prot · GW09112 · 2009-05-06 00:00:00 — Barn vänder sig ofta till kompisar. Man snackar med kompisar om saker och ting. startade och utvecklade Barnens rätt i samhället tillsammans med bland annat en teknisk plattform, en gratissajt på Internet för barn. Under namnet Squill kunde man undersöka pseudonym och varna varandra. lades projektet ned 2008 i brist på pengar. Det var ett mycket bra projekt där barn var delaktiga. De kunde rapportera om någon de mött på Internet hade onda avsikter, och kunde ge tips och råd. Det var ett bra initiativ, och inte minst leverantörerna som skulle utveckla de tekniska lösningarna tyckte att det var bra. Vi menar att vi behöver mer kunskap om hur barnen använder ungdomssajterna. Den kunskapen kan vi bara få från barnen själva. Vad jag vet var det som sade nej till mer pengar till finansiering av projektet. 62 () replik: Jag vet inte om jag antar det har läst tidigare utvärderingar av lagförslag som regeringar av olika kulörer har lagt fram. De handlar om precis alla de saker som räknar upp. Man går igenom om det har avkunnats domar, hur statistiken ser ut och så vidare. Det är vad utvärderingen handlar om. Jag nämnde några olika saker, till exempel bevissvårigheter. Det kanske kommer att visa sig att det blir oöverstigliga hinder, eller också visar det sig att det inte alls är särskilt svårt att bevisa om det är fråga om sexuella syften eller inte. Jag kan inte tro att det är så svårt. När man har varit inne på dessa sajter går det att se rätt tydliga uttryck för vad man är ute efter. Allt detta får man gå igenom, till exempel straffsatser. Det kommer att göras. Jag hävdar fortfarande att detta är att slå in öppna dörrar. och andra frivilligorganisationer har många olika projekt. Många av dem är bra. Jag följer dem med stort intresse. I det här fallet vet jag inte exakt vad det berodde på att projektet lades ned, om det var pengabrist eller om ett annat projekt utvecklades. Så kan det också vara. I propositionen står det mycket om behovet av kunskap och hur vi ska ta till oss kunskap. Det finns olika myndigheter som jobbar med dessa frågor. Jag nämnde till exempel . Det är regeringens organ just för att få direkt kontakt med ungdomar, ta fram handlingsplaner, driva kampanjer och hämta in kunskap. Jag håller helt med om att kunskapen finns hos ungdomarna. 63 () replik: Tack, , för en bra redovisning av de stora dragen, där vi naturligtvis är överens. Men det är i detaljerna vi har en del problem. En sådan viktig detalj, och som också tog upp i sitt anförande, är just avsaknaden av insikt. och hennes allianskolleger verkar inte se att de tidigare begränsande och integritetskränkande åtgärderna leder till att fler personer med avsikt att utnyttja barn sexuellt försvinner i mängden av Internetanvändare som vill försvara sig mot de var för sig små och till synes oskyldiga åtgärder som skapar ett system av övervakning. Att det här är så uppenbart verkar vara tydligt ute på nätet, men regeringens företrädare ser inte detta. De bryr sig inte om att den här lagstiftningen måste ha en kontinuerlig tillsyn inte . Den måste ske snart, kanske . Vad är problemet? Ett tillkännagivande är naturligtvis hårt. Det tog upp. Men man borde kanske ha tänkt till innan. 64 () replik: Att utvärdera en lagstiftning anses väldigt . Man måste ha något att utvärdera helt enkelt. Det finns inte på ett tidigare stadium. Det är därför som är . Vi kanske inte ens får svar då. Jag tycker ändå att det är bra att utvärderingen ligger så pass . Det vill jag inte ändra på. Sedan kan vi fundera över vilka som kommer att försvåra på nätet, om det är de som avidentifierar Ipredadresser och liknande och därmed erbjuder ett skydd åt människor som till exempel sysslar med barnpornografibrott eller om det är lagarna i sig som vill förhindra nedladdning av upphovsrättsskyddat material. kommer vi in på en helt annan debatt, men det var du som förde in oss på den. Det är viktigt att göra den distinktionen av vilka det är som faktiskt kommer att försvåra möjligheten för polis och andra att gripa in mot dem som begår brott på Internet tyvärr. 