prot · GW0986 · 2009-03-18 00:00:00 — Låt oss säga att man från början har sagt att man ska ta tillbaka det här och höja skatterna med och att det ska användas till att finansiera angelägna satsningar exempelvis när det gäller tillgängligheten. Sedan kanske man kommer på att det nog inte var så smart att mitt i brinnande lågkonjunktur höja skatterna för dem som tjänar minst därför att det inte är bra ur konjunktursynpunkt. Då försvinner finansieringen för de viktiga och angelägna satsningar som naturligtvis behöver genomföras; det jag håller med om. Men den ekonomiska politiken och socialpolitiken måste hänga ihop. Man kan inte bara stå i talarstolen i den socialpolitiska debatten och säga att alla ska få mer pengar när man inte har någon finansiering för det när man diskuterar det i den ekonomiska politiken när finansutskottet har debatt. Politiken måste hänga ihop. 88 (): Också detta är en synnerligen viktig debatt. Även om det är enbart motioner som föranleder debatten är det en viktig debatt för alla personer som är särskilt berörda av handikappolitiken. Jag är glad för att den här regeringen har sett handikappolitiken som ett stort och vitt område där man nu aktivt arbetar med olika departement. Jag tror att är slut då vi kan sätta olika politiska frågor i fack och säga: Det sköter den, det sköter de och det sköter de. Vi måste tillsammans samarbeta för att uppnå de mål vi har. Det är därför jag vill säga att , vår minister som har ansvar för det här området, är en eldsjäl när det gäller att få saker och ting uträttade. Jag vet att det arbetas i olika departement. har flera av mina kolleger här sagt att också kommuner och landsting numera arbetar tillsammans. Man skrev en artikel där man skrev under att man nu ser till att enkelt avhjälpa hinder och att det verkligen händer någonting. Det känns bra för mig. Det känns också bra att och genomför en informationssatsning i landets kommuner och landsting om detta. Det tycker jag känns jättebra! Jag skulle önska att ett samhälle planerades på ett sätt så att alla kan trivas. Då behöver vi inte heller ha någon övrig anpassning, i varje fall inte särskilt ofta. Både byggherrar och alla vi andra borde tänka inifrån på hur vi skulle kunna bygga för att göra det hela tillgängligt för oss alla. Även om vi inte har bestående funktionshinder, mer än glasögon, onda fötter och , kan vi av och till bli funktionshindrade . Jag fick för min del en mycket elakartad fotfraktur när min äldste son var . Jag hamnade då i en mycket besvärlig situation med ett gipsat ben, kryckkäppar och allt under sex . Då såg jag hur svårt det var. Det var ganska nyttigt för mig trots att jag som sjuksköterska hade god insikt om att saker och ting blir annorlunda när man får en funktionsnedsättning. Men jag såg också då att det på en del ställen gick alldeles utmärkt med kryckkäpparna. På andra ställen var det omöjligt att klara sig. Det är klart att alla människor kommer att uppleva att man inte kan hoppa bock som man gjorde i skolan, utan att det finns andra verkligheter hos oss människor. Hur eller på vilket djupgående sätt en person känner sig funktionshindrad beror också på hur vi planerar vårt samhälle. hade jag möjlighet att besöka helt privat. Jag blev så förvånad och frapperad av denna stad, närheten till paradiset i vattnet och alltihop. Men det fanns en sak som jag aldrig förr hade sett. Längst ned vid stranden fanns en central uppbyggd med små röda plastbilar jag kallar dem så. Detta hade man byggt för funktionshindrade människor som var rullstolsburna. De kom dit i sina badkläder och fick hjälp med bilen att åka ut i vattnet och bada precis som alla vi andra. Jag är tvärsäker på att det inte var något politiskt beslut som låg bakom, utan det var någon som hade en vision, en tanke och en bredd att kunna se att man här kunde ge möjlighet även för dem som inte själva kan gå ut i havet att göra det. När det gäller detta nytänkande och denna kreativitet för att förbättra en situation för våra funktionshindrade tror jag att vi med opinionsbildning, information och breda ansatser kan göra mycket mer för att se till att idéerna kommer fram. Därför skulle jag, herr talman som jag önskar välkommen hit; vi har ju setts förut vilja önska oss alla, kommuner och landsting, , de olika departementen och alla andra entreprenörer lycka till mot samma mål. Vi ska inte uppträda som konkurrenter till varandra utan som komplement till varandra, där vi vill göra samma sak och gå mot samma mål men använda de roller som vi har. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 15 § Kommunala frågor Föredrogs finansutskottets betänkande 2008/09:FiU22 Kommunala frågor. 89 (): Betänkande FiU22 är ett motionsbetänkande. I betänkandet behandlas motioner om kommunala frågor från den allmänna motionstiden . Motionerna rör ekonomisk utjämning, statlig LSS-peng och avgifter. Ett antal motioner handlar om avknoppning och avyttrande av kommunala tillgångar en fråga som anknyter till kommunallagen och EG-rätten. finns det motionsyrkanden som rör resursfördelning i välfärdsverksamheterna och villkor för offentliga respektive privata utförare i de kommunala tjänsterna såsom skola, vård och omsorg. har det här i talarstolen i ett par omgångar från finansutskottet talats om pengar till kommunerna. går vi in på verksamheterna. I betänkandet finns en motivreservation från Socialdemokraterna, . Det finns också en gemensam reservation. Därutöver finns det en enskild reservation från och en gemensam reservation från Socialdemokraterna och . 90 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 2 som vi har gemensamt med och . Dagens betänkande handlar, precis som sade här, om viktiga kommunala frågor. Det gäller kommunalekonomisk utjämning och välfärdens verksamheter. hade finansutskottet en offentlig utfrågning om kommunernas ekonomi. Den redovisning vi fick visar att vi är på väg mot en välfärdskris. bedömde att det kan vara 25 000 jobb som hotas i vården, omsorgen och förskolan när nu kommunernas ekonomi blir sämre. Kommuner och Landsting hänvisade till sämre skatteunderlag och ökande socialbidrag och menade att det är mycket angeläget att statsbidragen ökar. Annars är risken stor att anställda inom vården och omsorgen sägs upp. Dessutom framfördes att de kommuner som verkar få det svårast är mindre kommuner i glesbygd. Detta understryker vikten av att vi har ett kommunalt utjämningssystem som kan fördela landets tillväxt på ett rättvist och solidariskt sätt så att alla invånare i kan få en bra skola, vård och omsorg. Vi socialdemokrater har tillsammans med våra samarbetspartier och fört fram behovet av ytterligare resurser till kommunsektorn för att motverka risken för uppsägning av personal i skolan, vården och omsorgen. Tyvärr har våra framställningar avslagits trots att behovet av ytterligare resurser blir tydligare dag för dag. ser vi att också kommuner och landsting börjar varsla om uppsägning av personal. Det behövs minst 5 miljarder för att sätta stopp för de uppsägningar som väller in. Vi har också sagt att det behövs minst 5 miljarder . Med de prognoser som kommer kan det krävas mer för att klara kvaliteten i välfärden. Regeringen och majoriteten skjuter denna fråga framför sig, man är passiv och overksam, kanske längre fram är mantrat, bara inte nu! Men, herr talman, det är nu som kommuner och landsting behöver besked. Just nu behandlas boksluten ute i kommunerna. Tyvärr visar flera kommuner underskott . Kommunsektorn ser lägre skatteintäkter kommande år, och beskeden till styrelser och nämnder är i många kommuner och landsting att man nu måste börja spara och dra ned på verksamhet för att resurserna minskar. Risken är stor att kommunsektorn bidrar till att fördjupa lågkonjunkturen om ingenting görs. Därför behöver nu besked lämnas angående höjning av statsbidragen för att inte jobben i skolan, vården och omsorgen ska hotas. Det krävs mer resurser, men det krävs också framtidshopp för den