prot · GW09133 · 2009-06-16 00:00:00 — Det tror vi kan innebära väldigt mycket gott för de personer som finns inom monopolet men som brinner av iver att få starta en verksamhet för att få pröva nya idéer. Vi har en väldigt stram bevakning av området. Här finns som kommer att få möjlighet att pröva om det till exempel finns risker att någon aktör blir dominerande och använder en dominerande ställning på ett konkurrensskadligt sätt. Det finns också möjligheter att pröva sådant som handlar om vertikal integration ur konkurrenssynvinkel för att säkerställa att vi har en marknad som verkligen fungerar. Det är naturligtvis oerhört angeläget. För min del skulle det vara ett stort misslyckande om vi inte nådde dit att vi får många aktörer, den ökade tillgängligheten och förbättringen som jag har beskrivit i mitt svar. 43 (): Jag tackar ytterligare för svaret. Det är klart att detta är och har varit en ideologisk fråga. Men handlar inte detta om utförsäljning eller inte. Det handlar om att det ska göras på ett så bra sätt som möjligt så att man uppfyller de förutsättningar som är givet här med tillgänglighet och låga priser. Det är en väldig skillnad på ett statligt monopol och ett privat oligopol. Staten kan reglera, men på en marknad kan man inte göra det. Det är vad som har skett i . Priserna har stuckit iväg. Fastän man har fått fler apotek och bättre tillgänglighet har vi haft en prisskjuts, och vi har en oligopolliknande situation i . Jag befarar att vi kommer att få samma utveckling här i . Därför är det så viktigt när man nu genomför omregleringen och utförsäljningen att man verkligen tar det på allvar. Att man efteråt utvärderar det hela är en självklarhet. Det borde man göra vid alla tillfällen. Socialministern svarar på min fråga som handlar om delat ansvar att det ska finnas ett ansvar för att apoteken finns i hela landet. Jag undrar: Hur kan man över huvud taget garantera det på en fri marknad, och gäller det? Vidare skriver ni i svaret: När det gäller övriga aktörer har regeringen bedömt att särskilda avtal om apotekstäckning bör slutas, och dessa bör gälla i taget. Varför inte ska? Varför lämna öppet vid en omreglering och utförsäljning att det är upp till dem som genomför det om det ska vara täckning över hela landet eller inte? Sedan vill jag vända mig lite till Finn . Jag tog upp elmarknaden för att på det sättet visa på hur en marknad inte fungerar i . Elmarknaden fungerar inte bra. Det är inte bara jag som påstår det, utan industrin påstår det. Det är beroende på att man har ett samägande och sitter och kontrollerar både produktion och distribution. Det är den liknelsen jag vill göra. Regeringen har själv påtalat den när vi diskuterade utförsäljningen av och hur viktigt det är att man separerar i två delar för att man inte ska få en snedvriden konkurrens. Det är mot den bakgrunden som jag har skrivit interpellationen. Det är givetvis för att det ska bli så bra som möjligt så att det inte uppstår samma sak igen. Att jag sedan har haft en helt annan uppfattning om själva utförsäljningen har inte med den här diskussionen att göra. Jag accepterar givetvis det beslut som har fattat. Men jag vill när det genomförs att det ska genomföras på ett sådant sätt att man undviker de konsekvenser som har tagits upp i debatten som till exempel prisskjuts. För att ge ett ytterligare exempel har vi sett att vissa värktabletter har stuckit i väg i prishöjning. Orsaken är att en av tillverkarna äger vissa ingredienser i värktabletten, och det menar jag har varit prisdrivande. 44 FINN (): Det är lite tråkigt att vi ska värderas efter så olika måttstockar, . När vi nu påstår och förtydligar att vi ska göra en utvärdering efter införandet av reformen av monopol säger du att det är en självklarhet att så ska ske. Min fråga var egentligen: Hur självkritiska har ni varit under de som monopolet har varit? Har ni någonsin funderat över något annat system? Det handlar om ideologi att monopol alltid är bättre i och värld. Det är det som är det beklagliga. När det gäller oligopol är det intressant att läsa vad näringsutskottet skriver i sin kommentar och vad som sades under debatten om omregleringen av apoteksmonopolet. Man säger att i mångt och mycket är en oligopolsituation ofta tecknet på en mogen marknad så länge det finns ytterligare möjligheter till alternativ. Man jämförde bland annat med livsmedelsmarknaden som är mycket mer jämförbar än vad elmarknaden är i det här sammanhanget. Vi har ett antal stora kedjor, men vi har också små lokala butiker. Det är den visionen som vi vill se och uppnå, precis som andra länder har lyckats med. Men det är klart om man låser in sig och fjärmar sig från resten av omvärlden och kramar ett monopol så starkt för att bekräfta den sista bastionen av socialismen hamnar man i en situation där det faktiskt är enklare att expropriera och skapa monopol än att dela ut ägandet och sprida gracerna av näringsverksamhet till entreprenörer. Det är förknippat med stor omsorg att göra en sådan här omreglering, och det har regeringen visat. De farhågor som målar upp är egentligen av en karaktär som gör att man undrar över en sak. Om vi, förbjude, skulle byta majoritet i den här kammaren och skulle få ett inflytande över regeringsmakten vill han då återmonopolisera apoteken? Eller kan jag ta honom på orden och förstå det så att man har accepterat en gång för alla att vi inte längre ska ha ett monopol på apoteksområdet? Det är min fråga till . 