prot · GW0991 · 2009-03-25 00:00:00 — strategi är att när våldet har pågått går han upp och säger att han har vaknat och att han hade en mardröm. Det gör att styvpappan slutar att slå mamman . Han avleder uppmärksamheten hos pappan så att någonting annat äger rum i stället. Ett annat exempel som han ger är att han hänger ut genom fönstret i sitt rum. Han har laddat en liten korg som han har under sin säng med ägg. När han hänger ut genom fönstret kastar han de här äggen på fönstret i stora rummet där pappan misshandlar mamman. När de hör att någonting kraschar mot fönstret avbryts våldet och de intresserar sig för vad det är som har hänt. Det här är två exempel på strategier. Man skulle kunna räkna upp hundratals sådana om tid fanns för det. Vi har i vår motion begärt att handlingar där en vuxen tvingar barn att uppleva eller bevittna våld mot en närstående person bör kriminaliseras. Det är något som jag har hört de fyra allianspartierna tidigare begära lagstiftning om. Under den förra mandatperioden, som jag har närmast i minne, begärde ni alla fyra en lagstiftning som går ut på en kriminalisering. Ni har två olika varianter. Den ena talar om att man borde kriminalisera det genom att säga att handlingar av det här slaget leder till psykisk misshandel av barnen. har talat om att juridiskt sett ska dessa barn anses som målsägande i rättsprocessen och att barnet ska tillerkännas ställning som målsägande. Det är en del av upprättelsen. Detta har ni tidigare talat er varma för här i kammaren. Ni har reserverat er skriftligen. Ni vann valet för två , och har ni möjlighet att förverkliga det som ni själva har begärt. Då kan vän av ordning fråga: Om vi nu tycker så här, varför gjorde inte vi detta? Jo, under den förra mandatperioden införde vi möjligheten för de här barnen att få brottsskadeersättning. Vi förtydligade ansvar att hjälpa och stödja barnen på det här området. Vi trodde att det skulle vara bra och att det skulle räcka. Det visar sig nu att det inte är så. Vi har tagit till oss av den kunskap och de erfarenheter som finns på det här området. Vi har alltså nu sagt: Låt oss tillsätta en utredning! Låt oss granska och gå igenom den här frågan riktigt ordentligt! Jag är ärligt och uppriktigt talat väldigt förvånad över att ni så lättvindigt har övergett det som ni har talat er så varma för. Med god argumentation har ni tidigare krävt en lagändring. Vi kräver inte en lagändring i första rummet, utan vi kräver en utredning. Vi begär en utredning. Visst vore det väl intressant att få en utredning, gärna parlamentarisk, som funderar över hur vår nuvarande lag förhåller sig till artikel nr 19 som talar om att barn har rätt att skyddas mot fysiskt och psykiskt våld? Hur förhåller sig vår lagstiftning till detta? Visst vore det intressant att, utifrån de kunskaper vi nu har om konsekvenserna för dessa barn som tvingas att leva med våldet, fundera över om de kunskaperna leder oss till slutsatsen att vi bör ändra i vår lagstiftning? Hur ser vi på brottsoffers behov av upprättelse? Gäller det dessa barn? Det vore också en intressant fråga. En annan intressant fråga är naturligtvis att om det ska vara brott, borde det då vara ett brott mot barnets rätt till frid eller är det fråga om psykisk misshandel. Det finns säkert olika tankar om det. Jag har inte svaret på den frågan , utan vi begär att en utredning ska tillsättas för att arbeta med de här frågorna. Eller stämmer det som ibland hävdas, nämligen att barn mår bäst av att inte berätta om de här sakerna? Det är också en åsikt som finns. Låt oss titta på det här. Tänk så intressant det skulle vara att låta barnkunniga med olika yrkesbakgrund och verksamma inom , och andra barnrättsorganisationer sätta sig ned tillsammans och uttala sig om vilka särskilda behov de anser att de här barnen har. Ur en utredning av det slaget skulle vi kunna få fram ett underlag. Det skulle säkerligen göra livet väldigt mycket lättare för de här barnen om de tillerkänns