prot · GW09109 · 2009-04-29 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om preliminär plan för kammarens sammanträden Förste vice talmannen meddelade att en preliminär plan för kammarens sammanträden den 4 maj10 september delats ut till ledamöter. 3 § Meddelande om inlämning av interpellationer Förste vice talmannen meddelade att sista dag för inlämning av interpellationer för besvarande före sommaruppehållet skulle vara . Förste vice talmannen meddelade vidare att interpellationer för besvarande innevarande fick lämnas in torsdagen den 30 julitorsdagen . 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2008/09:465 Till Interpellation 2008/09:465 Studentinflytande av (s) Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är samordning av interpellationer i samma fråga samt tjänsteresa utomlands. Interpellation 2008/09:467 Till Interpellation 2008/09:467 Post- och betalservice i glesbygd av LiseLotte () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är tidigare inbokade engagemang. () Enligt uppdrag 5 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2008/09:180 till finansutskottet Skrivelser 2008/09:90 till utrikesutskottet /09:185 till socialutskottet 6 § Förvärv av kvalificerade innehav i finansiella företag, m.m. Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU32 Förvärv av kvalificerade innehav i finansiella företag, m.m. (prop. 2008/09:155). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 11 §.) 7 § Omreglering av apoteksmarknaden Föredrogs socialutskottets betänkande 2008/09:SoU21 Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145). 1 (): Det här ärendet handlar om regeringens proposition Omreglering av apoteksmarknaden och om motioner i den frågan. Denna omreglering är en del av det arbete som pågår på hälso- och sjukvårdsområdet. Regeringens förslag syftar till att öka möjligheterna till entreprenörskap och företagande. Målet är att konsumenterna ska få ökad tillgänglighet till läkemedel, bättre service och ett bättre tjänsteutbud. har haft en öppen utfrågning på temat omreglering av apoteksmarknaden. Dessutom har näringsutskottet yttrat sig över propositionen och följdmotionerna. har i sin behandling ställt sig bakom regeringens förslag, det vill säga att apoteksmarknaden ska omregleras och att ensamrätt att bedriva detaljhandel med vissa läkemedel och varor ska brytas. Monopolet ersätts med ett system där de som har fått tillstånd av ska få bedriva detaljhandel med de läkemedel och varor som omfattas av ensamrätt. Utskottet ställer sig också bakom förslaget om att en ny lag, apoteksdatalagen, ska inrättas som reglerar öppenvårdsapotekens hantering av personuppgifter i handel med läkemedel med mera. En del andra förändringar krävs också. Det gäller till exempel lagen om receptregister. I propositionen tas frågan om förutsättningar för ändringar av inköps- och försäljningspris upp. Man föreslår att ska få utfärda sådana föreskrifter. Detta förslag har i vissa delar kunnat uppfattas som otydligt, och utskottet har därför uppfattningen att regeringens förslag just i denna del inte bör genomföras. Utskottet ställer sig i övrigt bakom propositionens föreslagna lagändringar, som föreslås träda i kraft . Samtliga motionsyrkanden avstyrks. I ärendet finns två reservationer. Därmed överlämnar jag talarstolen till debattörerna. 2 (): Läkemedel är den vanligaste behandlingsmetoden i sjukvården . Vi har under vår livstid sett fantastiska framgångar när det gäller läkemedel. Vi kan bota och lindra många sjukdomar som var obotliga eller väldigt svåra att lindra. Vi kan ofta ge läkemedel i stället för kirurgi och därmed undvika väldigt många svåra situationer. Vi kan med hjälp av läkemedel hantera risker, och man kan också skräddarsy läkemedel så att de passar för den enskilda personens förutsättningar. Det är en fantastisk framgång. har i internationell jämförelse en mycket bra läkemedelshantering och läkemedelsutveckling. Det har varit säkert och kostnadseffektivt, och