prot · GW09129 · 2009-06-10 00:00:00 — Sedan kallas han upp , ett färdigskrivet pressmeddelande läggs framför honom på bordet och han får veta att han ska gå, han ska avsättas från tjänsten. ska han dras in till som generaldirektör. Det är den behandlingen jag pratar om. kan inte hitta något liknande fall under socialdemokratins nästan 70-åriga historia som regeringsparti i vårt land. Jag utmanar dig, . Jag tror inte att du kan hitta det. Det här säger någon viktigt, nämligen att det här inte är praxis. Så här gör man inte. När regeringar börjar göra så måste det finnas någon som säger ifrån. Då är det som ska säga ifrån, som ska peka och säga: Stopp och belägg. Det här får ni inte lov att göra. Då riskerar ni att underminera förvaltningsmodellen. Då riskerar ni att äventyra våra möjligheter att rekrytera bra chefer i staten framöver. Den integriteten tycker jag att borde ha visat i utskottsbehandlingen av det här ärendet. 134 () replik: Jag hade inte en tanke på . I det fallet handlade det om förlängning av förordnandetiden. Det föll mig över huvud taget inte in. Det finns däremot andra exempel. Jag vill inte dra upp några namn här utan det kan vi ta efteråt. Vid sådana här förändringar gör man oftast upp i godo. Man vill inte skada varandra inför offentligheten. Problemet i det här fallet är att man i efterhand försöker få något slags upprättelse genom en KU-anmälan när man till exempel kunde ha valt en juridisk prövning av det hela. Regeringen har möjligheter att göra förflyttningar. Det handlade inte om en omedelbar förflyttning utan det handlade om att få en övergångstid. Regeringen kan ha olika skäl för detta som kan vara befogade. Vi ska granska om detta har hanterats på ett felaktigt sätt. 135 () replik: blev jag rätt nyfiken. sade att det finns andra exempel. Först refererade han till , och sedan sade han att det finns andra exempel men att han inte vill prata om dem. Jag tror inte att det finns några sådana exempel, inte där man så flagrant har brutit mot principerna. har en replik kvar. Då kanske vi kan höra vilka exempel som har i åtanke. Jag tror inte att de finns. I det förra replikskiftet fick en framtida rödgrön regering fribrev för den här typen av beteende. Man sade att om ni beter er ungefär på det sättet som Littorin gjorde när det gäller kommer inte en borgerlig minoritet i att ha några invändningar mot det. Delar den uppfattningen? Delar han uppfattningen att en framtida socialdemokratisk regering kan bete sig på det sättet, även om jag aldrig skulle tro att vi kommer att göra det? Är det inte så, , handen på hjärtat, att du inte har vågat ta i här? Du ser att när en person tillsätts för , och sedan förs han bakom ljuset, att det inte är anständigt och att ni borde ha agerat. Du har inte riktigt orkat den här gången. 136 () replik: sade socialdemokratisk regering igen. Jag vill inte lämna ut enskilda personer i sammanhanget, men det finns ett exempel tillbaka som väckte stor uppmärksamhet. Jag kan trösta med att jag över huvud taget inte kommer att ha någon ställning i eventuellt kommande KU eftersom jag kommer att lämna denna kammare . Jag bekymrar mig inte så mycket om detta. När det gäller det här ärendet är jag snarare förvånad över det våldsamma engagemang som visar upp. Det finns möjlighet att göra förflyttningar. Varför ärendet tas upp på det här sättet är mycket förvånande. Jag har orkat därför att jag har bedömt de principiella och lagtekniska reglerna i sammanhanget. Jag känner mig inte ett dugg bekymrad i den delen. Det är mycket jag inte orkar, men den här biten har jag orkat med. Statsrådet agerande för att ge rimliga villkor att sköta sitt uppdrag (avsnitt 3.3) 137 (): var situationen på oacceptabel för både medborgare och anställda. I långa stycken kan man gott säga att situationen var kaosartad. verksamhet är en av våra viktigaste samhällsfunktioner, naturligtvis i första hand sett ur ett medborgarperspektiv men också som en viktig beståndsdel i samhällsekonomin. av all privat