65 () replik: Det var inte min avsikt att gå in på det. Men om nu tar upp ärendet på det sättet vill jag återigen säga att det är beklämmande att regeringen och majoriteten som går film- och medieindustrins ärenden i de andra fallen här inte kan se kopplingen. Man skapar en massoro bland vanligt folk, vanligt hederligt Internetanvändande folk. Man har sett till att det finns en befogad oro för att helt vanliga användare hamnar i kläm. Det kan inte vara så att , som är erfaren riksdagsledamot och också tidigare statsråd, inte kan se att lagstiftningen ibland gör att människor hamnar i kläm. Det blir felaktiga utredningar, felaktiga åtal och felaktiga tvångsåtgärder just avseende att man inte kan se kopplingen till att tillmötesgå en industri som i varje fall det har tjänat enorma pengar på att inte vara en del av teknikutvecklingen. Med denna lagstiftning kommer man återigen inte att klara av att hantera frågan. Det handlar i grunden om hur man ska kunna vara en användare som är tillförsäkrad det integritetsskydd som vi har åtagit oss att tillförsäkra våra medborgare genom olika internationella konventioner och åtaganden. Min fråga är: Vad kommer att göra för att utredningen blir av? 66 () replik: Först och främst finns det rättsskydd i de lagar vi har tagit fram. Det låter på dig som om det över huvud taget inte skulle finnas något integritetsskydd i lagarna. Jag vill upprepa det som sade. Han talade om vanligt hederligt Internetanvändande folk. Om det är den benämningen man ger på människor som stjäl upphovsrättsskyddat material delar inte jag den uppfattningen. Det är vad det handlar om. Det kan leda till konsekvenser som också jag tror blir väldigt negativa när man nu avidentifierar adresserna. Man skyddar därigenom dem som begår mycket större och värre brott via Internet. Det är en sak som vi måste följa väldigt noga. Men skyll inte det på lagstiftningen utan på dem som tar sådana initiativ att de därigenom skyddar brottslingar. Jag behöver inte göra någonting för att se till att utredningen kommer till stånd. Står det i en proposition så gäller det, om det inte skulle råka bli regeringsskifte, vilket jag inte hoppas. Då är det upp till andra att man genomför det som den nuvarande regeringen har bestämt ska göras. 67 (): Jag vill börja med att instämma i många av de motiv för lagstiftningen som precis lyfte fram i debatten. Diskussionen och debatten om lagförslaget från och alliansregeringen speglar i stor utsträckning hur brottsligheten tar sig nya uttryck. som vi ser tecken på hur traditionella våldsbrott på gator och torg nu minskar och brottskurvan där planar ut drivs brottsligheten fram på andra fält. Internet är fantastiskt. Det bryter gränser och har inneburit en otrolig utveckling vad gäller information och kommunikation, och det öppnar många enorma och positiva möjligheter. Tekniken sprider sig också till allt fler. Antalet datorer ökar i . Det är väldigt bra. Det gör att allt fler barn får tillgång till datorer i hemmet och därmed också får tillgång till nätet och till alla goda möjligheter som ligger i det. Det är förstås någonting bra och positivt. får vi inte bli aningslösa inför utvecklingen utan se upp för de risker och avigsidor som också följer med utvecklingen. Det skapar dessvärre stora möjligheter för vuxna att snabbt, billigt och anonymt under täckmantel ta väldigt många kontakter som syftar till ett utnyttjande, övergrepp och brottslighet. Det nämndes tidigare att visat i en stor undersökning att av flickorna i årskurs 9 varit föremål för sådana kontakter. Det är sannolikt mycket svårt att uppskatta antalet barn som varit utsatta för det. Men helt klart är att fenomenet dessvärre växer i ökande takt i och med att tillgången till nätet blir allt större. Denna brottslighet utförs delvis i vad som kan beskrivas som en ny miljö. är det redan till stor del