjlighet att välja mellan olika skolformer. Innan den borgerliga regeringen genomförde friskolereformen var det, precis som var inne på tidigare, bara de välbeställda som hade möjlighet att välja skola. Tycker att det var bra? Den frågan skulle jag vilja ha svar på . Dagens finansieringssystem har också inneburit ett antal problem både för de fristående skolorna och för kommunerna, som är skyldiga att betala. Huvudproblemet ligger i bedömningen av vad som ska ligga till grund för kommunens beräkning av elevkostnaden. Skillnaden är stor mellan kommunerna vad gäller hur man ersätter, vad man ersätter och vad ersättningen ska omfatta. Det här är någonting som ytterst drabbar eleverna. Eftersom ersättningen per elev är avgörande för en fristående skolas verksamhet kan ersättningsnivån bli ett sätt för kommunerna att antingen underlätta eller förhindra friskoleetableringar. Problemen är störst för de fristående gymnasieskolorna eftersom elevkostnaden som vi vet varierar betydligt mer mellan kommuner, skolor och program i gymnasieskolan än för elever i . råder det stor enighet om att dagens system inte fungerar. Det här vill Socialdemokraterna, , och dessvärre lite också, inte ändra på. Både fristående och kommunala skolor ska verka under samma villkor. Det är ju en självklarhet när det gäller både ekonomiska förutsättningar och skyldigheten att ta emot elever, till exempel elever med behov av särskilt stöd. Det är för att åstadkomma detta som vi står här . Skollagens bestämmelser om kommunernas bidrag till fristående skolor måste förtydligas. ska en huvudman för en särskilt bedriven verksamhet kunna överklaga hos en förvaltningsdomstol enligt förvaltningslagens regler, så att vi får en rättssäkerhetsprincip i detta. Det här är också någonting som vi kristdemokrater länge har uppmärksammat och krävt. Vi vet ju också, precis som allianskamrater har påpekat, att Kommuner och Landsting och i en gemensam skrivelse har pekat på att bidragsreglerna innehåller alltför många oklarheter och är alltför svåra att tillämpa. Kravet på likvärdiga villkor är inte tillgodosett . och föreslår därför att en kommuns bidrag per barn i fristående verksamhet ska beräknas efter samma grunder som kommunerna tillämpar vid fördelning av resurser till den egna verksamheten av motsvarande slag. Beräkningen av bidrag ska innefatta ersättning för i princip alla kostnader som är förknippade med verksamheten. Kommunernas val av organisationsform ska inte ha någon betydelse för bidragsberäkningen, utan alla de kostnadsslag som anges i skollagen och som har samband med den pedagogiska verksamheten ska ingå i ersättningen. Det är väl bra det! Det tycker och alliansregeringen är mycket bra. Det betänkande och den proposition som vi nu diskuterar har tillkommit genom ett samfällt agerande mellan alliansregeringens partier, , , och , och långt innan den här propositionen lades fram, i ett arbete i utbildningsutskottet under slutet av förra mandatperioden. lyckades då förtjänstfullt stoppa socialdemokratiska propåer om att försämra villkoren för fristående alternativ. Jag måste än en gång säga att jag tycker att det var strongt och rakryggat av att hålla fast vid sin politik och samverka med oss övriga i den här frågan. Men var står ? Tyvärr tycks man alltmer positionera sig till vänster. Det som en gång var ett strongt och rakryggat parti när det gäller frågan om valfrihet och mångfald ser man inte riktigt lika mycket av. säger att han försöker hålla en rak linje, men hur ser den raka linjen ut undrar jag när jag lyssnar på . Den här linjen ska han försöka hålla tillsammans med och tillsammans med Socialdemokraterna som inte har någon åsikt alls i frågan. har en åsikt. De säger nej. Socialdemokraterna säger absolut ingenting. De berättar inte vad de vill. Och här ska hålla en rak linje. Hur ser den linjen ut? Vi vet ju också att det företrädesvis är socialdemokratiskt styrda kommuner som har motarbetat friskolorna efter bästa förmåga. Många har sagt nej av principskäl, medan andra presenterat mer eller mindre krystade argument om ekonomi eller segregation inte finns det några egentliga, sakliga belägg när man vill stoppa nya friskolor eller sänka ersättningen. Det är politik, en politisk uppfattning. Man tycker inte om friskolor. Vi vet dessutom att har tittat på 157 inspektionsrapporter . Man kan inte på ett enda ställe säga att fristående skolor missköter sig. Inom sex av de åtta områdena är värdena bättre för de fristående skolorna än för de kommunala. Det handlar bland annat om undervisningens innehåll och om elevernas trygghet. På ett av de inspekterade områdena var de kommunala skolorna bättre och på ett var de likvärdiga. Det här vill jag påminna om bara för att visa vilken grundlös argumentation som ibland hörs från oppositionen, från framför allt och Socialdemokraterna. Avslutningsvis vill jag säga att med likabehandlingsprincipen som grund