prot · GX0941 · 2009-12-02 00:00:00 — Det finns inget som helst belägg för att lägre skatter och lägre ersättningar vid sjukdom och arbetslöshet ska skapa flera jobb. Tvärtom kom det en rapport från en professor i ekonomi, , och andra ledande ekonomer. Deras slutsats är att framgångsrika koncept i stället har varit bland annat förnuftiga avtalshandlingar, starka parter på arbetsmarknaden, makroekonomisk samordning och aktiv arbetsmarknadspolitik. Om ni inte tror på dessa forskare kan ni titta på verkligheten i stället. Arbetsförmedlingens siffror visar att det finns 92 000 fler arbetslösa än . Regeringens svar på detta är att anställa jobbcoacher. Det är jobbcoacher som enligt använder både hypnos och healing i sitt arbete. Jag ska inte raljera med jobbcoacherna. De gör säkert så gott de kan de allra flesta i alla fall. Men de kan naturligtvis inte skaffa fram jobb som inte finns. Om regeringen i stället hade lyssnat på våra råd hade det funnits nästan ytterligare att skapa jobb för. Vi kan gå till oss själva här i kammaren och fundera på vad som hände när vi fick ta del av jobbskatteavdraget. Ökade vår konsumtion eller sparade vi mer? Skulle en arbetslös som får högre a-kassa konsumera mer? Skulle en sjukskriven som får höjd ersättning konsumera mer? Regeringens egen prognos visar att det kommer att försvinna 60 000 jobb från den offentliga sektorn . Det betyder sämre sjukvård, sämre skola och sämre omsorg om de gamla. Mer pengar till kommuner och landsting ger direkt fler jobb. Det finns ett samband mellan lägre skatter och jobb, men inte så som den borgerliga regeringen tror. Lägre skatteintäkter ger mindre välfärd och på så sätt färre jobb. Så vill inte vi socialdemokrater ha det. Vår utgångspunkt är att skatt ska betalas efter bärkraft och välfärden fördelas efter behov. Den som har högre inkomster ska bidra med mer än den som har lägre, men alla ska få del av välfärden. Detta skapar både solidarisk omfördelning och trygghet i ett samhälle. Ett argument från den borgerliga kanten brukar vara att vi socialdemokrater sade nej till första steget, och sedan sade vi ja. Vi sade nej till andra steget, och sedan sade vi ja. Vi sade nej till tredje steget, och sedan sade vi ja. Ni kan roa er med att ta fram det argumentet även , men jag kan för tydlighetens skull redan nu berätta att vi inte tycker att något steg i jobbskatteavdragen är bra. Men vi är inte dummare än att vi förstår att tre eller borgerliga felaktigheter inte kan strykas bort med ett enda pennstreck. Det kommer, som alltid tidigare, att ta tid även den här gången att reparera skadorna efter en borgerlig regering. I vårt budgetförslag säger vi definitivt nej till det fjärde steget, som innebär att den borgerliga regeringen lånar ytterligare för att sänka skatterna. Där beskriver vi också hur vi börjar trappa ned jobbskatteavdraget för dem som tjänar ungefär som vi i . Vi vill att avgiften till a-kassan ska vara låg så att folk kan vara med i a-kassan. Vi vill att sjuka och arbetslösa ska få en hyfsad ersättning. Vi vill inte läsa fler artiklar som den i LO-Tidningen nr 36: Hårda bud i och fest i . och i förlorade båda jobben när bruket lades ned. De måste nu klara sig på mindre . Bättre gick det för och i , som tack vare jobbskatteavdrag och sänkta räntor har mer att röra sig med. Högerpolitiken klyver , och arbetslösheten krossar drömmar. Jag yrkar bifall till reservation nr 1. 