konsumtion genereras från socialförsäkringens transfereringssystem. Det är alltså en viktig faktor för att hålla efterfrågan på varor och tjänster uppe. Många sjuka och föräldralediga utsattes för stora påfrestningar och familjeekonomin slogs sönder därför att de ersättningar man enligt lag hade rätt till uteblev eller starkt försenades på grund av kaos på . De anställdas arbetssituation och arbetsmiljö blev också kaosartad när människor vände sin frustration mot personalen. Allt detta hände efter att regeringen dragit ned resurser så pass mycket att 3 000 årsarbetare fick lämna sina jobb . Mot den här bakgrunden är det viktigt att det klargörs i vilken utsträckning regeringen har ett ansvar för det som inträffade. Det finns några grundläggande frågor som måste besvaras när man tittar på regeringens ansvar. För det första: Har regeringen ett generellt ansvar för vad som sker på någon av regeringen underställd myndighet? För det andra: Har regeringen regelbundet följt utvecklingen och reagerat när stora problem uppstått? För det tredje: Har det kommit signaler till regeringen om att problem kommer att uppstå eller redan har uppstått, problem man borde reagera på? För det fjärde: Har regeringen givit rimliga förutsättningar för att klara sina uppgifter rättssäkert, effektivt och med god service och tillgänglighet? Och har regeringen vidtagit tillräckliga åtgärder för att säkra en fungerande verksamhet? Regeringen har naturligtvis ett ansvar för sina myndigheter, vilket också har slagits fast av , bland annat i betänkandet 2005/06:KU20. Det handlade om verksamheten inom . Då granskades statsrådet ansvar för ett tårtkalas i samband med ett beslut inom verket. Utskottet var överens om att statsrådet inte rimligen kunde ha känt till vad som skulle hända inom . Ett enigt utskott uttalade dock: Ett särskilt ansvar bärs av migrationsminister . Det faller på henne att sörja för att regeringen vid behov vidtar sådana åtgärder som kan erfordras för att avhjälpa brister i myndighetens verksamhet. Jag ska också säga att Per Bills påpekande i replikskiftet med här om ärendet med har stark relevans. Han har helt rätt. Det var också ett påpekande om regeringens, i det fallet statsrådet , ansvar. Och poängen med påpekandet jag vet inte om det var det Per var ute efter var att utskottet också då var enigt. Majoritetens ställningstagande i dagens ärende blir mot den bakgrunden både lite inkonsekvent och ologiskt. Man säger visserligen att regeringen bär ett ansvar för myndigheters verksamhet observera myndigheter i flertal men man har inget ställningstagande till om regeringen just i det här fallet har tagit sitt ansvar, vilket man naturligtvis skulle ha haft om man vågat och varit konsekvent i förhållande till ställningstagandet rörande och . Granskningen har vidare visat att vid minst fyra tillfällen i remissyttranden varnat för konsekvenserna för verksamheten om planerade stora verksamhetsförändringar genomförs tillsammans med resursminskningar. Regeringen gjorde i och för sig vissa smärre justeringar i sina förslag, men helt uppenbart inte tillräckligt. För, fru talman, hade man gjort tillräckligt så hade ju rimligen inte den oacceptabla situationen uppstått. Man måste också konstatera att eftersom regeringen till viss del tog till sig av farhågorna för verksamheten genom sina justeringar var man medveten om att det fanns risker. Och den för mig då enda rimliga och logiska slutsatsen av att man insåg att det fanns risker och farhågor är väl att man då skulle ha varit extra noggrann i sin uppföljning och haft en hög beredskap att ingripa om något gick snett, vilket man inte gjorde. Är det rimligt att anta att regeringen var ovetande om vad som hände på 2008? Nej, det är inte rimligt. Större delen av svenska folket kände till kaoset genom mediernas bevakning. Och det blir än mer orimligt att regeringen inte skulle ha känt till något eftersom statsrådet enligt egen utsago regelbundet hade löpande dialog med och direktör. Om man inte i