ökar rättssäkerheten för enskilda och fristående anordnare, och det kommer att gynna alla, elever, föräldrar och lärare. Även lärare gläds ju åt att ha en skola där man verkar på samma villkor oavsett om man arbetar i en skola eller i en fristående skola. Eftersom har drivit de här frågorna mycket länge är det med stor glädje som jag ställer mig helt bakom utskottsbetänkandet, och tillsammans med mina allianskamrater vill jag yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 36 () replik: , liksom också andra ledamöter i den här debatten, frågar vad som har hänt med och den linje vi har haft. Jag kan påpeka att står fast vid precis det som var det gemensamma riksdagsuppdraget som tillsammans med de borgerliga partierna gav under förra mandatperioden, nämligen att skapa en möjlighet att överklaga till förvaltningsdomstol. Det har jag inte kritiserat i den här frågan. Det har vi inte yrkat avslag på. Däremot ser vi stora risker med detaljreglering, som jag har varit inne på tidigare. Jag måste säga att ju är det parti i som har hållit en rak linje i friskolefrågan. Det var vi som initierade att vi skulle ha samma villkor, samma ersättningsnivå, när de borgerliga partierna ville hålla fast vid en 75- eller 85-procentig ersättningsnivå till friskolorna. Då var det tillsammans med Socialdemokraterna och som vi röstade igenom det i . Vi håller fast vid den linjen också. Vi vill se lika villkor. All respekt för svar på min fråga angående möjligheten att även kommunala skolor får sänkt ersättning, men vi ser ju sådana saker som viktiga frågor eftersom trovärdigheten i debatten om lika villkor är så fundamental i friskolefrågan. Jag har i debatten efterlyst alliansens förmåga att samarbeta över blockgränserna tidigare än när man lägger fram en proposition. Den är ju noll och icke. Då blir det väldigt svårt för ett eller flera partier från oppositionen att samarbeta. 37 () replik: Jag förstår verkligen dilemma. har arbetat för mångfald. Ni har kämpat för valfrihet och fri etableringsrätt. Så ser historien ut. Det är därför jag tycker att det är så beklämmande, , att ni som parti har lutat er åt vänster i frågorna. Det är inte synd för vår egen del eftersom står fast. Vi har våra kamrater i alliansregeringen. Vi får arbeta med frågorna. Men hur ska klara ut den raka linjen i frågorna tillsammans med ? Jag är bekymrad för våra elever, för barnen, för föräldrarna. Det är dem jag tänker på. Det kommer inte att gå eftersom det inte går ihop. Jag vet att det var så förut. En gång i tiden, sade . Javisst, stod ni fast vid frågorna. Men hur ser det ut ? Det är den stora fråga jag och mina kamrater har ställt. Återigen tar jag upp frågan om ett gynnande förvaltningsbeslut. Det är helt klart att det finns ett bekymmer där, men det är en sak vi inte kan lösa här. Det gäller samtliga gynnande beslut i offentliga sektorn myndighetsbeslut. Därför måste den frågan tas i särskild ordning. Den har en sådan dignitet att den måste behandlas i rätt ordning. Det innebär inte att man behöver vara kritisk till en proposition och ett betänkande som verkligen säkrar lika villkor oavsett om eleverna går i en skola eller i en fristående skola. Där står ni inte rakt, som ni gjorde . 38 () replik: Om menar att man står rak bara om man följer alliansens linje är det en lite märklig definition av att stå rak. Jag har inte sett någon möjlighet, och jag tror inte mina andra oppositionskolleger har sett några möjligheter, att samarbeta med alliansen i dessa frågor eftersom man inte kommer med besked . Så är det. Det är ett faktum. När jag har diskuterat propositionen med har de också varit kritiska. De menar att texten i den motion vi har väckt är till den kritik som har mot den detaljstyrning som finns med i er proposition. Ni lutar er mot en text som man kom fram till tillsammans med under förra mandatperioden. Visst, men man måste vara lite mer flexibel. Denna flexibilitet verkar ni har tappat när alla fyra partier måste surra sig fast vid masten. Jag vidhåller att vi i driver denna politik. Vi anstränger oss att ha en realistisk, noggrann och väl genomarbetad syn på friskolepolitiken just utifrån aspekten lika villkor. Var eller Socialdemokraterna står överlåter jag åt dem att svara på. Vi har ett samarbete, inte exakt samma politik, i alla frågor. Så är det väl med alliansen också. Vad jag vet är det olika partier som säger olika saker när det gäller statlig skola och så vidare i alliansen. Vi hör i alla fall utbildningsministern säga det ofta. Det är beklagligt att propositionen om lika villkor inte har tagits fram i ett bredare sammanhang, med en bredare förankring och mer flexibilitet. 39 () replik: behandlar vi inte det betänkandet, och därför ska jag inte uppehålla mig vid det. I en annan situation i ett ärende vi har diskuterat i kammaren det vet ställde jag en fråga om vi kan ha en dialog tillsammans. Det är lika bra jag säger det . Men jag förstod att arbetet tillsammans med vänstersidan gör att det blir svårigheter. Det är så det fungerar. Politik fungerar så att man försöker komma överens. hade ni låst in er i det blocket, och då blir det svårt med samtalen. Om alliansens gruppledare i utbildningsutskottet hade önskat ett samtal i frågorna med hade vi fått ett nej eftersom ni redan har låst in er med vänstersidan. Det är det som är så bekymmersamt. En fråga som handlar om mångfald, valfrihet, fristående skolor, förskolor, fritidshem, rätten att välja och respekt för den enskildes olikheter gäller en så fundamental grundläggande syn på hur vi ser på människan. Det är där jag ser bekymret att hålla ihop med vänstersidan. De ser bara de stora komplexen, bara det offentliga, att politiken ska bestämma samt att systemen ska bestämma och styra. Den enskilde finns inte där. Att få dessa två djupa ideologiska skillnader att gå ihop gör att jag inte kan förstå hur ska kunna hålla sin linje. Där är problemet. Det var egna ord att han vill hålla en rak linje. Det blir svårt för mig att förstå. Det är beklämmande att sviker en så viktig fråga som handlar om en grundsyn på människor, valfrihet, mångfald, barn och föräldrar samt rätten att välja. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 6 § Sekretess inom Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2008/09:UbU21 Sekretess inom (prop. 2008/09:151). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 10 §.) 7 § Gränslös kunskap högskolan i globaliseringens tid Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2008/09:UbU19 Gränslös kunskap högskolan i globaliseringens tid (prop. 2008/09:175 och framst. 2008/09:RRS14). 40 AMINEH KAKABAVEH (v): , och Socialdemokraterna ser positivt på flera av förslagen i propositionen när det gäller till exempel förslagen om ökad lärarrörlighet och marknadsföring av svenska utbildningar. Men vi anser att de positiva inslagen i förslagen riskerar att motverkas genom att regeringen aviserar att studieavgifter ska införas. Den svenska utbildningspolitiken bygger på principen att utbildningen i grundskola, gymnasieskola, universitet och högskola ska vara avgiftsfri för individen. Men tyvärr börjar denna princip att ifrågasättas på olika sätt av den borgerliga regeringen. Rätten till avgiftsfria studier har länge varit en grundläggande princip i svensk utbildningspolitik. Ett öppet utbildningssystem som är tillgängligt för alla är ett viktigt verktyg för att minska klasskillnaderna, öka jämställdheten och mångfalden samt minska segregationen i det svenska samhället. kan och bör även ta ett ansvar för att minska de globala orättvisorna genom att erbjuda utbildning till utländska studerande utanför EU på samma villkor som svenska studerande. Vi från anser att högskolestudier ska vara avgiftsfria för alla oavsett härkomst och att staten ska ta det fulla ansvaret för att finansiera högskoleutbildningen. Det är också viktigt att kunskap inte blir en handelsvara vars värde mäts endast i dess ekonomiska nytta. Rätten till kunskap är en nödvändig bestående del i en demokrati. Universitet och högskolor har därför ett demokratiskt ansvar att erbjuda en miljö som uppmuntrar till kritiskt tänkande och där kunskap har ett egenvärde. I en analys av rörligheten bland internationella studenter, marknadsföring och mobilitet, 2004:25 R, konstaterar att avgiftsfriheten är en av de viktigaste orsakerna till att utländska studenter väljer att studera i . Genom att införa avgifter riskerar vi därför att antalet utländska studenter vid svenska högskolor minskar. Dessutom menar att avgifter inom den högre utbildningen kan leda till ökade kostnader. Det kommer att krävas fler stipendier för studenter med otillräckliga ekonomiska resurser. Administrationen av avgiftssystemet kommer också att kräva mer resurser, och kostnaderna för internationell marknadsföring av universitet och högskolor kommer att öka. Avgiftsfriheten har dessutom ett mycket stort stöd bland både studenter och lärare vid högskolan. Både , , och , Sulf, har kritiserat tankarna på att införa avgifter för såväl svenska som utländska studenter. Regeringen har aviserat att den vill göra det möjligt att ta ut studieavgifter av studenter som kommer från länder utanför EES-området. Vi menar att detta är ett steg mot en helt ny syn på utbildning som handelsvara, vilket också riskerar att vara ett steg bort från värden som frihet, jämlikhet, solidaritet, kritisk granskning och vetenskaplighet som högre utbildning står för . Vi ser också att en risk med att införa avgifter för utländska studenter är att det är första steget mot att även införa avgifter för övriga studenter. I föreslår regeringens globaliseringsråd just detta, nämligen att införa avgifter för alla studenter som studerar på högskola. Lika tillgång till utbildning är en fråga om rättvisa och jämlikhet. I propositionen Den öppna högskolan (prop.