vardag för allt fler. En nyckel ligger i att fortsätta att värna det som kan kallas för klassiska dygder och det egna ansvarstagandet. På samma sätt som föräldrar bryr sig om vilken väg barnen tar till skolan bör de också bry sig om vilka platser barnen besöker på nätet. Jag tror att det ligger väldigt mycket i detta. Det handlar om var datorn är placerad i hemmet och vilket ansvar som föräldrarna faktiskt har. Det är förstås också ohyggligt angeläget att rättssamhället agerar och agerar på ett effektivt sätt som skapar trovärdighet och trygghet. Vårt rättssamhälle och lagstiftning måste kunna bidra med att skydda en utsatt grupp barn, unga flickor och pojkar från sexuella övergrepp också när nätet används om ett verktyg för att planera och förbereda sådana övergrepp. Det handlar om beteenden och handlingar som helt och hållet saknar legitimitet och riktar sig mot en särskilt skyddsvärd grupp. Det kan leda till väldigt allvarliga konsekvenser för de barn som blir drabbade och utsatta. Den straffbestämmelse som föreslås av alliansregeringen fungerar moralbildande. Det får en avskräckande effekt hos vuxna personer som inte drar sig för den här typen av förbindelser. Den tydliga kriminaliseringen bidrar också till att öka medvetenheten hos både barn och deras föräldrar att det inte i något avseende är tillåtet att försöka utnyttja barn sexuellt vare sig det sker i verkliga livet, på nätet eller på annat sätt. Syftet med regeringens förslag är att ytterligare förstärka det straffrättsliga skyddet för barn mot att utsättas för övergrepp och utnyttjande. Förslaget innebär, som vi delvis har hört i diskussionen, att det i praktiken blir straffbart att stämma träff med ett barn, det vill säga någon , om syftet är att sexuellt förgripa sig på barnet och gärningsmannen därefter vidtar någon handling som visar att han eller möjligen hon står fast vid sin brottsliga avsikt, det vill säga att vid mötet med barnet begå ett sexualbrott mot det. När det gäller kontakter som syftar till att möjliggöra sexuella övergrepp vid ett fysiskt sammanträffande med barnet kan gällande regler om försök och förberedelse till brott endast i begränsad utsträckning tillämpas i förhållande till sexualbrott som till exempel våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn och sexuellt övergrepp mot barn. Det är också i sammanhanget viktigt att säga att när det gäller kontakter som medför eller leder till övergrepp som sker på nätet kan flera olika straffbestämmelser bli tillämpliga. Att på olika sätt ofreda ett barn verbalt kan föranleda ansvar för såväl sexuellt ofredande som vanligt ofredande. Bestämmelser om utnyttjande av barn för sexuell posering kan bli tillämpliga, och även försök till det brottet är kriminaliserat. Därutöver borde det vara så att erbjudande av pengar för sexuella tjänster kan medföra ansvar för försök till köp av sexuell handling av barn. Här ska också nämnas olaga hot, förtal och förolämpning. Till denna serie kommer detta lagförslag från regeringen. Det är ett angeläget steg för att stärka rättssamhällets skydd och förhindra förberedelse till övergrepp mot barn. I till exempel , och finns lagstiftning mot detta. finns det också i . träder lagstiftningen i kraft om vi röstar för regeringens förslag . Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde (). 68 (): Det är en viktig fråga vi debatterar här . För oss normala vuxna är det svårt att förstå att vuxna män för det är oftast män tar kontakt med barn över chattforum och på andra sätt för att via nätet locka dem till att träffas och utföra sexuella handlingar. Man skulle gärna vilja tro att det här är något ovanligt, men som vi har hört tidigare är det inget ovanligt fenomen. anordnade manliga nätverk, som jobbar mot mäns våld mot kvinnor och för jämställdhet, ett frukostmöte där vi hade bjudit in en polis från . Han berättade bland annat om hur snabbt barn som söker kontakt via nätet blir kontaktade av vuxna med sexuella syften. Vissa män bygger