den dialogen pratade om aktuella situation måste man ju undra: Vad pratade man om i så fall? Nej, man visste naturligtvis, men man gjorde ingenting. Vidare har det framkommit att enligt Statskontoret påskyndades den stora interna omorganisationen inom av minskade förvaltningsanslag. Och de tillkom efter regeringens bedömningar och förslag, vilket rimligen leder till slutsatsen att det är regeringen som bär huvudansvaret för de nedskurna anslagen. Denna nedskärning ledde i sin tur till att personalstyrkan reducerades med 3 000 årsarbetare. Har man den minsta kunskap om hur en myndighet fungerar begriper man att en så stor personalreducering naturligtvis leder till betydande konsekvenser. Ingen annan slutsats med krav om bibehållen integritet kan dras än att regeringen och framför allt statsrådet är ansvarig för den situation som uppstod på 2008. Det förtjänar i sammanhanget att återigen erinras om att mycket allvarliga konsekvenser uppstod för bland annat sjuka och föräldralediga men även för de anställda på . Majoritetens slutsats och ställningstagande blir därför minst sagt lite märkliga, tycker jag. I utskottets ställningstagande skriver majoriteten allmänt om vad som gäller i förhållandet mellan regeringen å ena sidan och dess myndigheter å andra sidan, vilket ju inte är slutsatser av granskningen nu utan förhållanden och inställningar som har varit klarlagda utan partiskiljande åsikter . Granskningens uppgift måste väl rimligen i stället vara att värdera: Har regeringen levt upp till de kraven? Och har majoriteten inget annat att komma med än att har skött det här helt klanderfritt och inte har något ansvar för vad som hände på 2008. i liknande ärenden har eniga utskott slagit fast att regeringen haft ansvar för vad som skett inom myndigheten. Jag har givit exempel på det här. Det gick då att slå fast regeringens ansvar och vad som hände på myndigheten men då var det en socialdemokratisk regering. är det annorlunda. Majoriteten i utskottet orkar vara kritisk bara när regeringen redan under granskningens gång medgett att fel begåtts. Och det är klart: Skulle man inte ens då uttala viss kritik skulle det bli pinsamt för utskottets majoritet. På det sättet ser jag en viss logik. Det blir följdriktigt att man friskriver regeringen från ansvar såvida den inte själv redan medgett fel och brister. Jag vill avsluta mitt anförande med att ställa en fråga till majoriteten: När nu regeringen enligt er uppfattning inte har något som helst ansvar för vad som hände på 2008, vem har då ansvar för vad som hände, för även i er värld är det väl någon som har ansvar? Med detta, fru talman, avslutar jag med att yrka på godkännande av anmälningarna i reservationerna 1 och 8. 138 (): Jag börjar mitt anförande med ett citat: är en av huvudaktörerna för att människor ska känna trygghet och tilltro till socialförsäkringarna. leds av en styrelse med fullt eget ansvar. Myndigheten äger sin egen organisatoriska struktur. har jag det yttersta ansvaret för myndigheten. Därför träffar jag ofta ledningen för avstämning av hur verksamheten fungerar. Dessa ord sade statsrådet i sin inledning vid utfrågningen . blev det kaos på . Handläggningstiderna blev bara längre och längre. Ersättningarna dröjde, vilket medförde otroligt pressande situationer för många människor. Många var de som fick problem med att betala sin hyra och sina räkningar. Det gick till och med så långt att människor fick låna pengar till mat en helt oacceptabel situation. Detta ledde naturligtvis till att många personer blev stressade och oroliga, en ekonomisk stress som i sin tur naturligtvis kan leda till sämre hälsa. Den uppkomna situationen hade kunnat undvikas om regeringen verkligen hade lyssnat och tagit till sig vad tidigt sade om vad som kunde komma att ske. I samtliga remissvar uppger kassan att man inte klarar av att genomföra sitt uppdrag fullt ut. Man beskriver det i ordalag som att det kommer att få stora konsekvenser vad gäller både pengar och tid. Det handlade om