viktiga välfärdssektorn. De behöver planeringsförutsättningar så att de vet vad som gäller. I betänkandet behandlas några motioner, av moderata riksdagsledamöter, där man vill göra stora förändringar i det kommunala utjämningssystemet. Tyvärr måste jag konstatera att också utskottsmajoritetens skrivningar gör mig orolig för vilka förändringsförslag som kan komma från den tillsatta parlamentariska utredningen som ska utvärdera hela systemet för kommunalekonomisk utjämning. Motionärerna bortser ifrån att det kommunala utjämningssystemet, som har som mål att skapa likvärdiga ekonomiska förutsättningar för alla kommuner och landsting att kunna erbjuda sina invånare en bra vård, omsorg och utbildning, är mycket viktigt för kommunsektorn. Utan solidaritet i omfördelningen av resurser mellan kommunerna kan hela inte leva på samma villkor. Genom en långtgående utjämning garanteras alla kommuner och landsting lika stora beskattningsbara inkomster per invånare oavsett storleken på det egna skatteunderlaget. Genom inkomstutjämningen får också alla kommuner och landsting del av den samlade ekonomiska tillväxten i landet. En välfungerande inkomstutjämning, där samtliga kommuner och landsting solidariskt medverkar, ger därmed ett positivt bidrag till att vitalisera den kommunala självstyrelsen. Det är också särskilt viktigt att kostnadsutjämningen så långt möjligt kompenserar för strukturella skillnader och utjämnar välfärdsskillnader mellan kommunerna. Vi anser att kommuner och landsting även i fortsättningen ska kompenseras bland annat för den regionala, demografiska och geografiska strukturen och därtill hörande kostnader. Därmed är en långtgående utjämning av utomordentlig vikt, såväl för att trygga välfärden som för att skapa förutsättningar för tillväxt i alla delar av landet. Detta, herr talman, är vår motivering till varför dessa motioner bör avslås. I betänkandet behandlas också motion Fi291 där vi önskar en lagstiftning som säkerställer att offentlig verksamhet inte säljs ut till underpriser. I många borgerligt styrda kommuner och landsting har avknoppningar av välfärdens verksamheter redan gjorts. Inom såväl förskolan, skolan, och äldreboenden som inom hälso- och sjukvården har enheter sålts ut till anställda eller andra intressenter till kraftiga underpriser. Försäljningarna är nu tillfälligt stoppade i avvaktan på att man ska reda ut det oklara juridiska läget. Vi anser att det inte är förenligt med medborgarnas krav på ett effektivt utnyttjande av skattemedel att överlåta offentlig verksamhet till privata intressen till kraftiga underpriser, utan restriktioner eller hinder att sälja dessa vidare. Jag fick ett pressmeddelande från som ville se hur man använder skattebetalarnas pengar. Detta är ett område som jag tycker att de borde granska. Vi anser också att alla utförare av offentligt finansierade välfärdstjänster ska omfattas av samma skyldigheter och samma krav, oavsett om de är privata eller offentliga. Av detta skäl bör lagstiftningen ses över för att kunna garantera lika villkor för alla utförare av offentligt finansierad välfärdsverksamhet. En sådan lagstiftning ska förhindra att skattemedel plockas ut som ohemula vinster i stället för att finansiera kvalitetshöjningar. När det gäller kraven på utförare anser vi att kollektivavtal ska gälla i all verksamhet och att personalens meddelarfrihet och rätt till kompetensutveckling och även i övrigt goda arbetsvillkor måste säkerställas. När det gäller hälso- och sjukvård liksom äldre- och handikappomsorg anser vi att det är olämpligt att använda sig av upphandling. Vi är emellertid för medborgarnas rätt att välja och vill därför skapa möjligheter att ersätta lagen om offentlig upphandling med regler och system som bygger på avtal med tydliga krav från politiken och som har en öppen beslutsstruktur där alla aktörer har möjlighet att vara med och bedriva offentligt finansierad verksamhet på likvärdiga villkor. Medborgarna ska garanteras likvärdiga förutsättningar när det gäller service, kvalitet och tillgänglighet. Angående regler för etablering av företag inom valfrihetssystem anser vi att det måste vara möjligt för dem som ansvarar för och finansierar systemet att styra resurser och lokalisering dit dessa behövs bäst. Vi vill att kommuner och landsting ska kunna ta med medborgarnas behov, tillgänglighetsaspekter och ekonomiska överväganden vid val av de utförare som ska bedriva skattefinansierad välfärdsverksamhet. Återigen, herr talman, yrkar jag bifall till reservationerna 1 och 2. 