upp något slags långsiktigt förtroende för att lura in barnet i en relation som sedan ska utmynna i sexuella handlingar. Andra män chattar bara i några minuter innan de uttrycker de mest vedervärdiga saker som handlar om att barnet borde ha sex med dem. Men gemensamt för alla de vuxna som tar kontakt med barn på det här sättet är att de vill utnyttja barn sexuellt. är det givetvis olagligt att utnyttja ett barn för sexuella handlingar. Det kan vara våldtäkt mot barn, sexuellt utnyttjande av barn eller försök eller förberedelse till ett sådant brott. Problemet med dagens lagstiftning är att polisen måste vänta ganska länge innan det hela går att bevisa och innan man kan få gärningsmannen fälld för ett fullbordat sexualbrott eller ett försök eller förberedelse till ett sådant brott. Det är därför denna nya brottsrubricering, vuxnas kontakt med barn i sexuella syften, är viktigt. Polisen kan då i ett tidigare skede stoppa det som håller på att hända. De poliser som vi har talat med som jobbar med IT-brottslighet och sexuella övergrepp mot barn är nöjda med att den nya lagen kommer på plats. Från början i lagstiftningsprocessen diskuterade vi om gromningen kunde stoppas redan i ett ännu tidigare skede, alltså på chattnivån. Det skulle då vara redan när den vuxna har tagit det första steget och kontaktat, pratat eller chattat med den unga människan och bestämt tid och plats. Frågan var då om brottet skulle kunna vara fullbordat redan då, utan att det hade varit någon fysisk träff. Detta förslag fick hård kritik. Det var många som menade att det skulle bli så stora bevissvårigheter att lagen inte skulle bli användbar. Personligen tycker jag att det hade varit bra att ha en lag där straffansvaret träder in , men måste vi se att lagarna ska kunna användas. De måste kunna användas för att fälla gärningsmännen. Därför är den avvägning som regeringen nu har gjort bra; straffansvaret infaller först när överenskommelsen har gjorts och den vuxne har tagit ytterligare ett steg för att det hela ska bli verklighet. Det kan enligt propositionen till exempel handla om att boka ett hotellrum eller köpa en biljett till barnet. I det skedet har brottet fullbordats och polisen kan ingripa innan det har blivit någon fysisk kontakt mellan gärningsmannen och barnet. Straffskalan som föreslås i propositionen är från böter till fängelse i maximalt . Jag tycker att det är en ganska blygsam straffskala. När lagstiftningen följs upp bör vi också fundera på om det inte borde kunna föranleda längre straff när det handlar om allvarliga fall eller när gärningsmannen har tagit kontakt med många barn i sexuellt syfte. Vi är relativt överens över alla partigränser om att den här lagstiftningen är bra. Det har väl också tidigare replikskiften visat. Man hänger upp sig på om lagstiftningen ska utvärderas . Det visar att vi är ganska överens om de stora dragen. Det finns ändå ett antal reservationer som kan vara värda att kommentera. Den första reservationen handlar om att det ska ske en uppföljning. Det känns lite konstigt eftersom det redan står i propositionen att så ska ske från ikraftträdandet. En annan reservation som oppositionspartierna har handlar om att gärningsmännen ska få bättre stöd och hjälp. Jag skulle vilja säga att det allra viktigaste givetvis är att offret får hjälp. Men det utesluter inte att också gärningsmannen ska få hjälp och stöd så att han inte fortsätter att begå de här brotten om han senare släpps från fängelset. gör Kriminalvården en särskild satsning på åtgärder för sexualbrottsdömda. Som vi har hört tidigare finns också Sexualmedicinskt centrum vid , som har en speciell verksamhet som vänder sig till vuxna som söker kontakt med barn i sexuella syften. En tredje reservation som oppositionspartierna har handlar om att skolan ska ta ett större ansvar i det förebyggande arbetet. Om detta kan man säga två saker. För det första har redan fått ett uppdrag, som var inne på. För det andra tycker jag att oppositionspartierna tittar åt fel håll när de pratar om skolans ansvar. Jag skulle i stället vilja prata om oss vuxna och vårt ansvar vårt ansvar som föräldrar. Det är föräldrarna som har ansvar för vad barnet gör vid sin dator, även om det självklart kan vara svårt eftersom det i många fall är så att barnet har bättre kunskap om Internetvärlden än föräldern. Frågan är vad vi då kan göra som vuxna. Mina barn är fortfarande för små för att ge sig ut på Internet, men kommer väl också kanske snabbare än man tror. Men jag tycker att det är lämpligt att sätta sig ned tillsammans, en vuxen och barnet, och utforska och prata om vad som kan hända. Man ska prata om att alla som man möter på Internet inte är de personer som de uppger sig för att vara. Man ska prata om att det finns människor på Internet som inte har några goda avsikter alls, utan tvärtom. När polisen vid vårt frukostmöte fick frågan svarade han att det kanske mest effektiva skulle vara att låta barnet ha datorn i vardagsrummet i stället för i sitt eget rum. Det är så klart också en möjlighet. På tal om att titta på fel håll vill jag också kommentera en motion som har skrivit. Han är en av dem som har skrivit under motionen, så han kan säkert svara på vad ni menar med den. I en motion från allmänna motionstiden föreslår att Internetbranschen ska ta ett större ansvar när det gäller övervakning av Internet. I texten kan man läsa att Internetbranschen, och med det borde operatörerna avses, borde få ett större ansvar för att övervaka Internet, identifiera personer med onda intentioner och på så sätt minska gromningen. Detta är något som jag verkligen vill ta avstånd ifrån. Det kan säkert låta bra för en del att Internet ska övervakas för att minska gromningen. Men vill ni verkligen att , Bredbandsbolaget och de andra operatörerna ska övervaka vad vi gör på Internet? Ska de övervaka vilka chattsidor som olika personer besöker och till och med vad vi chattar om för att få veta om vi har onda intentioner? Jag tycker att det är ett flagrant övergrepp på den personliga integriteten som står för. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 69 (): Det har skapats allt fler barn- och ungdomssajter på Internet. Många av dem är helt okända för de flesta vuxna. Jag vet inte hur många här som har varit inne på de olika sidorna och kollat dem. Jag har det inte, ska jag säga. Jag har inga barn i den åldern; de har kommit förbi den. Men det dröjer inte länge innan mina barnbarn säkert kommer att ge sig in på de här sajterna på olika sätt. Barn har en tidig så kallad datormognad. De är väldigt duktiga på datorer. De här sajterna är välbesökta mötesplatser för ungdomar från hela världen. Men som vi har hört här är de också lättillgängliga för människor som vill ha tillfälliga sexuell kontakter med barn. Det finns ett stort antal och jag antar att mörkertalet också är ganska stort vuxna som sysselsätter sig med att söka kontakt med barn för sexuella ändamål via ungdomssajterna. De här pedofilerna för det är pedofiler de är visar inte sällan under kontaktförsöken ett uttalat intresse för någon typ av sexuellt umgänge med ett barn utan att ersättning utlovas. Det här är det som skiljer detta brott från andra sexualbrott, där pengar ofta är inkopplade. Men här får ungdomarna löften om att få träffa personen i fråga, kanske äta middag, gå ut och dansa, bo på hotell och så vidare. Det är inte fråga om någon pekuniär ersättning. stannar det här Internetchattandet vid ett försök till förförelse av barnet. står polisen utan möjlighet att komma åt dessa vuxna personer, men det ska vi alltså sätta stopp för. Den nuvarande sexualbrottslagen har straffbelagt handlingar som kallas för förförelse av ungdom, men det förutsätter att gärningsmannen har utlovat eller gett någon form av ersättning till barnet. Inte heller den nya föreslagna sexualbrottslagstiftningen verkar innebära någon förändring. I förslaget ersätts 10 § med den nya straffbestämmelsen köp av sexuell handling av barn. Den