ställning som målsägande, det vill säga inte bara är offer för brott utan faktiskt är målsägande. Jag tänker jaga er i allianspartierna i den här debatten. Jag vill gärna att ni svarar på frågorna redan i ert anförande. Om ni inte gör det tänker jag återkomma i repliker och fråga hur ni har tänkt. Vad är det som har hänt och 2009 då ni totalt har vänt? Ni signalerar inte en annan åsikt, för ni har inte uppgett någon åsikt här. Ni avstyrker bara motionen. Det finns egentligen inga motiv för det. Till alla dem som lyssnar på den här debatten och följer den här frågan noga måste jag säga att det ska bli väldigt intressant att höra vad ni har att säga. Jag vill helst få höra att ni öppnar dörren lite grann för att se om ni inte skulle kunna sätta i gång det här arbetet . (Applåder) I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) samt och (båda v). 20 (): debatterar vi mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Detta är ett motionsbetänkande där även andra motioner behandlas. Elisebeht har lyft upp en fråga som jag också tycker är väldigt viktig. Detta är en mycket viktig fråga för . Vi har drivit de här feministiska frågorna väldigt . Det våld som sker och har skett mot kvinnor ute i samhället är mycket allvarligt. Regeringen har tagit fram en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Vi i tycker att det är bra. har alla hört det i den här salen. Det är både nödvändigt och lovvärt. I handlingsplanen väljer regeringen dock, och detta har kritiserat förut, att förklara våldet utifrån ett individualistiskt perspektiv. anser att det är svårt att ta ett samlat grepp på problemet om den grundläggande analysen av maktstrukturer och våldet saknas. Vår feministiska förståelse av våldet har till stor del utvecklats ur kvinnojourernas praktiska arbete med kvinnor som har utsatts för mäns våld. Vi är dem ett stort tack skyldiga för att de har gjort den här insatsen och hjälpt andra kvinnor. Förutom att regeringen i sin handlingsplan helt bortser från de strukturella orsakerna till mäns våld mot kvinnor finns en rad andra åtgärder som också är bristfälliga. Det finns bra saker, men det finns också det som är bristfälligt. Vi efterlyser fler konkreta åtgärder. Skyddet för utsatta kvinnor fungerar inte fullt ut . vill bland annat se över livsvillkoren för de kvinnor och också de barn som lever med skyddade personuppgifter i syfte att förbättra deras situation. Här måste vi ta ett helhetsgrepp eftersom det har visat sig att myndigheternas rutiner absolut försvårar situationen för dessa kvinnor och barn. Bristen på samordning och kunskap gör till och med att kvinnors och barns skyddade identiteter avslöjas. Detta har vi fått bekräftat vid ett flertal gånger när vi som företrädare för har besökt kvinnojourer. Jag glömde att tala om att jag givetvis står bakom alla reservationer, men för tids vinnande vill jag yrka bifall till reservation nr 9 i justitieutskottets betänkande. Vi efterlyser alltså från sida en nationell upplysningskampanj som syftar till att minska antalet våldtäkter. kampanj Mäns våld mot kvinnor genomfördes bland annat genom affischering i lokaltrafiken . Amnesty publicerade en undersökning om svenska folkets attityder till våldtäkter. Resultatet av attitydundersökningen var nedslående då den bland annat tydde på att många ungdomar, speciellt unga killar, i större utsträckning än andra åldersgrupper tycker att våldtagna kvinnor får skylla sig själva. Det är en väldigt farlig attityd. Det har visat sig att man bland annat lägger vikt på om kvinnan har varit alkoholpåverkad eller påverkad av andra droger och om hon har flirtat med den våldtagande mannen. För att motverka de oroande attityderna bland ungdomar behövs det faktiskt politiska initiativ. har länge krävt satsningar på genuskunskap i lärarundervisningen och i skolans sex- och samlevnadsundervisning som är mycket ojämn och på många håll i stort sett obefintlig. Vi vill att detta ämne ska få ett eget utrymme i schemat. Låt oss återgå till det här med statistiken. Det här är statistik som vi bland annat har fått från Brå. detta hör alltså till reservation nr 9 anmäldes 28 109 fall där kvinnor och flickor blivit misshandlade. Av brottsstatistiken framgår att gärningsmannen i 20 698 fall var bekant med offret. 