91 (): Jag tänker börja med att yrka bifall till reservationen under punkt 1 och punkt 2, annars tror jag att jag glömmer bort det. har jag gjort det. Det känns på ett sätt väldigt bra att de ideologiska skillnaderna i politiken blir väldigt tydliga. Det känns bra när vi har moderater som som motionerar om att man ska öka de ekonomiska skillnaderna mellan olika delar av landet. Det är de som vi i verkligheten har att hantera trots alla deras försök att framstå som någonting annat. Att moderater ifrågasätter möjligheterna för att hela ska leva är kanske inte så förvånande, men att ställer upp på en sådan retorik och på sådana utredningar som har för avsikt att öka skillnaderna i landet är mer förvånande, herr talman. I valrörelser och när vi är ute i landet brukar det vara populärt att prata om att hela ska leva. Det ska inte ha någon betydelse var man är född eller var man bor. Man ska ha lika goda villkor till en god utbildning, en god vård eller en bra omsorg. Men är tydligen syftet att förhindra och försvåra en sådan politik. meddelade finansutskottet att det behövs 14 miljarder för att förhindra att personer sägs upp. Det behövs alltså 14 miljarder enbart för att behålla dagens nivå. Det säger någonting om den kraftiga konjunkturnedgången och vilka konsekvenser den här regeringens passivitet kommer att få för kvaliteten i vård, skola och omsorg. Det visar också vilka effekter detta kommer att få i form av en ökad arbetslöshet och därmed en ökad otrygghet och minskade inkomster. Kommuner och Landsting meddelade också, vilket var tydligt och något mer ovanligt, att det är just kommuner med få invånare som har de största ekonomiska bekymren, och landsting i norr, där det också bor mindre folk, har också mest ekonomiska bekymmer. Därför tycker jag att det majoritetssvar som de här motionerna har fått är mycket oroväckande. Skatteutjämningssystemet är ett av de mer lyckade system vi har för att utjämna skillnaderna i landet. Det är ett solidariskt system. Det är ett system som utjämnar strukturellt betingade skillnader såsom demografiska, regionala och geografiska strukturer. Det systemet möjliggör för alla människor att ta del av den ekonomiska tillväxt som sker i landet. Alla människor, oavsett var de bor, är ju med och bidrar på något sätt. Därför är det också mer rättvist att alla får ta del av den här tillväxten. verkar inte tycka så, och det gör inte heller längre, vilket förvånar mig. Men, herr talman, det kanske inte är så förvånande att ett parti som har lämnat rötterna i folkrörelsen och landsbygden och i stället styrs från Stureplan kommer fram till sådana slutsatser. Jag tänker också ta upp en annan fråga. Den handlar om privatiseringar i kommuner och landsting. Vi har sett flera exempel på detta, framför allt i borgerligt styrda kommuner. Det moderatstyrda är kanske det mest kända. Där reade man ut kommunmedborgarnas tillgångar till underpris. Att vara rädd om skattebetalarnas pengar verkar inte vara en prioriterad fråga för moderater, i alla fall inte om de kan gå till privata investerares fickor i stället för till vår gemensamma välfärds bästa. Bara det blir privat så blir det bättre, oavsett konsekvenser och kostnader för detta och oavsett om det handlar om rättigheter eller varor, vilket kanske är än mer skrämmande. Men det är inte nog med att vi har underbud och utförsäljningar av gemensamma tillgångar, utan det blir också en påverkan på demokratin. Demokratins