att hela var inne i en omorganisation, den största på mycket . Det handlade om att kassan och sjuka skulle kunna få en rimlig vardag. Men det budskapet nådde aldrig fram. Remissvaren talar väl sitt tydliga språk. De går inte att på något sätt missuppfatta. Ändå valde regeringen med statsrådet i spetsen som ytterst ansvarig att inte lyssna och se över organisationen och hur på bästa sätt skulle kunna klara av sina uppgifter. Till detta kommer att 3 000 årsarbetare försvann från kassan under loppet av . Det talar ju också sitt tydliga språk. Med denna enorma personalminskning skulle det bli mycket svårt att kunna fullfölja det uppdrag som de var ålagda. De åtgärder som vidtogs var inte tillräckliga för att motverka det kaos som uppstod . Det går heller inte att blunda för att ministern hade fått tidiga signaler om vad som skulle kunna komma att ske och att ministern i det läget hade kunnat agera mer kraftfullt. Socialförsäkringsministern medgav vid utskottsutfrågningen att de långa handläggningstiderna som uppstod var oacceptabla. Men ministern ville inte på något vis se kopplingen mellan långa handläggningstider och det kaos som uppstod och att detta till stor del berodde just på att regeringen inte på allvar tagit till sig de remissvar som inkommit med så tydliga budskap om vad som skulle kunna komma att ske. Om regeringen i det läget verkligen hade tagit till sig budskapet och oron från kassan och agerat kraftfullare, ja, då hade denna situation kunnat förhindras. Om inte annat hade väldigt mycket kunnat mildras. Inte ens detta kan majoriteten i tillstå. Ingen skugga ska falla på och dess personal. De har verkligen gjort allt vad de kunnat i den uppkomna situationen. Ansvaret för denna situation ska läggas på regeringen och framför allt på socialförsäkringsminister . 139 (): Jag har lyssnat noga på och anföranden, och jag kan inte säga att jag på något sätt har ändrat uppfattning om det ställningstagande som vi från majoritetens sida har gjort i utskottet. Däremot har jag blivit fundersam över de liknelser som gjorde med ett par ärenden. Det ena handlar om och . Om jag inte minns fel handlade det ärendet om flera års misskötsel, fördröjning av utbetalningar av studiemedel, felaktiga utbetalningar något som drabbade studenter, som också befinner sig i en väldigt besvärlig situation. Där handlade det, som jag sade, om flera års försummelse. I det andra ärendet, som handlar om och , glömde den sista meningen, den sista lilla cloun: Utskottet finner ingen anledning till ytterligare uttalanden. Det som läste upp var ett konstaterande som utskottet gjorde angående regeringens ansvar. När det sedan gäller det betänkande som vi diskuterar nu har vi från utskottets sida gjort en sammanställning av vad vi finner vara regeringens ansvar. Vi har också landat i ett ställningstagande om ansvar som vi finner att hon har tagit fullt ut. För att gå tillbaka till själva ärendet är verksamhet stor och viktig. betalar ut ca genom 60 miljoner utbetalningar utifrån 15 miljoner beslut, en ofantlig verksamhet som ställer stora och höga krav. Den ställer krav på myndigheten, den ställer krav på ansvarig minister. Det är viktigt att ha kunskap om att verksamheten fungerar väl, dels för myndigheten, dels för ministern. Framför allt ska medborgarna ha rätt att ställa krav på att verksamheten fungerar väl, speciellt då den är finansierad med skattemedel men också för att det handlar om personer som befinner sig i en utsatt situation och som ska kunna lita på att myndigheten fungerar. Sedan är det också viktigt, precis som sade, att det finns en god arbetsmiljö för medarbetarna. Som alltid när det gäller offentlig verksamhet ska det också finnas en öppenhet och transparens. landar vi tillbaka i vad jag kommer att säga här. Det är att regeringen vidtog åtgärder för att motverka och stoppa det kaos som rådde . Här handlar det om en sommar. Det kan tyckas vara , men ack så betydelsefull för de personer som var beroende av utbetalningar. Då är det viktigt att arbeta förebyggande, vilket anmälaren också tar fasta på. försämrades handläggningstiden för 13 av de 15 redovisade förmånerna. För de tyngsta områdena, det vill säga sjukpenning, föräldrapenning och tillfällig föräldrapenning, ökade väntetiderna. Men det är också viktigt att komma ihåg att fick sina ersättningar utbetalda . Det var dock viktigt att situationen blev mycket bättre och det blev den genom regeringens agerande. Handläggningstiden för sjukpenning har förbättrats från . fler har fått sin handläggning avklarad . Det är en klar förbättring. Detta gäller även andelen korrekta beslut och korrekta handläggningstider. Allt detta står i vårt betänkande, men jag nämner det för de lyssnare som inte vet hur det förhåller sig. Sjukersättningen förbättrades från avseende handläggning . Är inte det en klar förbättring? När det gäller korrekta beslut och utbetalningar är det ingen nämnvärd förändring . Det ligger på . När det handlar om föräldraförsäkringen finns en utvecklingsmöjlighet som är oerhört angelägen. Handläggningstiderna har gått från avseende kort handläggningstid . Men när det gäller korrekta utbetalningar och beslut ligger det på en hög nivå, . Tillfällig föräldrapenning ligger på samma nivå 20052008, . Andelen korrekta beslut och utbetalningar ligger även här . Det här är mycket bra siffror, men inget är så bra att det inte kan bli bättre speciellt bättre än sommarmånaderna 2008. Statistiken visar att situationen har förbättrats. Läs gärna betänkandet och ta del av den redovisning vi har fått från regeringen. Vad är det som har hänt? Det har varit en stor omorganisation som påbörjades och som har fortsatt för att fler personer ska komma i arbete och kunna ta ansvar för sina liv och känna glädjen i att kunna försörja sig. När jag lyssnar på och låter det som att regeringen inte har tagit hänsyn till det som har skett på . Men visst har den det. Genomförandet av tagna beslut har skjutits upp med till exempel för att ge förutsättningar att genomföra besluten. Det har också funnits en dialog innan om hur besluten ska utformas. Extra resurser har tillskjutits. Det är också viktigt att betona. Jag ska inte räkna upp alla extra anslag som har beviljats, men det har skett i samklang i en dialog mellan ministern och . I den anmälan som finns talas det också om vilka åtgärder regeringen har vidtagit för att förhindra kommande kaos på och för att utbetalningar ska ske korrekt. Det hade varit klädsamt om oppositionen hade talat något om dessa åtgärder som faktiskt har vidtagits. Jag nämnde några av dessa tidigare, men det finns mycket mer att säga. I detta sammanhang vill jag nämna att regeringen har begärt in förtydligande. Det ska finnas en redovisning när det gäller fördelning som görs på verksamhetsområde, organisation och kostnadsutveckling. har också fått i uppdrag att sammanställa sina serviceåtaganden inklusive handläggningstider, tillgänglighet, rimliga väntetider etcetera. kommer det att inrättas en inspektion för socialförsäkring. Det är hög tid att det blir en regelbunden inspektion av verksamhet. tillträdde dessutom en ny generaldirektör. Varför dessa åtgärder är viktiga att betona är för att regeringen har haft samtal med vid ett flertal tillfällen och fått information om att situationen ser relativt bra ut eller att det har behövts åtgärder. Regeringen har därefter vidtagit de efterfrågade åtgärderna. Men precis som Statskontoret har påpekat har det funnits problem. Jag ska gå in på dessa om det behövs i replikerna. har dock framfört, vilket jag inte hörde något om i de tidigare anförandena, att underskattade de svårigheter som förelåg vid genomförandet av förändringarna. Det är en viktig del för en självständig myndighet att kunna kommunicera med ansvarig minister så att de förändringar som åläggs genom lagstiftningen kan genomföras till medborgarnas bästa. 