här bestämmelsen förutsätter också någon form av ersättning. När jag var med sexualbrottskommitté diskuterade vi kontakter över nätet. Så medvetna var vi, men vi var inte så långt framme i vårt tänkande att den här typen av brottslighet kändes aktuell för oss. Därför är det väldigt viktigt att vi nu sätter stopp för den. Det är helt oacceptabelt att vuxna människor som vill skaffa sig sexuellt umgänge med barn i en särskilt låg ålder, exempelvis under , ska kunna göra det utan polisens ingripande. Man kan också fråga, som någon tidigare var inne på, vad det är som gör att män, ofta äldre män, så gärna vill ha sexuella kontakter med riktigt unga flickor. Jag hoppas att nätverk, som är väldigt viktigt, också diskuterar den grundläggande faktorn: Vad är det som gör att män söker sexuella kontakter med unga flickor? Det här brottet brukar vi vanligen kalla för gromning. Ofta är engelskan bättre än svenskan på att hitta bra uttryck. Vi har alltså gett det en annan beteckning som är lite klumpigare att säga, men vi måste lära människor vad det innebär. När man diskuterar sexualbrott på olika sätt, inte minst mot barn, finns det ofta ett så kallat förfasandestadium. Det är när många människor blir medvetna om problemen. Man börjar diskutera dem man och man emellan, och man diskuterar dem i medierna. Det gäller att inte fastna i ett sådant förfasandestadium. Vi måste komma vidare med lösningar genom lagstiftning. Det är vår uppgift som politiker att komma med lagstiftning som löser problemen. Alliansregeringen presenterar nu ett mycket bra förslag som både och har påpekat. Oppositionens reservationer, som jag inte tycker är så farliga, kan jag i och för sig känna sympati för. De är besjälade av samma starka vilja som alliansen har att komma åt det här brottet, gromning, men vi skiljer oss i detaljer. Jag tycker att de svar som oppositionen får i betänkandet väldigt väl täcker in de här frågorna så att vi ska kunna jobba vidare tillsammans med dem. Låt oss fundera aningen på vad det är som gör att unga flickor lägger ut sig på nätet. Vad är det som gör att de måste visa upp sig på det här sättet och ta de här kontakterna? Alla gör det inte men tillräckligt många för att det ska bli problem. nämnde något som jag också har läst, nämligen att de ofta är ungdomar i riskzonen och som har sociala problem som tar de här kontakterna. Men jag tror inte att det bara är så, utan jag tror att också många unga kvinnor från socialt välbärgade miljöer gör detta. De går ut på nätet och presenterar sig därför att de behöver känna sig sedda och bekräftade. Det är ett stort problem att många saknar självtillit. Det ser man till exempel på de unga kvinnor som drabbas av anorexi som har oerhört höga krav på sig själva, och dessutom känner förväntningar från omgivningen . De kan också komma från socialt välbärgade miljöer. Därför måste vi allihop se till att ungdomar får uppskattning och bekräftelse av vuxna runt omkring dem, från föräldrar och skolan, men absolut inte av pedofiler. Jag är mycket glad över att få yrka bifall till förslaget i ett mycket utmärkt betänkande från utskottet. 70 (): Anledningen till att jag begärde ordet en gång till är den motion som tidigare pratade om, nämligen motionen från den allmänna motionstiden . Där står det väldigt tydligt vad det är vi vill, nämligen att regeringen ska återkomma till med ett lagförslag mot gromning. Det är det första yrkandet i motionen. Man skulle kunna säga att det är ungefär det vi har diskuterat . Den andra delen handlar om på vilket sätt detta skulle kunna ske. Det är en utredning som efterfrågas för att se var ansvaret ska ligga. Ska det vara en lag eller ska Internetbranschen hantera detta? Då blir det lite märkligt när tar upp frågan som om vi skulle vilja reglera detta mer än vad regeringen faktiskt redan har gjort. Jag tyckte att det var lite märkligt att frågan kom upp, och dessutom i slutet av anförandet. Jag hann aldrig reagera på det, vilket jag borde ha gjort.