räckvidd snävas in, och möjligheterna att vi tillsammans ska kunna styra utvecklingen försvåras kraftigt. Låt oss ta upp den välfärdskris som vi redan befinner oss i. Det ligger varsel om sparpaket lite överallt. De här privatiseringarna innebär att det kommunala äldreboendet måste spara pengar, medan det boende som finns på så kallad entreprenad eller i privat regi redan har ett kontrakt som inte går att förhandla om. Därför klarar de sig ifrån den här sparplanen. Det betyder egentligen att de gamla på det kommunala äldreboendet får dubbla besparingar, medan de gamla på det privata äldreboendet klarar sig undan. Det är likadant i de kommunala respektive privata skolorna. Det är ett synsätt som är helt förkastligt. Om man väljer en verksamhet ska man straffas ekonomiskt enligt den borgerliga politiken. Väljer man en privat verksamhet ska man minsann klara sig undan så lindrigt som möjligt. Men det kanske inte är så konstigt egentligen. Den här regeringen har faktiskt infört bidrag för att öka privatiseringarna och tar våra gemensamma skattepengar och använder dem för att få människor intresserade av att ta över välfärdsverksamhet. Bidrag till privatiseringar är helt okej, men att försvara a-kassan, som är en försäkring, är tydligen inte möjligt enligt den borgerliga politiken. Det här är mycket bekymmersamt. Det är en väldigt ensidig politik som får oerhörda ekonomiska och demokratiska konsekvenser. Den leder också till ett minskat förtroende för vår gemensamma välfärd. Om det privata boendet inte fungerar är det inte så lätt att gå till ett privat bolag och klaga och säga att man inte får sina rättigheter tillgodosedda, utan i så fall blir man hänvisad till den kommunala upphandlingen. Det blir politikern där som ska ställas till ansvar, och den politikern har inte så ofta tillgång till eller insyn i den privata verksamheten. Jag skulle kunna ta fler exempel. Det finns till exempel privata äldreboenden i där de anställda inte fick prata med journalister. Man blev varnad. Jag vet också att privata bolag i förfrågningsunderlag till personal på ett äldreboende har ställt frågan: Vet du hur vi på bästa sätt kan öka vinsten i företaget genom ditt arbete och hur kan du i så fall bidra? Om vi har pengar över i den kommunala verksamheten går de alltid tillbaka till kommunen i någon form, antingen i form av förbättrad kvalitet i välfärden, kanske en ny verksamhet, eller i form av att man sänker skatten. Men när det blir pengar över i en privat verksamhet går de i stället ned i den privata aktieägarens ficka. Det sker troligtvis genom att man har färre anställda i den verksamheten. Tack för den här debatten! Det är förskräckligt vad den här majoriteten försöker ställa till med. Tyvärr är det väl inte slut med denna dag, utan vi kommer att få se mer. Jag skulle tro att det är många kommuner och landsting som kommer att få hicka när vårpropositionen kommer . Jag tror inte alls att ni har för avsikt att ta ansvar och tillse att kvaliteten i välfärden upprätthålls under den här lågkonjunkturen. Jag tror att det är er avsikt att låta lågkonjunkturen verka och på så vis minska välfärdens omfång och välfärdens andel av bnp. 92 (): Jag hoppas att vi kan koncentrera den här debatten till att diskutera förutsättningarna för kommunernas verksamheter. Det handlar om bra mycket mer än pengar, vilket debatten mest handlat om. Det är inte bara portmonnän, herr talman, utan det är också idéer och människors kraft som utgör resurser i kommunernas verksamhet. I oppositionens förslag om välfärdens verksamheter, som fogats som reservationer till det här betänkandet, luftas allt från misstänksamhet till direkt avoghet mot utvecklingen av valfrihet och mångfald. Skiljelinjen mellan alliansens och vänsterpartiernas politik framstår klart. Alliansregeringen genomför konsekvent steg för steg en valfrihetsrevolution för våra medborgare från de yngsta till de äldsta och för alla som arbetar inom välfärdstjänsterna. Alliansregeringen