140 () replik: tar upp och kommenterar mina två exempel. Jag försökte aldrig påstå att det var exakt samma verksamhet. Det fanns dock två poänger i de exempel jag tog upp. Den ena var att det handlade om huruvida det finns ett ansvar hos statliga myndigheter för vad som händer där. Den andra, och huvudpoängen, var att jag pekade på två tillfällen när vi hade eniga utskott för att vi vågade kritisera vår egen regering. Jag har aldrig påstått att de i sak var jämförbara, utan poängen var att vi kunde vara eniga. säger att regeringen vidtog åtgärder för att komma till rätta med kaoset. Ja, det hade varit skandal om man inte hade gjort något när kaoset redan hade utbrutit. Huvudfrågan är dock: Vem bar ansvaret för att kaoset uppstod? Det handlar inte om att ta åt sig äran för att man gjorde något när det väl hade hänt. säger att det har blivit mycket bättre. Det är möjligt. gick dock JO ut med ett pressmeddelande om att fler klagomål på har kommit in till JO . tar också upp arbetet med omorganisationen som började . Det handlar om förstatligandet och är ett annat ärende som vi inte behöver prata om här. Extraanslag har tillförts, säger . Tar man bort 1 miljard och tillför 700 miljoner i extraanslag blir det i min värld minus 300 och inte plus 700. Ni skriver att medverkat till att åtgärder vidtagits för att reformerna och omorganisationen skulle kunna genomföras vid . Tycker verkligen att genomförandet blev bra? Och om det blev bra, hur skulle det då ha sett ut om det blev dåligt? 141 () replik: Två ärenden som vi egentligen inte ska debattera har ändå hamnat i debatten. När det gäller kan jag inte se att det var något ställningstagande i form av kritik. Utskottet fann ingen anledning till ytterligare uttalande. Det som föregick i texten handlade om en upprepning av ansvarsområde och ministerns ansvar. Vad gäller är det en milsvid skillnad. Här handlar det om flera års problem och en verksamhet där ministern och CSN:s ledning inte har tagit tag i problemen och kommit till rätta med dessa. Är inte det allvarligt? Jag nämnde det för att få en kommentar av . Det handlar om och sommarmånaderna 2008. Ministern har vidtagit kraftfulla åtgärder. Det har varit en dialog med inför utformandet av besluten. Det är självfallet alliansens politik som gäller. Exakt hur detta ska utformas har också diskuterats med . Det har sedan tillskjutits medel, men även när det gäller resursfördelning är det en politisk prioritering. De problem som har uppstått har hörsammats och anslag har tillskjutits. När det gäller den tredje delen har också tiden för genomförande skjutits upp allt för att motverka problem. Jag nämnde flera åtgärder. Det skulle vara klädsamt om kunde tillstå att dessa åtgärder syftar till att verksamheten vid ska bli bättre och att den ska bli bättre för medborgarna. 142 () replik: Om vi ska ge varandra medskick i form av vad som är klädsamt vore det klädsamt att lyssna på vad jag säger. Jag sade i mitt anförande att regeringen också gjorde vissa förändringar, men de var uppenbarligen inte tillräckliga för i så fall hade väl kaoset inte uppstått. Det kan också vara klädsamt att försöka svara på de frågor som vi från oppositionen ställer. Vi vet att det är er politik som gäller. Det har vi inte ifrågasatt. Det är en del av demokratin, även om jag inte gillar innehållet. Tycker att det var en bra omorganisation som skedde på 2008? Var det bra? Blev det ett bra resultat? Är du nöjd med det som hände? Vem bär ansvaret för det som hände där? Dra inte upp allt det andra som du har sagt . Svara på vem som är ansvarig för det som hände. Är du nöjd med det som hände? 143 () replik: Som har sagts tidigare är ministern ytterst ansvarig, men det finns också en ansvarig myndighet och det finns en ansvarig styrelse för myndigheten. För att ministern ska kunna bära sitt ansvar fullt ut krävs ett underlag, en rapportering och en kommunikation med myndigheten. Vad jag har kunnat utläsa från de svar vi har fått på våra frågor har ministern fått svar, men inte fullt ut. Det har till exempel rapporterats från att läget var besvärligt, men att man skulle klara sina åtaganden.