vi har också snabbt kunnat tillgodogöra oss de nya läkemedel som kommer ut på marknaden. Men det betyder inte att den svenska läkemedelshandeln är utan problem. Det finns naturligtvis ganska stora problem. Låt mig peka på några av dem. Det första jag vill ta upp är att de nya fantastiska läkemedlen inte alltid kommer alla patienter och alla medborgare till del. Vi vet att det finns betydande skillnader mellan olika landsting när det gäller hur snabbt man introducerar nya läkemedel, ofta beroende på att man initialt har höga kostnader. Vi vet också att man ger olika läkemedel beroende på om patienten är man eller kvinna och beroende på samhällsklass eller utbildningsbakgrund. Det är skillnader som inte rimligen kan förklaras med medicinska skäl utan helt enkelt beror på diskriminering. Att alla medborgare och alla patienter ska få lika tillgång till den bästa medicinska behandling som finns att tillgå borde vara en rättighet. Det är det inte fullt ut i svensk sjukvård. Det andra problemet jag vill ta upp är att det också finns de som får alldeles för mycket läkemedel eller som får läkemedel under . Det gäller speciellt många multisjuka äldre, där polyfarmaci har blivit ett allt ökande problem. Det är oerhört många människor som får väldigt många läkemedel, och detta har ökat snabbt. Från att ha haft ett genomsnitt på två tre läkemedel är man nu uppe på ett genomsnitt på över tio läkemedel per person på många äldreboenden. Det är en skandal att det tillåts att vi överbehandlar våra äldre med läkemedel utan att någon tar ansvar för att göra regelbundna läkemedelsgenomgångar, anpassa läkemedlen för äldre och anpassa doserna utifrån de förändrade förutsättningar som gäller i den åldrade kroppen. Här finns det väldigt mycket att göra. Ett annat område är psykofarmaka som det naturligtvis är en fantastisk möjlighet för många att få tillgång till. Men det är alltför många patienter som får fortsätta med en antidepressiv medicin utan att man följer upp eller utvärderar vad som händer och hur effekterna blir. Det tredje problemet handlar om tillgänglighet. Det är många som skulle önska att man kunde köpa enklare läkemedel direkt i handeln. Det kan gälla allergimedicin när pollensäsongen sätter i gång, det kan vara huvudvärkstabletter och det kan vara nässprej. Jag tror att det skulle vara en stor fördel om vi kan få ut mer av vanliga, enkla, receptfria läkemedel i handeln och därmed öka tillgängligheten. Jag tror också att många skulle uppskatta att kunna hämta ut sitt recept direkt på vårdcentralen eller i anslutning till vårdcentralen, så att det blir möjligt att när man har fått recept på antibiotika också kunna hämta ut penicillinet och påbörja kuren direkt för att snabbt få effekten. Inget av dessa problem löses eller hanteras med de förslag som ligger på bord. är det avreglering och utförsäljning av apoteken som vi ska besluta om. Inget av det hanterar de problem som jag har tagit upp. Hur har det kunnat bli så fel? Hur kan man lägga fram en så tjock proposition utan att ens beröra några av de ganska stora problem som faktiskt finns i läkemedelshanteringen? Jag tror att det handlar om synen på läkemedel. Är läkemedel en del av hälso- och sjukvården faktiskt den viktigaste behandlingsmetoden inom hälso- och sjukvården? Eller är läkemedel en detaljhandelsvara, likadan eller nästan likadan som andra detaljhandelsvaror? Jag tror att det är det synsättet som skiljer oss. Det är det som också gör att vi hamnar i väldigt olika slutsatser om hur vi på bästa sätt ska reglera och hantera läkemedel i vårt land. Skattebetalarna betalar ungefär 23 miljarder för läkemedel . Det är en nota som förmodligen kommer att öka , förhoppningsvis därför att vi får bättre läkemedel och därmed också kan bota fler. Den här förändringen det gäller det beslut som snart ska ta är en oerhört stor förändring som kommer att påverka många människor. Detta kommer att påverka hela hälso- och sjukvården, och det kommer att påverka skattebetalarnas kostnader. Jag vill ändå, herr talman, ta upp att regeringen har valt att genomföra de här mycket stora förändringarna utan att ens ha försökt finna en blocköverskridande lösning, utan att ens ha försökt utröna var de kanske oöverbryggbara skillnaderna och de delar där vi kanske är överens finns. Ni har valt att hålla oss i oppositionen helt utanför processen, både när det gäller utredningen och när det gäller beredningsarbetet. , i , ringde jag till socialminister för att säga att vi i oppositionen var intresserade av att se om det gick att finna en blocköverskridande lösning när det gäller . Det är en ganska ovanlig hantering. Det är mer vanligt så brukar det vara att det är regeringen som sonderar ifall det finns möjlighet att komma överens med oppositionen. Det är ganska ovanligt att oppositionen hör av sig och vill sondera ifall det finns förutsättningar att komma överens över blocken. Men detta gjorde jag. Jag gjorde det därför att jag tycker att man har ett ansvar att åtminstone försöka göra det när det gäller en sådan här stor förändring, när det gäller en sådan här stor del av hälso- och sjukvården och när det gäller så här mycket pengar av skattebetalarnas medel. Men regeringen sade nej. Regeringen har vid inget tillfälle velat diskutera med oss i oppositionen och har inte ens velat ta reda på vad det är som skiljer och vad som möjligen förenar. Därför är regeringen ensam ansvarig för den osäkerhet som kommer att råda efter de här besluten. En av de vanligaste frågorna som jag får är naturligtvis: Vad kommer att hända om det blir en ny majoritet i efter nästa val? Då är svaret: Det kommer att bli stora förändringar just därför att vi inte ens har försökt finna en överenskommelse i den här stora frågan. Jag vill peka på några av de frågor som vi tycker är allvarligast i det här förslaget. Det gäller bland annat statens roll. I mina ögon är det naturligt att statens och statliga myndigheters uppgift ska vara att garantera god säkerhet, god tillgänglighet och effektiv användning av skattebetalarnas pengar. Regeringen har valt att formulera sig så här: lönsamhet ska säkerställas genom att den statliga myndigheten vid beräkningen av handelsmarginalen beaktar att den samlade lönsamheten på den svenska apoteksmarknaden inte får vara väsensskild från den som noterade apoteksbolag redovisar i andra länder. Statliga myndigheter ska alltså garantera internationella apoteksbolags lönsamhet. Jag tycker att det är en mycket märklig ordning. Det andra problemet jag vill ta upp handlar om neutraliteten mellan olika läkemedelsproducenter. När man har ett apoteksmonopol, som vi har haft och fortfarande har, ställs det mycket höga krav på en neutralitet mellan olika läkemedelsföretag. får inte gynna vissa företag före andra. får inte marknadsföra eller sätta fram och göra mer reklam för eller ha bättre exponering av vissa läkemedel. Det här är strikt reglerat, och jag tycker att det är mycket bra att det är så. släpper vi på detta. blir det möjligt för de nya apoteksbolagen att ingå överenskommelser med läkemedelsbolagen, att exponera sig och delta i gemensamma kampanjer, kanske inte reklamkampanjer men exponeringskampanjer och informationskampanjer, tillsammans med läkemedelsbolagen. Det kommer att påverka. Och jag är rädd för att det kanske negativt kommer att påverka hur konsumtionen av läkemedel utvecklas. Det sista jag vill ta upp handlar om kostnaderna. Vi kommer, tror jag, att få kraftigt ökade kostnader för skattebetalarna. Alternativet är att det blir dyrare för den som handlar läkemedel. Vem ska annars bekosta den ökade vinstmarginalen? Dessutom har vi en minskad insyn i den ekonomiska hanteringen inom de här nya apoteksbolagen. Vinstintresset ska styra. Vi har redan sett exempel på det. När den statliga myndigheten kan effektivisera sitt arbete så att man sparar pengar ska de pengarna gå till ökad vinstmarginal för de nya internationella aktörerna och inte komma skattebetalarna till del. Det är ett tecken på att kostnaderna kommer att öka för skattebetalarna, för att gynna de nya aktörerna. Jag yrkar avslag på den här propositionen och bifall till reservation 1. I detta anförande instämde , , , , Per och (alla s), och (båda v) samt (). 3 (): Den borgerliga regeringen gjorde redan tidigt, i början av mandatperioden, klart för oss att skulle avregleras. När jag eller någon annan från oppositionen har ställt frågan varför regeringen vill riva ett välfungerande system och ersätta det med ett marknadssystem där läkemedelskostnaderna riskerar att skjuta i höjden har vi fått mer eller mindre begåvade svar. De vanligaste förklaringarna har varit att man gick till val med löftet att sälja ut eller att endast diktaturer som och har kvar apoteksmonopolet och att därför inte kan ha kvar monopolet. Monopol är alltid dåligt, enligt borgerlig retorik. Lika säkert påstår de borgerliga partierna att privatisering och konkurrens per automatik kommer att innebära billigare läkemedel. Alliansens representanter i socialutskottet brukar också lyfta fram den dåliga tillgängligheten och att det är så få apotek i . Uttalanden från socialministern och hans allianskompanjoner i socialutskottet i olika debatter har varit entydiga: måste privatiseras; så här kan vi inte ha det. Svenska folket är däremot nöjt med . Svenskt kvalitetsindex visar att har en hög kundnöjdhet, och OECD prisar vårt monopol och konstaterar att har ett av de mest kostnadseffektiva distributionssystemen för läkemedel i världen. Socialministern citerar inte dessa synpunkter. Inte heller har jag hört referera till rapporten ur konsumentperspektiv från . Den sistnämnda rapporten är så pass intressant att jag tänker ägna lite mer tid åt den. Rapporten gjordes som en nollmätning . Syftet var att man skulle kunna mäta effekter av avregleringen . Målgruppen i undersökningen är den svenska allmänheten i åldern . Det sammanfattande betyget på verksamhet är 4,4 på den femgradiga betygsskalan. Detta innebär att anser att verksamheten sköts bra eller mycket bra. Fyra av tio besöker ett apotek minst . Närheten till apoteken bedöms vara mycket god. av alla har mindre än 15 minuters väg till närmaste apotek eller apoteksombud från sin bostad. Nio av tio anser att närheten till apoteken är bra, och säger att öppettiderna är bra. Jag citerar från rapporten: Kunderna är alltså mycket positiva till tillgängligheten till apoteken. När det gäller äldre personer, , är inställningen ännu mer positiv. anser att närheten till apoteken är bra, och svarar att öppettiderna är bra. Det är mycket få, , som svarar att närheten och/eller öppettiderna är dåliga. Allmänhetens inställning till personal är också mycket positiv. anser att personalen är kunnig. Nio av tio anser att personalen bemöter dem med respekt, och tre av fyra anser att personaltätheten är god. Man är också mycket positiv till försäljningslokalerna och till den information som ges. Inställningen till omregleringen varierar. Vad gäller receptbelagda läkemedel är förbättrade öppettider det främsta argumentet, medan en majoritet tror att tryggheten och den hjälp man får av personalen skulle bli sämre. Det är tydligt att de människor som har medverkat i undersökningen inte delar socialministerns uppfattning att vi har för dålig tillgänglighet när det gäller läkemedel och att vi har för låg servicenivå på området. Detta påstående är ett utdrag från en interpellationsdebatt jag hade med socialministern . Den debatten handlade om apotek på landsbygden. anser att regeringen sviker befolkningen i glesbygden i sin iver att låta företag med vinstintresse ta över försäljningen av läkemedel. Den enda konkreta åtgärd regeringen redovisar för att säkra tillgängligheten till läkemedel i glesbygd är att får behålla sina apoteksombud. anser tillsammans med Socialdemokraterna och att det krävs särskilda åtgärder från statens sida för att i längden kunna upprätthålla servicen i hela landet. Hur detta ska organiseras, vad det kommer att kosta och vilken ambitionsnivå för detta som finns hos regeringen går inte att läsa i propositionen. Vilka garantier har för tillgänglighet på små orter? Hur blir det för orter som och med några hundra invånare var? Där finns apotek . Hur blir det framgent? Hur kommer regeringen att avtalsvägen kunna garantera en täckning av apotek som motsvarar dagens täckning av apotek över hela landet? Jag finner inga garantier i betänkandet. Den hearing som socialutskottet anordnade gav inte heller några garantier. Nej, hela beredningen av ärendet har varit exempellöst illa skött från början till slut. Det har varit mycket tyckande och tro och desto mindre fakta och oberoende undersökningar. Inga hållbara argument för avregleringen har presenterats. Det är enbart ideologiska skäl som har drivit fram förslaget. Vad konsekvenserna av förslaget blir för enskilda medborgare har regeringen inte ens försökt att beskriva. avregleringar som Posten, SJ och elmarknaden höll inte heller vad som lovades. Konsumenterna skulle gynnas, och det skulle bli bättre för alla. Inte har det blivit så, utan många människor är besvikna på grund av krångliga system, ökade priser och dålig service. Elbolagens vinster, till exempel, är däremot som bekant mycket stora. Och när vi talar om apotek får vi inte glömma att det är skattebetalare som får stå för huvuddelen av kostnaderna för receptbelagda läkemedel också nu när regeringen ser till att vinstdrivande företag ska börja sälja läkemedel. Jag yrkar avslag på propositionen och i stället bifall till s-, v- och mp-reservationen nr 1. I socialutskottets betänkande behandlas också yrkande som handlar om generika och vaccintillverkning. Under förra mandatperioden genomfördes en reform som har inneburit betydligt sänkta kostnader för såväl samhället som den enskilda patienten. Jag syftar på det obligatoriska utbytet av originalläkemedel till generika om inte särskilda skäl mot detta finns. vet vi inte hur det blir med bytet till billigare läkemedel , men menar att det är dags att utreda möjligheterna för staten att etablera en egen generikatillverkning. Det skulle bidra till fortsatt satsning på fler jobb och det skulle också garantera nationell kompetens inom läkemedelsområdet. På lång sikt skulle ett statligt generikaföretag också kunna utgöra grunden i en inhemsk produktionskapacitet för framtagning av vaccin mot influensapandemier en mycket aktuell fråga både hos oss och globalt. Jag kan tänka mig att en sådan tillverkning skulle kunna etableras och byggas upp tillsammans med våra nordiska granländer. Jag vill avsluta med att yrka bifall också till reservation nr 2. I detta anförande instämde (), , , , , , Per och (alla s) samt (). 4 (): Jag vill börja med att yrka bifall till de rödgrönas gemensamma reservation, nr 1. Hur kan vi på bästa sätt skapa en utveckling inom läkemedelsdistributionen i som gagnar patienterna och folkhälsan? På vilket sätt kan apoteken bidra till att den felaktiga läkemedelsanvändningen och den läkemedelsrelaterade sjukligheten minskar? Kommer regeringens förslag om att avreglera apoteksmarknaden att leda till förbättrad och mer rationell läkemedelsanvändning? Dessa tre frågor ställde jag till regeringens representanter här i kammaren då vi debatterade propositionen om bildande av moderbolag för . Några svar på dessa frågor fick jag inte vid den förra kammardebatten, och inte heller fick frågorna något svar i den proposition som vi ska debattera här . Vi i tycker därför att det är högst relevant att ställa dessa frågor än en gång. Avsaknaden av svar på dessa tre centrala och viktiga frågor samt det faktum att regeringen inte presenterar ens ett försök till analys av konsekvenserna avseende hur läkemedelsanvändningen påverkas av apoteksutförsäljningen är minst sagt anmärkningsvärt. Detta visar att den moderatledda regeringen inte ser läkemedel som en viktig del av svensk hälso- och sjukvård utan som en vanlig detaljhandelsvara som ska konkurrensutsättas. Regeringen gör i propositionen ett halvhjärtat och tafatt försök att ändå nämna frågan om förbättrad läkemedelsanvändning. I propositionen kan man läsa att ett av avregleringens mål är följande: Omregleringen bör tillvarata apotekens bidrag till en förbättrad läkemedelsanvändning. Vidare kan man läsa att reformen bör följas upp och utvärderas , främst avseende effekter på tillgänglighet, service och tjänsteutbud samt läkemedelskostnader. Det står också att och har fått uppdraget att utvärdera reformen. Visar då inte dessa skrivningar att regeringen verkligen tar de här frågorna på allvar? Nej, snarare tvärtom. Däremot ger propositionstexten upphov till ett antal nya obesvarade frågor. Ska verkligen reformens alla mål, även målet om förbättrad läkemedelsanvändning, utvärderas och följas upp trots att det inte nämns under avsnittet i propositionen om utvärdering och uppföljning? Vem har fått i uppdrag att genomföra denna utvärdering och uppföljning? Vad är det som ska följas upp och utvärderas när det gäller läkemedelsanvändningen och hur ska det ske? Finns det någon analys eller utredning som beskriver nuläget, före avregleringen, när det gäller omfattningen och orsaker till den felaktiga läkemedelsanvändningen och läkemedelsrelaterade skador och dödsfall? Jag tror inte att det finns någon sådan analys, och om det inte finns någon analys av dagens situation, hur ska man då kunna genomföra en utvärdering? Då har man ju inget att jämföra . slutsats av propositionstexten och de obesvarade frågorna är att det stöder vår uppfattning att regeringens ambition att förbättra läkemedelsanvändningen är obefintlig. Regeringens förslag till förändring av det svenska apotekssystemet är i stället helt ideologiskt driven och bygger på den felaktiga utgångspunkten att läkemedel i huvudsak är en detaljhandelsfråga. och den rödgröna oppositionen anser tvärtom att läkemedelshanteringen i första hand måste ses som en helt avgörande del av en väl fungerande hälso- och sjukvård. Vi vill behålla och utveckla den effektiva infrastruktur som administrerar inom läkemedelsdistributionen av receptbelagda läkemedel. bör ges en utvecklad roll när det gäller insatser mot felaktig läkemedelsanvändning. har vi en felaktig läkemedelsanvändning som ger upphov till läkemedelsrelaterade skador, sjukdom och dödsfall. Kostnaderna för den felaktiga läkemedelsanvändningen kan vara så stora som 2030 miljarder, alltså lika stora som hela den totala läkemedelsnotan . Hur många är det som drabbas av felaktig läkemedelsanvändning som leder till läkemedelsrelaterade skador, sjukdom och dödsfall? Anmärkningsvärt nog finns inga säkra siffror eller statistik på detta, men uppskattningar visar att det handlar om tiotusentals patienter som skadas i onödan och kanske så många som 1 000 personer patienter som dör i onödan av läkemedelsrelaterade orsaker. Vad kan då göra för att bidra till en förbättrad läkemedelsanvändning? Det viktigaste är att skapa förutsättningar för att utnyttja apotekspersonalens kompetens och kunskap i större utsträckning än . Detta kan möjliggöras genom tydliga incitament och ersättningsmodeller för att utöka information och rådgivning om läkemedel vid patientmötet. Självklart ska det garanteras att informationen och rådgivningen är enhetlig, oberoende och kvalitetsgranskad. Även rådgivning om hälsa och livsstil samt alternativ till läkemedel bör vara prioriterat för apotekspersonalen. En annan av regeringens målsättningar med apoteksavregleringen är låga läkemedelskostnader till nytta för konsumenten och det offentliga. Jämfört med de flesta länder i får läkemedelsföretagen bra betalt för sina produkter i . är priset till konsumenterna i bland de lägre. Det svenska apotekssystemet har bidragit till att vi har ett av de säkraste och mest kostnadseffektiva distributionssystemen för receptbelagda läkemedel i världen. Dessa påståenden stöds av en som granskat den svenska läkemedelsdistributionen.