74 (): Regeringens inkomstskattepolitik vill skapa skillnad, menar jag och mitt parti, mellan människor som har jobb och människor som inte har jobb. Det ser vi tydligt. Vi menar också att det har verkat i debatten som att det är skattenivån som är det enda som avgör människors privatekonomi och livskvalitet. Vi menar att vi inte bara kan se till vad vi får i plånboken efter att skatten är dragen. Det handlar också om vilken nivå vi har på a-kassa och sjukersättning. Det handlar om huruvida vi har möjlighet att göra avdrag för betalning av a-kassa och fackföreningsavgift. Det är många saker som tillsammans är avgörande för vår privatekonomi och för de möjligheter som vi därmed får i livet. Vi tycker att det är ett ensidigt fokus på just skattenivåerna. I vår motion med anledning av propositionen har vi därför också tagit fram två exempel, dels för ett deltidsarbetande butiksbiträde, dels för en montör i industrin. Med skattepolitik får man inte lika mycket i plånboken när lönen är utbetald. Men om man ser till hela vår politik finns det en större trygghet. Om man blir sjuk eller arbetslös får man en mycket bättre ekonomi. Det är det som vi menar med att man måste se till en helhet. fick vi höra i nyhetssändningarna att socialbidragen ökar katastrofalt mycket. De har ökat . Det belastar kommunernas ekonomi. Kommunerna betalade ut nästan i socialbidrag. Ja visst, säger ni från majoritetens sida. Har inte vi från oppositionen förstått att det är lågkonjunktur och finanskris? Jo, det har vi förstått. Men vad vi också säger är att de människor som har mist sina jobb eller av andra orsaker har hamnat utanför arbetsmarknaden till följd av lågkonjunkturen har fått så mycket sämre villkor med er politik och med ert ensidiga jobbskatteavdrag. Ni har inte på något sätt brytt er om de människor som hamnar utanför. Det är egentligen dessa människor som har fått betala era skattesänkningar för höginkomsttagare. De har fått betala genom att i mycket större utsträckning än tidigare tvingas gå till kommunerna och begära socialbidrag. Det tycker jag är mycket talande för vad som blir följden av alliansens skattepolitik. Det finns även några andra saker som man kan kritisera i alliansens politik. Man kan säga att ni gör många avsteg från en likformig beskattning. Det är framför allt män som har fått den större delen av skattesänkningarna. Männen har fått , medan kvinnorna har fått . Det som ni har gjort har inneburit en omfördelning mellan generationer. Vi har frågat om detta. Det visar sig att de generationer som inte befinner sig på arbetsmarknaden väldigt unga människor och människor som är , alltså som har gått i ålderspension har kommit till korta med er utgifts- och skattepolitik. Det är väldigt intressant att ta till sig. Jag ska kommentera två saker som ni skriver i er majoritetstext. Ni menar att jobbskatteavdraget är viktigt just i nuvarande konjunkturläge. Vi har upplevt många typer av konjunkturer sedan jobbskatteavdraget infördes, och vi kan konstatera att det alltid har varit rätt konjunkturläge för ett jobbskatteavdrag. Ni kommenterar den allmänna pensionsavgift som infördes och som kompenserades med en skattereduktion. Jag tolkar det som att ni gör något slags liknelse mellan er skattereduktion och den skattereduktion som infördes och som fanns som en kompensation för de pensionsavgifter som lades på svenska skattebetalare med början . Det var faktiskt en konsekvens av den budgetsanering som den socialdemokratiska regeringen tillsammans med bland andra och blev tvingade att göra när budgetunderskottet låg på mer än . Då var vi tvungna att inte bara göra nedskärningar utan också ta till kraftiga skattehöjningar. I det låg naturligtvis ett löfte till löntagarna att man skulle kompensera detta krona för krona, vilket också gjordes fullt ut fram . Det ska inte på något sätt jämföras med ert jobbskatteavdrag. Jag yrkar bifall till reservation. 75 (): Om vi skulle fråga några slumpvis utvalda människor på gatan varför de tror att arbetslösheten ökar och väntas passera 10-procentsgränsen skulle vi säkert få många olika svar. Många skulle säkert handla om finanskrisen och den globala lågkonjunkturen. Däremot tror jag inte att så många svar skulle handla om att det lönar sig för dåligt att arbeta. Om vi skulle fråga några slumpvis utvalda människor som har förlorat sitt arbete vad som skulle krävas för att de skulle kunna börja arbeta igen skulle vi säkert också få många olika svar. Men jag tror inte att så många svar skulle handla om mer jobbskatteavdrag. Men regeringen tycks vara övertygad om