16 226 av misshandelsfallen med en bekant gärningsman begicks inomhus. Bakom dessa siffror döljer sig till stor del mäns våld mot närstående kvinnor. Ett stort problem med dagens statistik är att det inte går att se om kvinnan blivit misshandlad av en närstående man, till exempel pojkvän eller sambo, eller om det är av någon annan bekant som till exempel en granne, ett syskon eller en kompis. är det ett tidsödande arbete för forskare att gå igenom samtliga anmälningar där en kvinna misshandlats för att se om hon har blivit utsatt för en närstående mans våld eller inte. För att vi ska få mer kunskap om mäns våld mot kvinnor och hur utvecklingen ser ut över tiden är det nödvändigt med statistik som redovisar vem det är som misshandlat kvinnan och vilken relation hon har till förövaren. vill därför ge i uppdrag att utveckla ett kodningssystem för brott där kvinnor misshandlas där könet på gärningsmännen och relationen mellan gärningsman och offer framgår. Man har lagt ut ett uppdrag om att förbättra statistiken, men jag kan inte se någonstans i betänkandet när man ska återkomma med åtgärder. Det finns inget slutdatum, och det vore önskvärt. Man brukar ju från majoriteten vara noggrann med att tala om när saker ska komma. kommer det saker som ni inte vet om heller, och ibland kommer det för sent också, ska jag väl passa på att säga. Jag vill också ta upp innehållet i en motion. Mina kamrater i justitieutskottet känner säkert igen detta, för vi har haft många diskussioner och debatter om detta. Det handlar om att ta fram en kartläggning över vad mäns våld mot kvinnor kostar samhället. Jag tror att vi skulle få en helt annan diskussion om vi verkligen visste vad det här kostar i lidande, hur stora sjukvårdskostnaderna blir på grund av sjukskrivningar och vad får det för kostnad när barnen behöver gå i terapi. Jag tycker att det är väldigt viktigt. Jag har fått ganska nonchalanta svar som har handlat om att det är bättre att vi lägger pengarna på förebyggande arbete. Det tycker man från majoritetens håll. Vi från vänstersidan tycker att detta är anmärkningsvärt, för att göra kartläggningar av vad saker kostar i samhället brukar man i andra fall vara väldigt snabb med. En kartläggning skulle bidra med att man sätter en prislapp på hur mycket detta kostar. I det samhälle vi lever i brukar det bli lite bättre fart när man får se vad man skulle kunna tjäna på att bemöta de här sakerna. Jag skulle faktiskt vilja ha en kommentar på från majoriteten om det här med statistiken där ni inte svarar på när ni ska återkomma, för det är en fråga som är väldigt viktig för oss. Jag vill också ha reda på om man har någon tanke på att göra något slags analys, ett överslag, på vad det här kostar samhället. I har man gjort det. Man tog inte med så många parametrar i den, och jag kommer inte ihåg den exakta summan, men det är väldigt stora kostnader som samhället har för dessa problem med mäns våld mot kvinnor. I detta anförande instämde (), , , , , , Elisebeht , och (alla s). 21 (): Vi har redan av tidigare talare fått höra de skrämmande siffrorna när det handlar om mäns våld mot kvinnor. handlade det om minst 28 000 kvinnor som anmälde att de hade misshandlats. Många av dem, inte alla naturligtvis, men de flesta, har misshandlats av en man i en nära relation. Vi vet också att kvinnor mördas av män som de har en relation med, eller som de har haft en relation med. Det är viktigt att komma ihåg att det är många män som mördar för att kvinnorna har lämnat dem. Det finns siffror som säger att mellan 15 och 20 kvinnor mördas på grund av detta. Hur många som utsätts för hedersvåld, könsstympning och tvångsäktenskap vet vi inte. Vi vet bara att det är ett väldigt stort mörkertal. Våldet mot kvinnor i världen är vår tids värsta människorättsskandal. Oberoende av kön ska man kunna röra sig fritt på offentliga platser och ta aktiv del i samhällsarbetet. Man ska kunna välja sin partner, sin livsstil och sina åsikter utan rädsla för våld. lever en stor grupp kvinnor under ständigt hot, återkommande misshandel och med sin frihet inskränkt. Dessa kvinnors mänskliga rättigheter kränks gång på gång. Våld mot kvinnor har länge inte setts som det samhällsproblem som det är utan som ett privat problem som kvinnorna får lösa själva. Så får det inte vara. Våldsutsatta kvinnor har naturligtvis rätt att få skydd mot brott också när det förekommer i den egna familjen. När jag började som riksdagsledamot hade fattat beslut om en lag om kvinnofrid. Men det räcker inte. Debatten om mäns våld mot kvinnor måste tyvärr fortsätta. Skillnaden är att numera ses det inte som ett kvinnoproblem utan ett problem som också i hög grad är männens problem. Den här frågan upplever jag är en av de mest debatterade samhällsfrågorna. Att engagemanget för de här frågorna är så stort framgår av alla de motioner, interpellationer och frågor som ständigt väcks i om detta. Det märks inte minst när vi debatterar justitieutskottets och socialutskottets betänkanden om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. I justitieutskottets betänkande, som jag tänker uppehålla mig vid, behandlar utskottet 110 motionsyrkanden från allmänna motionstiden och 2008. Av de här yrkandena behandlas drygt 85 förenklat eftersom samma eller i huvudsak samma frågor har behandlats av tidigare den här mandatperioden. föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar till alla de pågående utrednings- och beredningsarbetena. Jag yrkar naturligtvis bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner. fattade alliansregeringen beslut om den här handlingsplanen, just för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Ja, det är en lång titel på en handlingsplan, men den täcker väl in alla de problem som det handlar om. Det här, fru talman, är enligt min mening ett av de viktigaste besluten som regeringen har fattat. Handlingsplanen omfattar 56 konkreta åtgärder inom sex insatsområden som bedöms vara viktiga var för sig men som också kompletterar varandra. Insatserna i handlingsplanen är generella, men särskilda insatser görs bland annat för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. De sex insatsområdena omfattar ett ökat skydd och stöd till våldsutsatta, stärkt förebyggande arbete, stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet, utveckling av insatser riktade till våldsutövare, ökad samverkan och ökade kunskaper. Handlingsplanen, som innebär en samlad strategi på området kommer att utvecklas och preciseras efterhand, och regeringen tänker återkomma till med en redovisning av hur arbetet bedrivs. Handlingsplanen, som också finns översatt till engelska, kan förhoppningsvis inspirera andra länder till motsvarande handlingsplaner för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. De här problemen, fru talman, är ju universella. Det talas om dem på flera håll i världen, i FN, i och i , där jag som tidigare ledamot har engagerat mig i den här frågan. Oppositionen presenterar tio reservationer mot justitieutskottets betänkande. Först vill jag säga att jag naturligtvis välkomnar att vi alla, över partigränser och oavsett kön, känner så stort engagemang i den här frågan och att det inte längre enbart är en kvinnofråga. På så sätt har ju positionerna verkligen flyttats fram. Men jag tycker att oppositionen slår in öppna dörrar i sina reservationer. Det pågår ett aktivt arbete vid flera myndigheter med att genomföra åtgärderna i handlingsplanen. har fått i uppdrag att genomföra en uppföljning och utvärdering av handlingsplanen. Jag vill särskilt ta upp en reservation som jag intresserar mig mycket för. Det gäller reservation om samtyckeskravet i