har tagit bort stopplagar och infört möjlighetslagar som syftar till att göra tjänsterna inom vård, skola och omsorg bättre, effektivare och mer tillgängliga. Man har satt ökat fokus på elever, omsorgstagare och patienter. Detta är till nytta för medborgarna, och inte, som det delvis utmålas här, för företagen. Utgångspunkten för reformerna är att vi har en gemensam finansiering med så många utförare som möjligt. Jag vill här ta upp några exempel. Jag börjar med skolans område. Där har vi just fått det senaste i raden av reformförslag. Här klargörs tydligt hur pengarna ska följa eleverna och hur vi ska få lika villkor för skolor liksom att öppenheten kring bidragen till skolor ska vara så stor som möjligt. Inom äldreomsorgen ger lagen om valfrihet utrymme för våra föräldrar, för våra mor- och farföräldrar och för oss själva att välja efter kvalitet när vi är i behov av omsorg. Våra olika behov och preferenser och inte minst den personliga relationen, som är så oändligt viktig i vård och omhändertagande, får ge utslag. Äntligen får små personaldrivna enheter lika möjligheter! Alliansregeringen har avsatt resurser för en systematisk utveckling av kvalitativa jämförelser som genomförs av Kommuner och Landsting kvalitet grundad på kunskap och systematiska jämförelser. Verksamheter kan lära av varandra och dra nytta av varandras erfarenheter. Kommuner och Landsting utvecklar också stöd till kommuner när det gäller hur avtal kan utformas så att olika krav tillgodoses, till exempel så att meddelarfriheten som ju här berörts och lex också gäller för icke offentliga utförare. Sedan vill jag påminna om att fristående enheter har en tillsyn av som går betydligt längre än kommunernas verksamheter som också är garantier för kvaliteten. Vårdvalet i primärvården ger patienter lika förutsättningar att välja vårdgivare. En tydlig prioritering är tillgängligheten i vården för att minska köer samt för ökat patientfokus och, inte minst, ökad patienttid. Svensk sjukvård är bra det framgår vid internationella jämförelser bortsett från att tillgängligheten faktiskt har varit usel, om jag får använda det ordet. Den tid som ägnats åt patienter har varit genant kort inom vissa verksamheter då ransoneringstänkande har fått vara en ledstjärna. Alliansens reformer ger förutsättningar. Men utformningen och utvecklingen ska ske lokalt ute i kommer och landsting. Låt mig ta exemplet med vårdvalet inom primärvården som utformas på olika sätt och som utvecklas i de landsting där det tillämpas i , , och . I har vårdvalet inneburit att antalet läkare ökat inom alla typer av geografiska områden. Vi har 20 fler vårdcentraler, och 800 fler stockholmare kommer till doktorn. ökar antalet besök hos undersköterskor och sjuksköterskor. Antalet besök ökar mest i områden med lägre medelinkomst. Vården får ett strålande betyg då nio av tio är nöjda och klagomålen minskar. Det är djupt oroande att så att säga vill vrida år tillbaka, motsätter sig konkurrens och ensidigt beskriver enskilda alternativ som privata vinstintressen. Socialdemokraterna ställer sig förvisso bakom valmöjligheterna det är glädjande men föreslår här långtgående begränsningar i valet av utförare. I reservationen i fråga förklarar de klart och tydligt att de är emot upphandling inom både äldreomsorg och sjukvård. Oppositionen påstår att när resurserna följer elever, patienter och vårdtagare går resurserna inte till dem som har behoven. Det systematiska arbete som försiggår i olika kommuner med hur resurserna ska fördelas med hänsyn till behoven har tydligen helt gått oppositionen förbi. En mångfald av utförare, herr talman, innebär en mångfald av möjliga arbetsgivare för dem som är verksamma inom skolor, vårdenheter och sjukvård. Det gör också arbetsplatserna. Inte minst märks det genom att arbetsplatserna blir allt friskare när bättre organisation, ledarskap och arbetssätt förbättrar arbetsvillkoren. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 93 () replik: