prot · GW09104 · 2009-04-22 00:00:00 — Därmed inte sagt att mitt engagemang och stöd för familjedaghem har sviktat, men jag ser att föräldrarna i mycket större utsträckning än tidigare väljer förskolan. Det är det min frågeställning handlar om. När jag tittar på SKL:s underlag och ser i vilken grad andelen enskilda familjedaghem ökar så ifrågasätter jag det ökade behovet och om det verkligen finns en förtryckt opinion i den här frågan. Jag tror inte det. Jag delar erfarenhet också jag har barn och barnbarn, och jag har även många bekanta som har barn. När jag talar med dem märker jag att detta är en icke-fråga . Det är därför jag har ifrågasatt den. När vi i ställt den mot det kommunala självstyret har vi menat att eftersom det är en icke-fråga och den ställs mot det kommunala självstyret väljer vi det kommunala självstyret. Jag vill dock ge en eloge till för att hon vill diskutera denna fråga med mig. 84 () replik: Det handlar inte om ifall 98, väljer förskola. Jag lägger mig inte i vad föräldrarna väljer. För mig är det inget problem om många föräldrar väljer förskola. Det viktiga är att föräldrarna får möjlighet till en reell valfrihet. Om valfriheten inte finns har de ingenting att välja mellan. Självklart går de allra flesta barn i förskolan. Det är det föräldrarna väljer eftersom det är det enda som finns. Jag vet att inte har möjlighet till ytterligare replik men jag undrar ändå: Vad är problemet? Det är där det skevar i argumentation; det är för att inte känner sig hemma i vänsterflocken när det gäller denna fråga. Därför skevar argumenten. Om valet finns, och skapar regeringen möjligheter att välja, kan vi komma tillbaka och då debattera hur valet blev. uttrycker sig, fru talman, som att de flesta väljer förskola. Självklart är det så, och det är inte det som är mitt problem. Det viktiga är att föräldrarna kan välja. ökar vi underlaget för familjedaghemmen, och jag ser en utvecklad familjedaghemsreform. Jag ser att den blir vidare och större. Enligt vårt förslag kan dagbarnvårdaren, eller den som driver verksamhet med barnomsorgspeng, räkna in även sina egna barn i det antal barn man tar emot. Det är klart att underlaget ökar, och vi kommer att få en betydligt större mångfald. 85 () replik: För mig är barnperspektivet det viktigaste. Kvaliteten är det viktigaste. Grunden för det livslånga lärandet är det viktigaste. Om man kan erbjuda en väl fungerande förskola, barnomsorg, lägger man den bästa möjliga grunden för livet. har markerat vikten av att förskolan har en stark ställning inom utbildningsväsendet, att verksamheten är öppen för alla barn, att all personal har god och adekvat utbildning, vilket förskollärare och barnskötare har . Det är viktigt att det finns en strategisk kvalitetsutveckling och en stabil finansiering med offentliga medel. Man har också pekat på behovet av en helhetssyn på barns välbefinnande, respekt för naturliga strategier för lärandet, demokratiskt perspektiv på lärande och omsorg. Detta finns, anser man, i den svenska förskolan. Jag menar att man inte kan garantera detta inom den så kallade pedagogiska omsorg som majoriteten nu öppnar för, och som jag för övrigt tycker ska kallas för någonting annat eftersom man inte kan garantera den pedagogiska kvaliteten genom att formuleringarna när det gäller kraven på utbildning och erfarenhet är så pass luddiga. Regeringen skriver till och med att man på eget initiativ kan anlita handledning om man inte har tillräcklig utbildning eller erfarenhet. Det står så i papperen från regeringen. En sådan verksamhet kan inte leva upp till det som exempelvis talar om. Familjedaghemmen är en etablerad verksamhet. Jag sade i mitt inledningsanförande att det finns möjlighet att välja den formen. Jag kan emellertid konstatera att strömmen huvudsakligen går mot förskolan och att det finns en mycket stor kvalitetsmedvetenhet hos svenska föräldrar. De ser kvalitetsfördelarna med förskolan. För mig betyder barnperspektivet kvalitet, strategi, långsiktighet, livslångt lärande, och det är det viktigaste. tror jag att det också är det viktigaste för samhället. 86 () replik: Även om det blir så att inte en enda förälder väljer alternativet barnomsorgspeng, eller någon annan verksamhet, undrar jag: Vad är problemet? Då blir det precis så som vill ha det, nämligen att av alla barn om det var möjligt skulle det till och med vara går i svensk förskola. Förskola är bra. av dagens barn går i förskolan. Jag har själv erfarenhet av förskolan. Den är väldigt bra. Men vad är problemet, ? Den argumentation som jag hörde från handlade om den svenska förskolan, den svenska modellen, de kvalitetskrav som finns och de utbildningskrav som finns. Ingenting av det förändrar alliansregeringen. Tvärtom förstärker vi förskolan. Min tolkning av det säger är att han är orolig för att alltför många föräldrar i hans tycke ska välja annan omsorg, för att alltför många föräldrar ska tycka att alliansens politik är bra, för att alltför många ska vilja hitta sin egen modell, sin egen form. Om så icke blir fallet är det inte det som är problemet, utan det viktiga för mig och för är att vi verkligen skapar möjlighet för en rejäl valfrihet med en stark förskola, men också andra omsorgsformer. Det ligger i det här förslaget. 87 () replik: Tjernberg kan försöka hitta på vilka procentsatser som helst och jonglera med vad jag eventuellt skulle vilja eller inte vilja. Hon kan också hitta på vad jag innerst inne skulle hysa för typ av oro för det ena eller det andra. Men det är rätt så ointressant, för det jag säger och det enda jag tycker är att det inte finns någon kvalitetsmärkning på det ni föreslår. Det är för dåligt. Det är för luddiga formuleringar. Det här håller inte, om man nu har ett kvalitetstänk i botten. Jag har ett barnperspektiv på det här. Jag tycker att barnen är värda det allra bästa. Huvudströmmen går till förskolan. Det finns möjligheter att välja familjedaghem också. Sedan måste man ta till sig hur strömmarna ser ut runt om i landet, både i s-kommuner och i allianskommuner. Det är på förskolan som den stora efterfrågan finns. Jag är glad över att flera stycken av er säger att den svenska förskolan är bra och någonting vi ska stå upp för. Men jag tycker att ni kommer med dåliga förslag och undermåliga reformer som riskerar att bidra till en urholkning i kombination med kommunernas dåliga ekonomi, vårdnadsbidraget, som en del ska finansiera ur förskolan, och barnomsorgspengen. Det här skapar ett virrvarr. Det skapar en svåröverblickbar verksamhet. Det skapar också svårigheter att klara ut om man klarar kvaliteten på olika sätt. Jag tycker att ni skapar en förskönad bild. Ni förenklar problematiken. Ni slår blå dunster i människors ögon i detta sammanhang. Det här håller inte, Tjernberg. Du behöver inte analysera mina innersta känslor eller tankar, utan det handlar om en enkel sak: Det här håller inte kvalitetsmåttet. Ni måste ha en bättre kvalitetsmärkning för att vara trovärdiga i mitt tycke. 88 () replik: Vi läser väl innantill då på s. 7 i betänkandet, där det tydligt framgår att ett villkor är att verksamheten uppfyller de krav som ställs på motsvarande offentlig verksamhet. Detta är direkt citerat ur propositionen. Att som gör säga och hävda att det här är ett förslag där kvalitetsaspekten är helt ställd åt sidan är att fullständigt vilseleda kammaren och lyssnarna. Kontentan av det som beskriver är ändå att familjedaghem inte är den verksamhet som han vill se. Där finns det ofta dagbarnvårdare som har sin pedagogiska kompetens erövrad notera det ordet genom lång och trogen tjänst i yrket. Här har vi många duktiga dagbarnvårdare som har erövrat sin kompetens, inte genom fyraåriga akademiska studier utan genom lång erfarenhet och påbyggnadsutbildning. argumentation måste innebära ett frågetecken för om den kvaliteten räcker. Jag tolkar det som att han anser att den inte räcker. För oss är familjedaghemmen och de många duktiga dagbarnvårdare som vi nu utvecklar i den här reformen ett viktigt komplement till de olika barnomsorgsformer som vi har . Jag hade inte förväntat mig att skulle tycka om det här förslaget. Jag har också förstått att han inte gör det, men det är egentligen ganska ointressant. Det viktiga är vad föräldrarna kommer att tycka. Jag är helt övertygad om att när vi igen, , har den här debatten i kammaren och har kunnat titta på hur det ser ut och hur det blev kommer väldigt många fler föräldrar att ha kunnat välja något annat. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 11 § Genomförande av EG-direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer för väktare Föredrogs justitieutskottets betänkande 2008/09:JuU12 Genomförande av EG-direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer för väktare (prop. 2008/09:157). 89 (): Det är nästan så att man skulle ha kunnat tro att utbildningsutskottet hade fått kvarsittning. Men är vi inne på justitieutskottets debatt. Titeln på det här betänkandet låter snustorr, fru talman. Genomförande av EG-direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer för väktare, heter det. Ofta tror människor att EU och EU-samarbetet inte berör människor, att det inte finns någon koppling till människors vardag eller att det inte löser problem. Just den här snustorra titeln är egentligen ett bevis på att EU-samarbetet har betydelse för människor och för samarbete, inte minst i våra gränsregioner. Vi har arbetat med nordiskt samarbete . Många av oss upplever att det samarbetet ibland går oerhört långsamt. Tack vare det här EG-direktivet löser vi nu ett faktiskt problem. Låt mig berätta hur tokigt det kan bli där ute i verkligheten . När bestämde sig för att etablera ett stort varuhus i jublade de flesta. Faktum är att den satsningen blev en succé. Den blev en stor succé, inte minst därför att många från ett annat land besöker varuhuset och två tredjedelar de facto betalar med en annan valuta, euro. Med så stora kontanter som kommer in måste företaget naturligtvis ha en säker hantering. Man behöver bra värdetransporter. Och vart vill man transportera de här kontanterna? Jo, naturligtvis till eurolandet som ligger . Man började med värdetransporter. Men se det fick man inte. Trots att värdetransportföretaget var samma företag på båda sidor om gränsen var det inte möjligt. I så fall hade man fått köra fram till gränsen, lasta om i en ny bil och köra de sista till banken. I verkligheten har man varit tvungen att transportera pengarna den långa vägen ned till . Sedan har de väl gått till , och så kanske pengarna hittar rätta vägen upp igen. Detta är ett typiskt exempel på hur regler kan förhindra rörligheten över gränser, precis det som Europeiska unionen i första hand är till för att ta bort. Genom det beslut som kommer om att genomföra det här EG-direktivet tar vi bort problemet. kommer väktare från ett annat land att kunna fullgöra hela transporten inklusive de sista , oavsett åt vilket håll man kör. Dessutom kommer väktarföretag som agerar på båda sidor av gränsen också att kunna få tillstånd att köra över gränsen via ett beslut från i . Vi har ett Europaval om någon månad. Det här är ett motiv, något som är positivt och som löser medborgarnas bekymmer. Det är viktigt att vi påpekar det här varje gång i stället för att se hinder för samarbetet och driva frågor som innebär att det blir lättare för människor att röra sig över gränsen. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 12 § Processrättsliga frågor Föredrogs justitieutskottets betänkande 2008/09:JuU24 Processrättsliga frågor. 90 (): Vi behandlar och debatterar nu betänkandet Processrättsliga frågor och ett sextiotal motionsyrkanden inom området från allmänna motionstiden och 2008. Motionerna behandlar bland annat nämndemännens villkor, stöd till vittnen, rättshjälp, att personer ska underrättas vid buggning och rättsäkerheten vid misstanke om terrorism. Frågorna tar upp vad som händer före, under och efter processen i domstol. Vi står givetvis bakom samtliga reservationer. Men för tids vinnande, som vi brukar säga, fru talman, yrkar jag här bifall till reservationerna 1, 6 och 9. Reservation 1 handlar om nämndemännens ersättning. Det är en fråga som har varit föremål för diskussion . beslöt att höja ersättningen till per förhandlingsdag. Överraskande var att man beslöt att införa en halvdagsersättning. Vi från Socialdemokraterna, och vill nu att man följer upp effekterna av införandet av en halvdagsersättning eftersom man rekommenderade en förhandlingstid på och mer. Vad har denna förändring fått för betydelse för rekryteringen och benägenheten att delta? Vi har fått signaler om att det har fått negativa effekter. Vi har också fått signaler om att domstolar fått problem att kalla in nämndemän, vilka i flera fall nekat att tjänstgöra med ibland ganska grunda motiveringar. Vi har en allvarlig jobbkris i landet där stor osäkerhet råder om anställningen. Har också detta tillsammans med halvdagsersättningen påverkat benägenheten att ställa upp när domstolarna kallar in nämndemännen? Vi vill nu att regeringen följer upp förändringen. Majoriteten avstyrker vår begäran med motiveringen att det har gått bara . Man borde redan nu kunna följa upp om några avgörande förändringar har skett. Det är viktigt inte minst med tanke på att det är kvar till nästa mandatperiod. Det kan få konsekvenser för möjligheten att rekrytera nämndemän och kanske också för sammansättningen av nämndemännen. En utvärdering nu borde kunna utmejsla om halvdagsersättningen påverkat nämndemännens deltagande i förhandlingarna. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. Reservation nr 6 handlar om vittnesskydd för unga. En hel del har hänt för att stödja vittnen. Vittnesstödsverksamheten bedrivs i samtliga tingsrätter och hovrätter, och vittnesstödsrum finns med några undantag i samtliga domstolar. En modernare rättegång med möjligheter att använda videoteknik i rättsprocessen kan också det få betydelse för att stödja och skydda vittnen och få vittnen att ställa upp. Det är jättebra. Trots detta är oron stor för många att ställa upp och vittna. Inte minst gäller det unga vittnen. Barn och unga är särskilt utsatta som vittnen då det ibland handlar om att vittna kanske mot skolkamrater eller kamrater i det egna bostadsområdet eller i omgivningen i övrigt. Uttalade och outtalade hot förekommer, vilket bland får konsekvensen att man inte ställer upp och vittnar. Det handlar ibland inte bara om stöd under själva domstolsprocessen. Stödet bör även finnas i inledningen av processen. Unga människor är mer känsliga för vad kamrater tycker och tänker. De behöver därför ett bättre stöd än vad vi vuxna kan kräva. kan rädslan för att vittna få ödesdigra konsekvenser, vilket har inträffat. Det visar på att stödet bör komma in mycket tidigare, och skolan och andra bör kunna utveckla det stödet bättre. I betänkandet pekas på stödcentrum och Eskilstunamodellen, som mer handlar om ett förebyggande arbete för att få fler unga att ställa upp som vittnen. Det är bra och kan fungera som en förebild för andra. Men det räcker inte att peka på en bra modell. Ska vi få unga att ställa upp och vittna måste det ställas ut garantier om att man får både skydd och stöd i processen. Vi vill därför att regeringen återkommer med förslag på åtgärder och hur detta stöd kan se ut och omfattningen av detsamma. Jag yrkar bifall till reservation nr 6. Reservation nr 9 handlar om kostnaderna för biträde vid förhör upplysningsvis under förundersökning. har beslutat om utökad rätt att ha biträde vid förhör. Beslutet innebar också att det är den enskilde förhörspersonen som ska stå för kostnaden. Konsekvensen blir att de mindre bemedlade personer som förhörs upplysningsvis inte har råd att efterfråga biträde, utan det ges endast möjligheter för den som kan betala. Detta är, som vi påpekar, inte tillfredsställande ur rättssäkerhetsperspektiv och inte heller om likhet inför lagen ska gälla. Också här handlar det bland annat om unga människors utsatthet. De har ofta inte de ekonomiska resurserna. Vi säger också att det inte kan handla om alla brott, utan om brott av allvarligare karaktär. Det borde därför inte bli några större kostnader för staten. Men det kan vara avgörande för förtroendet för rättsväsendet. Jag yrkar bifall till reservation nr 9. Vi står givetvis bakom samtliga av våra reservationer, men jag yrkar inte bifall till alla. Låt mig bara nämna några av de övriga reservationerna. En reservation gäller rättshjälpen där vi begär att en översyn görs. En utvärdering har gjorts av vars förslag till åtgärder nu bereds inom . Vad vi inte vet är om utvärderingen visat på att det blivit allt svårare för den enskilde att kunna efterfråga rättshjälp, vilket vi fått signaler om. Det är stora grupper som låginkomsttagare, invandrare, hyresgäster och andra grupper med små ekonomiska förutsättningar som saknar hemförsäkring. Vi menar att en översyn borde leda till förbättringar så att privatpersoners möjligheter att driva rättsprocesser ökar. Här kan man också peka på att vi befinner oss i en svår ekonomisk situation där människor kanske avstår från att teckna en hemförsäkring för att de faktiskt inte har råd till det. Jag vill erinra om att motionerat och reserverat sig för att den nya rättshjälpslagen borde avskaffas och att tidigare system återinföras. Motiveringen är bland annat att det är oacceptabelt att de utan hemförsäkring inte får någon rättshjälp. Vi hoppas att den motiveringen också kommer att återspeglas i förslag från regeringens sida. Vi kommer noga att följa frågan och återkomma om så krävs när regeringen kommer med sitt förslag. Vi hoppas att det inte dröjer alltför . Den här frågan har diskuterats under . Vi borde få ett förslag till ett beslut som förändrar och förbättrar. Vi håller med i den här frågan att rådande läge inte är acceptabelt och att människor inte har rätt till det här stödet i rättsprocessen. Vi tar inte ställning till om man ska avskaffa det nuvarande systemet, men vi vill se en förbättring av det. En annan fråga där vi har reserverat oss gäller vittnesskydd för papperslösa. Vi kan hålla med om att det är en ytterst komplicerad fråga. Det är heller inte särskilt tillfredsställande att arbetsgivare som anställer papperslösa inte behöver stå till svars för sina handlingar. Många av dessa papperslösa lever under förhållanden som nästan kan jämföras med dem i . Det handlar om hot, våld och trakasserier som är vanliga vid sådana anställningar. Papperslösa är i de här fallen rättslösa och saknar skydd, och det i ett samhälle som vårt. Regeringen borde ta situationen på allvar och se över vad som kan göras så att dessa arbetsgivare också får stå till svars för sina handlingar. Min sista kommentar gäller frågan om terrorismen och FN:s sanktionskommittés lista. Här har både föregående och nuvarande regering aktivt verkat för stärkt rättssäkerhet och utveckling av de internationella instrumenten. En studie som gjorts visar på brister i sanktionssystemet. Vi menar att här måste vara aktivt och skyndsamt driva på förändringar för en ökad rättssäkerhet. Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 6 och 9. I detta anförande instämde Elisebeht och (båda s). 91 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservation nr 15. Naturligtvis står vi bakom samtliga våra reservationer, men vi behöver inte rösta om varje punkt. När det gäller frågan om terrorism är det inte första gången vi i kammaren diskuterar motioner som har att göra med detta. Det är intressant att vi har en regering med en justitieminister som har en idé om att balansen mellan rättssäkerhet, mänskliga rättigheter, preventiva åtgärder men också övriga verktyg för att motarbeta terrorism är mycket viktig. Det är bra att det är så. Problemet är vad som kommer ut av de förslag och de konkreta åtgärder och uttalanden som regeringsföreträdare gör inom området. Det är nämligen så att har sagt sig vara försvarare av mänskliga rättigheter. Vi tycker att sanktionssystemet är för trubbigt och att individer som råkar ut för det inte riktigt har den rättssäkerhet som de faktiskt garanteras enligt internationella konventioner som har skrivit under och åtagit sig att följa. När det gäller på vilket sätt detta yttrar sig är det enkelt att mäta antalet exempel, föra upp frågan och diskutera den, dissekera den och se till att kunna hantera och förbättra systemet. Men vad har vi då gjort? Vi har , framför allt efter elfte september, haft ett antal ärenden som direkt har berört . Det kanske tydligaste och enklaste exemplet att ta upp, som tidigare regeringar har haft att göra med men som även den nuvarande regeringen av och till har haft att förhålla sig till och faktiskt har kunnat göra något för att rätta till, är ärendet med de tre somalierna. De är svenska medborgare alla tre med ursprung i . Direkt efter hamnade de på FN:s sanktionslista. Det som var intressant i det ärendet var att två av dem togs bort från listan relativt snart medan den tredje, , togs bort först , . kan ju företrädare för regeringen och majoriteten i utskottet säga: Men det där var inte vi utan en socialdemokratisk regering som gjorde. Problemet är att vi har sett direkta kopior på ärendehanteringen hos den här regeringen. Man borde väl ha lärt sig någonting, i synnerhet de partier och de företrädare som faktiskt har kritiserat ärendehanteringen och den dåvarande justitieministern och regeringen. Vissa av dem sitter i kammaren , och det ska bli mycket intressant att höra hur de försvarar sig. Det finns ett antal ärenden och fall till. Det senaste och kanske mest uppmärksammade var det som skedde , mitt framför ögonen på det svenska rättsväsendet och oss ledamöter i justitieutskottet. Den lagstiftande församlingen, riksdag, har ju att ta hänsyn till vad som händer inom vårt territorium när det gäller de här frågorna men också internationellt. Hur hanterar vi krav från omvärlden på att människor ska hamna på listor? Oavsett om de är svenska medborgare eller inte, så länge de befinner sig på svenskt territorium och har rätt att göra det, har uppehållstillstånd och i vissa fall dessutom råkar vara svenska medborgare, verkar det vara mer ett randomsystem. har man tur och kan hamna vid sidan av, men ibland är fokus på vad man har gjort, och då hamnar man på en lista. Jag vill ta upp ett exempel, fru talman, som vi behandlade här i . Det var stora skriverier när en person och en organisation fördes upp på listan och dessutom åtalades. Det ärende som jag nu talar om är ärendet om . Det var nämligen så att personen som tycktes förknippad med organisationen genom att han var ordförande och hade lett insamlingar till hjälp för palestinier hade blivit åtalad. I det här ärendet var det många som uttryckte sin Specifika fall ska inte lyftas fram i debatten här. 93 (): Nej, då tar jag tillbaka namnet i alla fall. Men jag kan åtminstone ta upp vilket problem det inneburit för de människor som åtalades och senare friades och som varit inblandade i organisationen. Det är nämligen så att det är inte bara hur vi människor beter oss i specifika fall som gör att personers liv kan slås i spillror, utan det handlar i grunden också om på vilket sätt vi ser på frågor som rör andra människor i vår omvärld. I strategin hos de länder som delar med sig av underrättelseinformation för att åtala eller medverka till åtal men kanske i synnerhet för att smutskasta organisationer och personer ser vi en medvetenhet. I det fall som jag inte nämner vid namn utan bara konstaterar är ett ärende som har hamnat på listan har människor som har försökt hjälpa andra människor i nöd i utlandet blivit skrämda och rädda för att hjälpa och ge pengar till organisationer. Efter åtalet hanterades pengarna på ett sådant sätt att de var frusna både i och i utlandet. Dessutom fanns ett annat problem, nämligen att de som hade skänkt pengar slutade att göra det.