sexualbrottslagstiftningen. Man hänvisar till den utredning som har gjorts av professor . Frågan om ett samtycke vid sexualhandlingar för att det inte ska handla om våldtäkt diskuterades ingående sexualbrottskommitté, där jag var en av ledamöterna. Vi kom efter mycket diskuterande fram till att det finns en risk för att en reglering av våldtäktsbrottet baserad endast på att offret inte lämnat sitt samtycke till de sexuella handlingarna skulle medföra att brottsutredningen alltför mycket skulle komma att inriktas på offret. Frågor om bland annat hur offret uppträdde eller markerade att hon eller han inte var intresserad av sexuellt umgänge, vad som skett vid övergreppet och parternas förhållande skulle få alltför stor betydelse för att bringa klarhet i om det förelegat ett samtycke. Det här skulle innebära stora tillämpningsföreskrifter. Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppdrag att utvärdera tillämpningen av sexualbrottsreform. I uppdraget ingår då att utreda och ta ställning till om det nuvarande kravet på tvång som grund för straffansvar bör ersättas med krav på bristande samtycke. Det här är en debatt som har förekommit på många håll i samhället. Utredaren ska, oavsett ställningstagande i sak, lägga fram ett författningsförslag. Juristprofessorer är mycket oense i den här frågan. Därför blir det väldigt spännande att följa vad den här utredaren kommer fram till. efterlyste uppgifter om kostnaderna för våldet. Det är en väldigt viktig fråga, för det kostar stora summor. Jag kan hänvisa till regeringens skrivelse om handlingsplanen där det står uttalat om att i en rapport , som just handlar om kostnader för våld mot kvinnor, har beräknat att mäns våld mot kvinnor i kostar ca . Beräkningarna gäller direkta och indirekta kostnader för olika samhällssektorer. Kostnaderna fördelar sig på direkta kostnader om 22 ½ miljard kronor för bland annat sjukvård, rättsväsen och socialtjänst. De indirekta kostnaderna uppskattas till och inkluderar just det här som tog upp, nämligen värdet av produktionsbortfall och värdet av ideellt arbete. Utöver de indirekta och de direkta kostnaderna uppskattas transfereringarna till , varav ungefär hälften utgörs av sjukpenning. poängterar att vissa beräkningar är mer osäkra än andra och att flera aspekter inte har varit möjliga att inkludera. Därför bör beräkningarna ses som en försiktig uppskattning av samhällsekonomiska kostnader, men det är ändå en förfärligt hög siffra. Jag kan förstå att det här måste vara svårt att få fram, för tyvärr är det fortfarande så att många kvinnor inte vågar, när de kommer till vårdcentralerna med sår eller skador av olika slag, tala om vad orsaken är. De skyller till exempel på att de har ramlat. Det är inte alls ovanligt. Det fina är ju då om vårdpersonalen kan hjälpa dem att få fram att skadorna har uppstått på grund av våld. Diskussionen om vårt arbete mot våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer måste fortsätta för alla som drabbas, inte minst barnen. Det är ju också så att många som utsatts för våld i familjen har trott sig vara ensamma om detta. Men tack vare att frågan har blivit offentlig vet de att de är ensamma i sin utsatta situation och att de måste få hjälp från samhället. Än en gång yrkar jag bifall till justitieutskottets förslag. 22 () replik: Jag kan väl säga så till att det är mycket, en hel del i alla fall, som vi är överens om. Vi tycker också att mäns våld mot kvinnor är en väldigt viktig fråga. Det har arbetats ganska febrilt med den här frågan . Jag har några frågor. Du tog upp beräkningar, . Jag känner ju till dem. Men du som företräder jag har inte haft möjlighet att debattera den här frågan med dig förut visst vore det bra, det kan du väl hålla med om, att göra en djupare analys av vad mäns våld mot kvinnor kostar? Det är ju inte bara det som kommer in. Det är också barnen som kommer in, och vad det här kostar samhället med frånvaro från arbetsmarknaden etcetera, som jag inte nämnde i talarstolen. Jag tycker att det skulle vara väldigt bra om man gjorde en sådan här kostnadsberäkning. Det är precis som du säger: har inte tittat på allt. Du tar upp dem som inte vågar träda fram. Jag tycker att det skulle vara bra om det gjordes en kostnadsberäkning beträffande att man faktiskt vågat träda fram, för 3 miljarder är en underskattad siffra. I reservation nr 9, för att återgå till den, efterlyser vi en bättre statistik. Jag återkommer till det i min nästa replik. 