prot · GX0948 · 2009-12-11 00:00:00 — Men min skarpa fråga är: Varför upprätthåller regeringen en situation där människor ges vård på olika villkor i det här landet, mitt ibland oss just nu? Med vilka argument försvarar att vissa människor ska ha rätt till vård medan andra ska betala för den? Det handlar om människor som uppenbarligen lever varaktigt här i . Detta är den skarpa frågan. Då går det inte att hänvisa till andra personer, utan det är migrationsministern själv som bär ansvaret. Sedan vill förstås diskutera något helt annat än det som min fråga gällde. Det är inte så ovanligt. Vi kan göra det enkelt för oss och fråga när blev en del av den europeiska flyktingpolitiken. Min fråga gällde ju också detta. Det handlar om personer, irakier i det här fallet, som har fått flyktingstatus i utan att något nytt har tillförts i deras ärenden. Ändå vill migrationsministern gång på gång, och otid, framhålla det positiva och humana föredömet i svensk asyl- och flyktingpolitik. Hur förklarar migrationsministern då att människor avvisas från vårt land? Det är så pass allvarliga fall att tyska domstolar uppenbarligen är oroliga för rättssäkerheten i det svenska systemet och tillräckligt allvarliga för att kanadensiska myndigheter ska bevilja dessa människor flyktingstatus efteråt. Hur känns det att vara migrationsminister med en sådan politik? 63 Statsrådet () replik: Jag fick naturligtvis inget svar från på frågan hur han ställer sig i fråga om den gemensamma europeiska asylpolitiken. Något annat var inte att vänta, för svaret måste ju bli att inte vill ha den politiken. Men skulle säga det skulle han blotta ihåligheten i det så kallade regeringsalternativet på den här punkten, som ju är non-existent. Det existerar inget alternativ i det här sammanhanget eftersom ni alla tre har olika uppfattningar. Så är det i de flesta frågor, men här blir det nästan pinsamt övertydligt. För mig är det inget problem att vi i Europeiska unionen slåss för ett gemensamt europeiskt asylsystem men ännu inte har nått fram dit. Det innebär att vi måste slåss mot de problem som uppstår när länder gör olika bedömningar. Om du inte upplever det som ett problem, och det gör ju inte eftersom ni är motståndare i den här frågan, är det upp till dig att förklara för väljarna i nästa års val vad vi ska ha i stället. Men det gör aldrig . förklarar aldrig något utom att man pekar på problemen, men man levererar aldrig några lösningar. Det är samma sak i vårdfrågan. Det handlar inte om rätt till vård. Rätt till vård har alla människor. Det vi diskuterar är huruvida vården ska vara gratis eller inte. På den frågan tyckte jag att gav ett mycket bra svar om balansen mellan mänskliga och medborgerliga rättigheter, oavsett vad må ha för interna detaljdiskussioner i sitt parti. skrattar, och det säger en del om hans syn på de här frågorna. Det viktigaste för honom är den politiska debatten. Det är inte människorna som står i centrum när drar upp sina riktlinjer, och därför struntar du också fullständigt i det skuggsamhälle som har vuxit fram i alla de länder som har utökat rättighetskatalogen för människor med den ena rättigheten efter den andra och på det viset bundit ris åt egen rygg. Vi ska inte ha en sådan utveckling i vårt land. Vi ska inte ha ett skuggsamhälle. Vi ska ha en politik där ett ja är ett ja och ett nej är ett nej, där vi har reglerad invandring och där de människor som får avslag förutsätts lämna vårt land. 64 () replik: förstår jag den andra replikens betydelse. Där får man oemotsagd insinuera över det svar man har fått i diskussionen. Men det må vara till en annan debatt. Nya lagliga vägar lyfter ministern fram här. Jag tror att det är bra med ett öppet samhälle som visar på möjliga vägar. Vi mötte detta vid ett besök i och , där vi fick se vad det skulle betyda med viseringsfrihet för att människor ska kunna komma ut och möta nya influenser. Därför är det viktigt att landade där den gjorde, även om det kanske också