att det som svensk arbetsmarknad behöver mest just nu är större stimulanser för dem som arbetar. Det har man tyckt i varje budget, oavsett konjunkturläge. Varje gång har man infört ett nytt steg i jobbskatteavdraget. är vi uppe i det fjärde steget. måste man fråga sig hur stora klyftor som krävs mellan dem som har ett arbete och dem som inte har ett arbete innan det lönar sig att arbeta. måste man kanske också fråga sig om ytterligare jobbskatteavdrag alltid är den bästa prioriteringen oavsett konjunkturläge. Poängen med jobbskatteavdrag är att stimulera utbudet av arbetskraft. Men det är knappast bristande arbetsutbud som ligger bakom det kraftiga sysselsättningsfallet just . För att de människor som har förlorat jobbet ska börja jobba igen krävs det en hel rad olika åtgärder, och vi har förslag på ett helt gäng åtgärder i vår budget. verkar regeringen ha viss insikt i att ett ytterligare jobbskatteavdrag kan upplevas som lite feltajmat i detta konjunkturläge. Men det är ingenting som man låter sig stoppas av. Man resonerar snarare som att om man inför ett jobbskatteavdrag nu kan vi ha nytta av det när konjunkturen vänder. Men varför väntar man inte med att införa ytterligare steg i jobbskatteavdraget och använder dessa pengar till åtgärder som skapar jobb här och ? verkar regeringen ha en klyven inställning till jobbskatteavdraget. Å ena sidan säger man att det fjärde steget inte är någon stimulansåtgärd på grund av lågkonjunkturen utan en permanent åtgärd som motiveras av strukturella skäl. Å andra sidan är reformen ofinansierad, vilket motiveras med att det behövs just det stimulansåtgärder på grund av lågkonjunkturen. Det är förvisso korrekt att ofinansierade skattesänkningar kan vara ett sätt att stimulera ekonomin i en lågkonjunktur. Men detta är ingen tillfällig skattesänkning som ska tas tillbaka när konjunkturen vänder och vi behöver strama åt ekonomin för att komma tillbaka till överskott och goda finanser. Detta är en permanent skattesänkning som motiveras av strukturella skäl men som saknar finansiering. Hur tänkte man då? Vilka skatter ska man höja sedan? Eller är det nedskärningar som vi har att se fram emot när konjunkturen vänder? För tydlighets skull ska jag säga att inte har några omedelbara planer på att avskaffa de steg i jobbskatteavdraget som redan har genomförts, bortsett från att vi vill trappa ned avdraget med stigande inkomst så att avdraget tydligare hamnar hos låg- och medelinkomsttagare. Vi finansierar i stället våra satsningar på jobb, välfärd och klimatomställning med höjda miljöskatter. På det sättet ser vi inga skäl till några större höjningar av inkomstskatterna. Faktum är att vi rent av föreslår något som man kan se som en utökning av jobbskatteavdraget, någonting som vi kallar föräldraavdraget så att även den som är föräldraledig eller är hemma med sjukt barn ska kunna ta del av en skattesänkning som motsvarar jobbskatteavdraget. Drivkrafter till arbete i all ära, men är det verkligen så att regeringen vill uppmuntra människor att avsluta sin föräldraledighet eller att lämna sjuka barn på dagis? Vi gröna är alltså inga principiella motståndare till skattesänkningar. Däremot vänder vi oss mot att man i detta konjunkturläge prioriterar skattesänkningar för dem som har drabbats allra minst av den ekonomiska krisen, för dem som har jobben kvar, i stället för att satsa på åtgärder för dem som har drabbats mest, för dem som har förlorat sitt jobb. Jag yrkar bifall till reservation 3. 76 (): ska vi debattera skatteutskottets betänkande 23 om ett ytterligare förstärkt jobbskatteavdrag. Förslaget innebär en ytterligare sänkning av skatten i ett fjärde steg för att man ska dämpa arbetslösheten och motverka att arbetslösheten blir långvarig och biter sig fast och i stället främja sysselsättningen på den svenska arbetsmarknaden. De nya reglerna föreslås träda i kraft . Tre motioner är väckta till följd av förslaget. Inledningsvis yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Det är en stor glädje att för fjärde gången här i riksdag kunna diskutera och debattera inkomstskattesänkningar. Det fjärde steget i jobbskatteavdraget gäller dem som inte fyllt och som har en arbetsinkomst som överstiger ca . Med en genomsnittlig kommunalskattesats på motsvarar det föreslagna avdraget . Vi har, som sagt, diskuterat och debatterat detta . Jag vill ändå förtydliga varför vi föreslår ett fjärde steg i jobbskatteavdraget. För det första spelar detta en central roll i alliansens ekonomiska politik för att varaktigt öka sysselsättningen på arbetsmarknaden. Det gör det mer lönsamt att arbeta och bidrar genom sänkta marginalskatter till ett ökat arbetsutbud för dem som redan har ett arbete. Fler i arbete är en förutsättning för att säkra framtidens offentligt finansierade välfärd. För det andra får individen ökade möjligheter att själv bestämma över inkomsten. Man får mer kvar i plånboken av den egna lönen och blir därmed mindre beroende av bidrag. Dessutom ökar hushållens disponibla inkomster, vilket positivt bidrar till konsumtion och har en positiv effekt på sysselsättningen. För det tredje får de med låga inkomster den största skattesänkningen procentuellt. Vårdbiträdet får en sänkning med , medan läkaren får en sänkning med . På detta sätt vill vi sänka trösklarna för dem som står utanför arbetsmarknaden. Vi vill också ge dem som redan deltar på arbetsmarknaden möjligheter till ökade arbetsinsatser då marginalskatterna sänks. Därför föreslår vi att ett fjärde steg i jobbskatteavdraget införs. refererade två gånger till oss här i kammaren och frågade vad vi gör som fått sänkt jobbskatteavdrag. Men jag skulle vilja flytta fokus. Vi som sitter med här är kanske inte ett tvärsnitt av befolkning. I stället skulle jag vilja bege mig till norra , till en bergslagskommun i . Ett vårdbiträde som jobbar heltid på ett äldreboende tjänar före skatt . Hon får sänkt skatt med 1 568 . Det innebär mer för henne. Vi kan leka med den inte helt orimliga tanken att hon är gift och bor tillsammans med en metallarbetare som tjänar . För metallarbetaren innebär ett fjärde steg i jobbskatteavdraget en sänkning av skatten med sammanlagt . För det här paret blir det en skattesänkning på totalt . Detta motsvarar en månadslön extra per person. Det är mycket pengar, ! Vi skulle kunna bryta ned detta ytterligare ett steg. Då motsvarar sänkningen för vårdbiträdet 18 barnbidrag och för metallarbetaren 20 barnbidrag . Tillsammans blir det 38 extra barnbidrag . Skulle ni med denna logik vara beredda att ta bort barnbidraget för dem som har barn för att utjämna skillnaderna och orättvisorna jämfört med dem som inte har barn? Det är en ganska orimlig tanke. Men med er logik och ert resonemang är det precis samma sak. Ni är beredda att ta bort 40 barnbidrag för en familj där man tillsammans tjänar . För dem är ni alltså beredda att ta bort barnbidragen. Är detta logiskt? Är detta rättvist? Det är vid sådana här tillfällen som skillnaden i politiken blir tydlig mellan alliansen och vänsterblocket. Alliansen värnar arbete, och vänstern värnar systemen. Ni menar att vårt förslag gör det svårt att förstå och att legitimera det svenska skattesystemet. Jag menar att det är svårare att förstå logiken i er argumentation. Tre oppositionspartier och lika många reservationer visar det på enighet i vänsteralliansens kommande skattepolitik? Det är nu mindre än kvar till valet, och ni har inget besked att lämna. Jag tycker att ni är skyldiga att tala om för väljarna vad som är den samlade oppositionens skattepolitik. Det här spelar roll för människor i deras vardag. Vågar man investera ? Vågar man köpa en ny bil? Vågar företagaren anställa? Ni har ju lovat att fördubbla arbetsgivaravgiften för unga. Vilket besked har ni att ge till människorna i och i övriga ? Hur många arbeten menar ni att ni skapar med en skattereduktion i a-kassan eller med en skattereduktion för dem som är föräldralediga? Hur många jobb ger det ett eller två, eller kanske inget jobb alls? Ni är svaret skyldiga. Era konkreta förslag lyser så skarpt med sin frånvaro att man nästan blir bländad. Jag tycker att ni här och ska redovisa vad ni vill göra när det gäller jobbskapande åtgärder i stället för att bara fokusera på de system som ska finnas i situationer med arbetslöshet. Det kommer att vända på arbetsmarknaden. kommer de som lämnar arbetsmarknaden att vara fler än de som kommer in på den. Vi står inför stora utmaningar, men ni har inget besked att ge. Jag lyssnar gärna på era svar om konkreta åtgärder. 