23 () replik: Naturligtvis vore det bättre om vi kunde få ännu säkrare siffror på vad mäns våld mot kvinnor kostar. Jag tror dock att det faktum att vi lyft upp debatten, att vi vågar tala om det, gör att många kvinnor som är utsatta för våld också vågar erkänna det när de söker vård för det våld som de utsatts för i familjen. De uppgifter som vi redan fått fram tycker jag är nog så skrämmande. Det finns därför all anledning att, baserat på dessa uppgifter, kämpa mot det våldet. Jag tror att självklart gärna skulle vilja ha säkrare siffror. Men att veta vad det kostar är en sak, vi måste även koncentrera oss på vad vi gör åt det. Det stora problemet är vad vi gör åt detta våld, inte bara för att det kostar så mycket utan för att det är fråga om stort personligt lidande inte bara för kvinnan själv utan också, som var inne på, för barnen, för hela familjen. Elisebeht beskrev ju väldigt drastiskt hur barnen i familjerna upplever det när någon utsätts för våld. Visst är det bra att veta vad det kostar, men jag är rädd att de män som slår inte bryr sig om kostnaderna. De slår ändå. 24 () replik: tog upp att vi slår in öppna dörrar. Det kör man med för jämnan. När det gäller vår reservation nr 9 svarar majoriteten att utskottet utgår från att det angelägna arbetet med att förbättra statistiken bedrivs skyndsamt. Sedan får man inte veta mer. Jag vill också ta upp den nationella upplysningskampanj som vi tycker behövs. Det är inte bara ungdomars utan till och med rättsväsendets attityder man behöver titta på. Vi har varit ivrare för att domare behöver en särskild utbildning när de ska döma i domstol i sexualbrott. Det ställs irrelevanta frågor om vilken klädsel kvinnan hade eller hur full eller påverkad hon var. Det ställs frågor till kvinnor som jag tror aldrig skulle falla domstolen in att ställa till en man. Detsamma gäller den genusanalys som vi gärna vill ha in tidigt i skolan. Där säger egen minister att hon vill individbasera den i stället för att se det strukturella förtryck som vi kvinnor utsätts för. fick många frågor. 25 () replik: Som konstaterar är vi överens om väldigt mycket. Frågan om utbildning av dem som arbetar i rättsväsendet började diskuteras då den växte i . Tyvärr tycker sig inte många, kanske äldre, domare känna ett engagemang för att skaffa den utbildningen. Det är de uppgifter jag har fått. Där måste vi naturligtvis trycka på så att man lär sig lagstiftningen vad det handlar om och hur man får ställa frågor i rätten vad gäller kvinnor. Det handlar om uppträdande. Det gäller även åklagare och advokater. Det finns mycket att göra också i juristutbildningen, och jag tror, även om jag inte är hundraprocentigt säker, att man numera, i takt med att vi får fler kvinnliga jurister, arbetar med detta mer aktivt vid universiteten. Det tycker jag är jättebra, för kvinnorna är snart i majoritet på juristutbildningen. När det gäller statistiken pågår ett arbete inom rättsväsendets informationsförsörjning. Det viktiga är att få fram stabila metoder för att mäta statistiken. Man kan egentligen inte säga att det ska vara vid ett visst tillfälle, utan man ska löpande kunna följa statistiken. Där räknar jag med att det snart ska komma någonting. Beträffande frågan om en nationell kampanj vill jag säga att det är viktigt att vi har nationella kampanjer riktade inte bara till ungdomar utan också till äldre personer. Vi vet att det är ett problem som går över åldersgränserna. Dessa kampanjer kan man inte ha endast .