var andra saker som borde ha varit med och som glömde ta upp i sitt inlägg tidigare. Vi var nämligen ganska överens mellan och Socialdemokraterna om behovet av ordning och reda kopplat till arbetskraftsinvandringen. Det är viktigt att ha med att under den processen ändrade sig och bytte fot i debatten. Vi har inte minst i anförande här fått höra att en rad utredningar ska tillsättas eller har tillsatts. Vi kan därför vänta oss en ganska intensiv vår på det migrationspolitiska området om dessa förslag ska behandlas. Min fråga är kopplad till det frågesvar jag fick av migrationsministern för ett kort tag sedan och som hade att göra med begreppet synnerligen ömmande omständigheter. Tydligen har det skrivits i en debattartikel att man har för avsikt att tillsätta en utredning i alla fall, även om inte vi i kammaren på något mer offensivt sätt har blivit informerade om det. Vågar statsrådet ge en tidsaxel om när man kan komma i arbete med översynen av det här begreppet? Det hela blev så uppenbart när en tresits blev så oense i överdomstolen om just ett specifikt fall där detta var avgörande. Det har ju också lyfts fram av andra företrädare här i debatten. 65 Statsrådet () replik: Det är viktigt och angeläget att följa utvecklingen och tillämpningen av begreppet synnerligen ömmande omständigheter. Det kommer vi också att göra. Men det är viktigt att hitta rätt instrument för den översynen, och det arbetet pågår just nu på departementet. Jag är väldigt glad över att lyfte fram frågan om viseringsfrihet för , och . Det finns nog få saker under det svenska ordförandeskapet som har glatt mig mer än att vi kunde ge möjlighet till viseringsfrihet för medborgarna i dessa länder och därmed knyta dem närmare unionen och ge ungdomarna i dessa tre stater chansen att åka till unionen och se hur saker och ting fungerar här. Det är bara att hoppas att vi kommer att få se förbättringar när det gäller och . ondgjorde sig över andra och första repliker och så vidare. Jag ska ställa en direkt fråga här som du kan svara på i din nästa replik. Det är frågan om amnesti. Vi har fått höra här, och vi har också kunnat läsa i betänkandet, att och står kvar vid sina tidigare avgivna amnestikrav. Jag måste ha svar från om var Socialdemokraterna står i den här frågan. Jag, övriga kammaren och väljarna har rätt att få reda på om Socialdemokraterna tänker ställa upp på de här kraven eller inte. I debatten har vi nu fått höra att man förnyar de här kraven gång efter annan. Ni går in i valrörelsen med en tung black om foten. Den historiska bördan i det här sammanhanget är att Vänstern och en gång tidigare fick igenom kravet på en så kallad engångsamnesti. Det hette samma sak då: Vi gör det en gång. Sedan är det gjort. står ni här igen och har precis samma typ av krav. Du måste svara på det. Ni ska föreställa ett regeringsalternativ och bör därmed som det stora och ledande partiet redogöra för ert ställningstagande i den här frågan. 66 () replik: För fyra migrationspolitiska talespersoner för , tror jag, har jag förklarat den socialdemokratiska hållningen. får jag förklara det också för ministern som jag trodde var så pass påläst i frågan att han var införstådd med den socialdemokratiska hållningen och den oro som vi vet att en amnesti skulle skapa i samhället. Det trodde jag var uppenbart för statsrådet. Jag har svarat på det. Jag fick inte möjlighet att svara i det förra replikskiftet, men jag har gjort det i tidigare debatter. Vår uppfattning ligger fast på det här området. För hela kammaren är det viktigt att vi hittar en bred förankrad politik på det här området. Vi vet av erfarenhet att det är ett känsligt politikområde som berör många. Det är viktigt att vi försöker hitta en samförståndslinje i kammaren här med ett så brett förankrat stöd som möjligt. Det har varit min ambition som talesperson i frågeställningen . Jag har vädjat till det nu ledande majoritetspartiet om att hitta öppningar för en ytterligare breddad diskussion. Jag upplever att alla sju partier här i kammaren har ett värde av att sätta sig ned i lugn och ro och diskutera frågeställningar som berör de kanske mest utsatta människorna i det här samhället. Det är människor som är på flykt från krigshärdar och oroshärdar. Tyvärr har jag inte fått något klart svar från det nu största majoritetspartiet. Ministern har tidigare inte visat speciellt stort intresse, men min ambition kvarstår. Vi har ett värde i den här kammaren av att få en så bred majoritet som möjligt för det fortsatta arbetet. Ministern har fortfarande möjligheten att öppna frågan, men tydligen är ambitionerna inte speciellt höga. Det räcker med sju rösters marginal här i för det fortsatta arbetet. 67 Statsrådet () replik: ord om samsyn klingar sällsynt ihåliga givet de motioner som har skrivits till det här . Såväl som Vänstern har föreslagit och förnyat sina amnestikrav. har till och med stått här ute på och demonstrerat för papperslösas rättigheter och tydligt och klart förklarat vad som är hållning. och Vänstern har inte reserverat sig i det här betänkandet till förmån för amnestikravet. Det är taktiskt. På det viset undkommer man en granskning i den här frågan. Frågan om amnestin syns visserligen inte i dagens votering, men den finns där. Historien visar vad som väntar om ska sätta sig ned och göra upp med Vänstern och . Det kommer att gå precis som det gick 2005 då kravet kom att stå överst på listan. 2005 krävde man och fick igenom en amnesti under hot om att fälla regeringen och budgeten, . Det kommer att bli samma kaos om olyckan är framme . Den som vill ha ordning och reda i migrations- och asylpolitiken bör inte rösta på något av de här tre partierna, för de har den historiska bördan av att göra fel. sade att betänkandet visar på en viss nationell samling kring migrationspolitiken. Så sade han i sitt anförande. Frågan är vilken trovärdighet ett sådant uttalande har i ljuset av den amnestidebatt som seglar upp med full kraft vid horisonten. Jag skulle kunna göra en lång rekapitulation av alla frågor där ni inte är överens: amnestin, det gemensamma europeiska asylsystemet, arbetskraftsinvandringen och EBO inte minst. Vi kan se i dagens tidning att Socialdemokraterna företräder en hållning med utgångspunkt från sin kongress, och avvisar den. På alla väsentliga punkter har ni olika uppfattningar om de här frågorna. Hur ska det gå? Det är till och med tveksamt om man kan tala om en opposition. Man borde tala om en obstruktion, för det är det som det handlar om. 68 () replik: Jag kanske ska påminna migrationsministern om att det förmodligen inte har varit så lätt för de andra tre partierna i alliansen att alltid komma överens med i den här frågan. Vi diskuterar saker precis som ni diskuterar saker. Vi ser det inte som helt omöjligt att komma fram till bra lösningar på olika saker. När det gäller amnestin eller regularisering skulle jag vilja påminna migrationsministern om egen stämma, där man med stor majoritet kom fram till att man borde ge alla som har ett arbete i landet möjlighet att stanna, om jag inte missminner mig. Då får ministern rätta mig. Ni har samma diskussioner i allianspartierna, även hos . Varför har vi då de diskussionerna? Jo, för att det finns ett problem som vi måste lösa på något sätt. Vi löser det inte genom att bara tala om att de ska ut allihop. De kommer inte att åka ut i alla fall. Om du lyckas skicka i väg dem är det många som ändå kommer tillbaka. Vi har ett problem. Problemet är att den lagstiftning vi har gör att människor hamnar i kläm. Om vi kan komma fram till en lagstiftning, gärna gemensamt för alla partier, som upplevs som rättvis behöver inte människor gömma sig här i landet. Då behöver vi inte återkomma med krav om regulariseringar etcetera. Jag vill egentligen fråga om en helt annan sak. tog upp och de andra. Man upplever inte att det är en rättssäker process här i landet när flyktingar som vi avvisar sedan får flyktingstatus i andra länder. Då har vi inte en rättssäker process. Vi löser det inte heller genom bara harmonisering. Då kan jag snabbt tala om att inte menar att det är fel med en gemensam europeisk lagstiftning som är miniminormer. Däremot vill vi inte ha en helharmonisering. 