77 () replik: Det är ni borgerliga, , som har regeringsmakten och som kommer med förslag till . Förslag om jobb och andra åtgärder finns också i våra motioner med anledning av exempelvis regeringens budget. kommer vi med en gemensam vårbudgetmotion som jag tror ger svar på många av dina frågor. Jag vet också att vi är tre partier som drar åt samma håll, men vi behöver inte ha samma siffror för det. Naturligtvis är vi tre olika partier, men jag ser inte det som något större problem. , du säger att det fjärde steget i jobbskatteavdraget ska bidra till ökad sysselsättning. Det är väl som ni totalt sänkt skatten med genom jobbskatteavdraget. Tycker du mot bakgrund av dagens siffror att det har varit en bra åtgärd för att bidra till ökad sysselsättning? Du säger att familjer blir mindre beroende av bidrag genom att den disponibla inkomsten ökar. Men tror inte du att väldigt många familjer, som det ser ut, är beroende av att det finns väl fungerande trygghetssystem? Det handlar inte om bidrag, utan det handlar om en omställningsförsäkring. Det är mycket viktigt att använda rätt ord. Du pratar också om sänkningen av skatten procentuellt. Men där handlar det om det traditionella: Det är kronor, inte procent, som människor räknar i sina plånböcker. Det här var några frågor som kräver svar. 78 () replik: Ja, jag är helt säker på att regeringen har gjort rätt vägval. Det är också mycket riktigt så som du säger, att det är vi som har regeringsmakten. Jag är glad över och tacksam för att en borgerlig regering styrt landet under den här djupa lågkonjunkturen. Jag ser att man måste börja för att göra det som behövs när konjunkturen vänder. Jag ser inte att man kunde ha gjort på något annat sätt än att sänka inkomstskatterna i de fyra steg som man nu har föreslagit för att bidra till att arbetsutbudet ökar. Vi såg positiva effekter före lågkonjunkturen och innan det vände, och vi kommer att se positiva effekter när konjunkturen vänder igen. Vad menade jag då med familjer som lever på bidrag? Jag tror inte att det är helt okänt för att det finns människor som jobbar heltid men som ändå är i behov av ett kompletterande försörjningsstöd för att kunna klara sin ekonomi. De människorna kommer att kunna klara sig på sin egen lön därför att de nu får ett högre disponibelt belopp och i och med det inte längre behöver kompletterande försörjningsstöd från kommunerna. Vi räknar lite olika. Ni räknar kronor och vi räknar procent. Vi ser ändå att den största delen tillfaller dem som har låga och medelhöga inkomster. Därför är jobbskatteavdraget rättvist. Det är väl ingen som blir gladare för att man vet att någon annan får en större sänkning i kronor. Man måste titta till den egna ekonomin. Jag är helt säker på att om man gör en förfrågan kommer det att visa sig att människor märker att de har fått mer i plånboken. 79 () replik: Det var i varje fall ett försök till svar, och det är väl gott så. Jag kan konstatera att och kanske hela alliansen alltid tycker att sänkta skatter på något sätt är medicinen mot det mesta i alla typer av konjunkturer. Det gäller den här konjunkturen och den tidigare högkonjunkturen; skatterna ska sänkas. Min fråga var om tycker att de 75 miljarder som man nu har satt sprätt på verkligen har bidragit till att öka sysselsättningen i en sådan omfattning som man ändå skulle tycka att 75 miljarder borde motsvaras av. Jag blir konfunderad när vi pratar om familjerna och den disponibla inkomsten. säger