69 Statsrådet () replik: Komma överens, säger . Alliansen är ett utmärkt gott exempel på att man kan komma överens, till och med i komplicerade frågor. Men du hörde själv hur här alldeles avvisade amnestikravet och mycket tydligt och klart på min uppmaning tack så mycket för det tydliga ställningstagandet avvisade det amnestikrav som ni har fört fram. Tycker du inte själv att det är problematiskt? Ni lyfter fram den frågan i era motioner mycket tydligt som en grundbult i hur ni ser på asylpolitiken, och där har ni helt olika uppfattning. Jag tror att väljarna uppfattar detta som mycket komplicerat, i synnerhet om man betänker vad det skulle innebära att genomföra en sådan amnesti i ljuset av den historia som vi känner från förra gången vi gjorde det. Vi upptäckte snabbt att alla de fagra orden om hur man skulle rensa borden, tömma skåpen, lösa problemen med ett enda enkelt alexanderhugg ledde till att vi fick ännu fler människor som gick och gömde sig. Ännu fler människor struntade i besluten. Det är så det sker i de länder som fattar de här besluten. Det blir aldrig engångsbeslut. Det blir början på en serie beslut. Du säger att återvändandet inte är en lösning. Det är klart. Ni har redan gett upp. Ni minskar resurserna till återvändandet radikalt i ert budgetförslag. Jag tycker att väljarna har rätt att få reda på att ni inte tänker ge möjlighet att stå upp för den reglerade invandringen. Ni tänker inte ge polisen nödvändiga resurser för att genomföra det återvändande av de människor som har fått avslag som är en förutsättning. Du talar om att människor hamnar i kläm. Det handlar inte om att människor hamnar i kläm. Det handlar om något mycket enkelt, nämligen att respektera de beslut som myndigheter och domstolar fattar i ett system där, som tydligt uttryckte det, ett ja måste betyda ett ja och ett nej måste betyda ett nej. Det kommer att vara vårt tydliga besked från alliansen till väljarna i nästa års valrörelse. Vad ni ska gå till val på har jag ingen som helst aning om, i synnerhet inte efter den här debatten. 70 () replik: Jag känner inte igen det som migrationsministern säger att säger. Han såg lite frågande ut själv när jag tittade åt vänsterhållet här. tog upp att en reglerad invandring innebär att ett nej är ett nej. Att ja är ett ja är naturligtvis också sant, men det talar vi sällan om. Migrationsministern talar om återvändandet som om det är det som är den reglerade invandringen. Då kommer vi tillbaka till det som jag har sagt. Man utgår från en omvänd ordning. Man tittar först på om det går att skicka ut folk innan man tittar på om det finns skäl för dem att stanna i landet. Det är det som är grunden för asylpolitiken. Med en rättvis asylpolitik, en rättvis lagstiftning kommer vi att ha färre problem. Sedan sade ministern också att vi inte reserverar oss till förmån för regulariseringen, och är det så att eftersom den är budgetpåverkande får vi inte reservera oss till förmån för det vid det här tillfället. Vi får bara reservera oss till förmån för sådant som inte är budgetpåverkande. Däremot finns det med i våra särskilda yttranden, och dem har ju migrationsministern läst, kan man förstå. Jag vill komma tillbaka till en annan fråga, och det handlar om det här med utvisningarna och det värdiga och respektfulla sättet att sköta dem. Jag upplever att det är ett stort glapp mellan det vi begär, den tjänst vi vill ha, för återvändandet och på det sätt det ska ske och hur det faktiskt sedan sker. Det är ett glapp mellan och Polisen. säger att det är inte vårt problem, vi har lämnat frågan till Polisen. Polisen säger att de bara utför sitt uppdrag. 71 Statsrådet () replik: Bara för att reda ut amnestifrågan: Vi fick ju ett tydligt besked från Socialdemokraterna här, . De talade om att de är motståndare till tanken på ett amnestibeslut. Alltså är de motståndare till den politik som ni har fört fram och tillsammans med deklarerat i era respektive motioner som finns med i det här betänkandet. Det kan inte råda några oklarheter på den punkten efter debatten om var ni står i dessa frågor. Problemet är också att amnestibeslut, sättet det förhandlades fram på och slutresultatet, visar att den rödgröna enigheten är lika hållbar som en snögubbe . Det är den brutala verkligheten. Den historiska bördan åvilar er, inte oss, för vi har under den här mandatperioden en tydlig och klar track record, en tydlig och klar katalog av att komma överens i de här frågorna och leverera resultat, inte minst när det gäller återvändandet, . Det är vi som har sett till att samarbetet mellan de tre inblandade myndigheterna, , Polisen och Kriminalvårdens transporttjänst, har förbättrats. Det är vi som har anslagit resurser resurser som ni vill dra in och använda till annat. Det är vi som har visat att det går att ha ett hållbart, värdigt och humant återvändande. Ni drar in återetableringsstödet som vi också har anslagit och som ger människor chansen till en andra start när de faktiskt har återvänt. På punkt efter punkt visar det sig att ni pratar och pratar och pratar om den reglerade invandringen. Men när det kommer till kritan är ni inte beredda att ställa upp på de mest grundläggande principerna om att ett ja ska vara ett ja och ett nej ska vara ett nej. Det är fakta, . politik på det här området innebär att människor i princip kan strunta i de beslut som myndigheter och domstolar har fattat och bara säga att nej, jag går och sätter mig någonstans, och sedan förväntar jag mig att det ska fattas ett amnestibeslut så att jag kan komma fram och bli accepterad. Den politiken fungerar inte, och den politiken kommer inte heller att bli verklighet, i varje fall inte så länge vi har en borgerlig regering i det här landet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 7 § Genomförande av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2009/10:SfU8 Genomförande av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet (prop. 2009/10:31). 72 (): Genomförandet av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet är rubriken på det ärende vi ska behandla . Även om rubriken inte låter särskilt spännande handlar det här om att säkerställa att utsatta människor får ett sjyst mottagande och en rättssäker och human bedömning av sina skyddsgrunder. antogs skyddsgrundsdirektivet av Europeiska unionens råd. Det handlar om miniminormer för när statslösa personer eller personer från länder utanför EU, så kallade tredjelandsmedborgare, ska betraktas som flyktingar och om deras rättsliga ställning. efter, alltså 2005, antog rådet asylprocedurdirektivet som handlar om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande och återkallande av flyktingstatus. Båda dessa direktiv föranledde utredningar som lämnade sina betänkanden respektive . Först nu kan vi i behandla regeringens förslag med anledning av dessa direktiv med miniminormer. Det har gått så att redan presenterat förslag till justeringar av direktiven, justeringar föranledda av att de tidigare direktiven som vi nu behandlar kritiserats, bland annat för att inte uppfylla de krav på rättssäkerhet och humanitet som framgår av internationella konventioner. Dessa nya direktiv som processas i EU:s instanser är avsevärt starkare avseende rättssäkerhet och humanitet än de direktiv som föranlett den proposition som vi nu behandlar. Det är bra och inger hopp om att utvecklingen i avseende migrationspolitik kan vända och handla mer om rättssäkerhet i stället för att som mest handla om gränsbevakning. Med en gemensam asylpolitik i EU kan vi öka möjligheterna för utsatta människor att få en i . Skillnaderna är stora mellan olika medlemsländer när det gäller rättssäkerhet och grad av humanitet. Jag tycker att det är värt att sträva efter ett där flyktingar, oavsett var deras ingång till finns, får ett humant mottagande och en rättssäker behandling av sina asyl- eller skyddsskäl. Det är också i ljuset av den strävan som Dublinförordningen ska ses: att en flykting ska vara garanterad att få sina skyddsskäl prövade där hon eller han anländer i stället för att riskera att skickas vidare i ett omänskligt svartepetterspel. Dublinförordningen förutsätter alltså att flyktingar får en rättssäker och human behandling och prövning, oavsett mottagandeland. Där är vi inte . Det handlar dels om att det finns brister i de gemensamma reglerna inom EU, dels och inte minst om det faktum att några medlemsländer inte följer de direktiv som beslutats av . Därför är vi i grunden positiva till att dessa direktiv införs i svensk lag och beklagar att processen från utredning till beslut tagit så . Eftersom de justeringar som kommissionen nu föreslår innebär förstärkningar avseende såväl rättssäkerhet som humanitet hoppas jag att den europeiska processen kring dessa nya förslag går smidigt och utan att kommissionens förslag vattnas ur av medlemsländernas ministrar. Dessutom är det min bestämda förhoppning att processen med att införa de nya direktiven i svensk lag går i ett mycket högre tempo än vad alliansregeringen har mäktat med i det här ärendet. Då menar jag inte paniksnabbt på gränsen till formellt riktigt som de senaste lagändringslapparna på sjukförsäkringen utan med den snabbhet som är vanlig vid skyndsamma behandlingar. Till betänkandet som vi nu ska debattera finns det några punkter där vi socialdemokrater tillsammans med och har gemensamma reservationer. Majoriteten föreslår att det framöver ska vara en framåtsyftande riskbedömning som avgör om en utlänning ska ses som en flykting, och det är bra. Men det räcker inte att redan upplevd förföljelse ska betraktas som en omständighet som talar för att det alltjämt finns en risk för förföljelse. Vi menar att både bedömningen av de faktiska förhållanden som den sökande utsatts för och den framåtsyftande bedömningen ska vara grund för beslut om skydd. En nyhet i förslaget är de så kallade uteslutningsgrunderna som handlar om vem som inte kan beviljas asyl. regleras detta i utlänningslagens bestämmelser om uppehållstillstånd. En flykting kan alltså nekas uppehållstillstånd om det finns synnerliga skäl att inte bevilja ett sådant tillstånd på grund av vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet eller med hänsyn till rikets säkerhet. Förslaget som vi nu behandlar innebär att prövningen flyttas från att vara en fråga om uppehållstillstånd till en fråga om prövning av flyktingstatus eller annat skyddsbehov. Grunderna för uteslutning preciseras också till att gälla personer som begått brott mot freden, krigsförbrytelse, brott mot mänskligheten eller grovt icke-politiskt brott utanför . Vi känner här en osäkerhet om vilka konsekvenser detta kan få exempelvis för en person som har begått krigsförbrytelser mer eller mindre av tvång och som flytt från situationen därför att han eller hon inte ser någon annan utväg ur sin roll. Hur kommer den personens skyddsbehov att påverkas av detta? Kan en före detta barnsoldat genom den föreslagna lagtexten uteslutas från att få sitt skyddsbehov prövat? Vi avvisar inte förslaget, men vi vill att regeringen följer det här noggrant och återkommer med nya förslag om det visar sig behövas. Enligt skyddsgrundsdirektivet ska en person upphöra att vara flykting eller skyddsbehövande om omständigheterna som ledde till att han eller hon bedömdes som flykting eller skyddsbehövande inte längre föreligger. Dessa förändringar i omständigheterna ska vara väsentliga och bestående. Vi menar att en sådan förändring av en människas status som flykting eller skyddsbehövande ska man handskas väldigt varsamt med. Vi vet att i samhällen som präglats av våld och förtryck kan det ta väldigt innan människor kan känna någon form av trygghet.