att många har tvingats ha försörjningsstöd som komplement och inte behöver det. När jag höll mitt anförande tog jag upp precis det problem som gäller och som var en stor nyhet : Socialbidragen har kraftigt ökat i kommunerna. De betalade ut nästan . Det är det som är det stora problemet, men det var inte riktigt det svar jag fick från . Det var ett helt annat svar, nämligen att numera behöver människor inte få något försörjningsstöd på grund av er politik. Jag tror att det blev lite fel där. 80 () replik: Nej, jag tror inte alls att det blev fel, . Vi pratar nog om olika personer. Jag tror att de människor som tidigare hade arbete och en kompletterande försörjning via socialbidraget nu har lämnat socialbidraget. Däremot förnekar jag inte det faktum att kostnaderna ökar för socialbidragen i tuffa tider. Detta gav du själv svaret på i ditt anförande; det har med lågkonjunktur att göra. Det såg likadant ut under den förra lågkonjunkturen, och det kommer att se likadant ut under kommande lågkonjunkturer. Det är väl tur att vi har det här yttersta försäkringsskyddet. 81 () replik: av befolkning får av skattesänkningen, . Sedan kan du prata om andra procentsatser hur du vill; det är de som är rikast som får mer än hälften av alla skattesänkningar som den borgerliga regeringen genomför. Det är ingenting som vi behöver diskutera, utan det är ett faktum. pratar om vårdbiträdet från som ett exempel på någon som skulle vinna på regeringens politik. Tänk det tror jag inte alls. Hon har troligtvis ingen färdigamorterad villa eller någon annan förmögenhet som hon får skattesänkningar för. Hon har troligen inte heller en villa som är värd många miljoner, och ingen inkomst på över en halv miljon. Hon köper sannolikt varken städning eller poolskötsel. Däremot finns hon säkert bland dem som till och från är sjukskrivna. Det är ganska vanligt bland vårdbiträden som har tunga jobb. Då kommer hon att förlora på er politik. Om hon dessutom skulle ha oturen att bli arbetslös är jag fullständigt övertygad om att hon skulle vara själaglad om det fanns en socialdemokratisk regering i det här landet. Vad har för budskap till alla sjuskrivna och arbetslösa vårdbiträden vare sig de bor i , eller ? 82 () replik: Jag kan inte låta bli att tycka att Socialdemokraternas retorik är lite fascinerande. A-kassan är en generös försäkring för dem som har lägre inkomster om man jämför med dem som har högre inkomster. Den ger ett bättre försäkringsskydd för dem som har låga inkomster. Då vill Socialdemokraterna kraftigt höja skatterna för dem med låga inkomster för att de med före detta höga inkomster ska få ett bättre försäkringsskydd i a-kassan. Jag tycker att det rimmar illa, och jag tycker inte heller att det låter rättvist. Jag menar fortfarande att det är rättvist att man får behålla mer pengar av sin egen lön om man har en låg inkomst. Varför skulle det vara finare att få bidrag från staten än att få behålla och få egen makt över de egna pengar som man själv har tjänat? Jag förstår inte logiken. Det är klart att vi ska ha försäkringssystem som är offentligt och kollektivt finansierade. Men vi kommer inte att få in en enda skattekrona om inte människor har arbete. 83 () replik: Arbetslösa och sjukskrivna får inga bidrag från staten, . De ingår i ett försäkringssystem. Det är precis som när man betalar sin trafikförsäkring, med lite extra skatt , och får ut på den om det händer någonting med bilen. Man har en villaförsäkring och en hemförsäkring som man betalar för, och man får ersättning från den när det händer någonting med huset. Så är det också med arbetslöshetsförsäkringen och med sjukförsäkringen. Det är inga statliga bidrag och ingen statlig välgörenhet. Vi tycker att det är självklart att alla som har ett arbete ska få ersättning från det här systemet när de blir arbetslösa eller sjuka. Det ska inte bara vara någon liten låg nivå för dem som tjänar allra minst, utan även de som tjänar normalt ska få ersättning för sitt inkomstbortfall.