45 (): Jag hade inte tänkt gå upp i debatten, men Finn valde att ta ut svängarna riktigt ordentligt i sitt första inlägg när det gäller reformen som helhet och bakgrunden till den. Därför ser jag mig föranlåten att gå upp och påminna lite grann om det ställningstagande som vi som parti har gjort. Även om man är en sådan marknadskramare som Finn uppenbarligen är och har en sådan väldig tro på marknaden borde man rimligtvis tycka att det är bra att man också har en fungerande marknad. Det är den problematiken som har lyft fram. Jag tycker att det är viktigt att man tar upp den så att vi inte ska hamna i ett läge där vi går från ett monopol till ett annat. Grunderna till att vi har varit kritiska till att man säljer ut apoteken är att vi ser att vi har ett väl fungerande system där vi har de i princip lägsta kostnaderna i hela , om inte i hela världen. Vi har en låg kostnad för att se till att människor får den medicin som de av läkare har blivit tillsagda att de behöver ta för att bli bättre. Det är också en sak som är viktig. är inte en detaljhandel som alla andra, utan det är en viktig del av svensk hälso- och sjukvård. Vi är helt övertygade om att detta kommer att innebära att det kommer att bli dyrare för oss som skattebetalare. Det blir inte dyrare för oss som kunder i , för man har sagt att man ska behålla det högkostnadsskydd som finns . Men på andra sidan kommer vi naturligtvis att få betala de kostnader som det innebär att man får fler apotek, längre öppethållandetider och bättre service. Det tror jag att nästan alla förstår; man kan inte få så mycket mer för ingenting, utan någon måste vara med och betala det. Och vi är rätt så övertygade om att det kommer att bli vi svenska skattebetalare som får stå för den notan och den kostnad som uppstår på grund av att ni av ideologiska skäl, som vi anser det vara, har gått från ett väl fungerande system till ett system som vi inte alls vet hur det kommer att fungera . 46 Socialminister (): Jag ska ta upp några av de inspel som har gjorts i debatten. Jag är glad för att går över till att säga att nu diskuterar vi hur omregleringen ska ske på bästa möjliga sätt. Som jag uppfattar det tror jag egentligen inte att vi har några stora skillnader oss emellan. Det finns en del frågor som tar upp. Han säger att man i har en oligopolliknande situation. Det är rätt att man har några kedjor som har kommit att dominera marknaden. Det beror på att man gjorde på ett annorlunda sätt än det sätt på vilket vi gör det i . I hade man också en annan ingångssituation än den som vi har haft i . Men vi har kunnat studera vad som har hänt i och lärt av den situationen. Jag tror ändå att det är intressant att diskutera effekterna i . Jag var för sedan på i , som ju styrs av socialdemokrater. Man pekar där på en utvärdering som säger att det har blivit jättemånga fler apotek nytillkommande! Man har fått bättre öppettider och en högre servicegrad. När man jämför kundernas upplevelse finns samtliga företag på apoteksmarknaden bland de företag i som värderas högst av alla av kunderna. Efter problem inledningsvis har man också lyckats få en bra prispress på läkemedel, vilket förstås är betydelsefullt för människor både som skattebetalare och som enskilda konsumenter. Men vi har lärt av . frågar hur man kan garantera att de villkor som vi ställer i samband med avyttringen när det gäller att ta ansvar för apotekstäckningen uppfylls. Det sker genom särskilda avtal med företagen, det vill säga civilrättsligt bindande avtal som hänger samman med överlåtelsen av apotek. Det är så marknadsekonomin fungerar och ska fungera. Det innebär att om man har skrivit på ett avtal är det förenat med kostnader att bryta mot det. Detta är i sig avskräckande från att bryta mot avtal. Om man gör det kommer man att få ersätta motparten, i det här fallet staten i en av alla dess skepnader. läser in i meningen att vi på något sätt skulle vara trevande när vi använder uttrycket bör och skriver att detta bör gälla i taget. Det beror på att detta är hämtat från det resonemang som regeringen har fört och underställt för beslut. har sedan fattat beslut i den riktningen, så det ska genomföras. tror på högre priser i sitt resonemang. Vi har en allmän utveckling så har det varit där priserna förstås stiger allteftersom tiden går. Men min bedömning är inte att omregleringen kommer att leda till högre priser. Vi har satt in mekanismer som gör att vi genom att ha ett effektivare tryck på leverantörerna kan spara in många för skattebetalarnas del genom att TLV utnyttjar sin roll som förhandlare på ett annat sätt. Här finns en potential som är mycket större än så. När det kan tas i bruk frigörs också pengar som kan användas på ett sådant sätt att det leder till fler apotek runt om i landet och de förbättringar som följer av det. 47 (): Det här var en interpellation som jag egentligen ställde till socialministern. Men gick också Finn upp här. Det var alldeles utmärkt att Finn tog upp just livsmedelskedjorna som ett exempel på hur det fungerar på en fri marknad. Det är ju precis tvärtom. Om du är en liten handlare ute på landsbygden som inte är knuten till någon av de stora bolagen har du väldigt svårt att få tag på livsmedel till konkurrensmässiga och bra priser. Så är det. Det visar på en marknad som inte fungerar på landsbygden. Låt oss gå tillbaka till socialministerns svar. Jag läser det som står i texten. Det står bör och inte ska. Då kan inte jag tolka det på annat sätt än vad som står i den delen. Detta kommer att fungera på en fri marknad. Det finns inga garantier för vad som händer . Jag vet inte om regeringen har några planer för hur det blir om det här inte skulle fungera. Ska det återgå i statlig ägo eller ska det läggas ned? Eller vad blir det för verksamhet? På något sätt måste ni ha diskuterat och funderat i de banorna. Det vore bra om jag kunde få ett svar på den frågan. Kvarstår frågan ifall ni över huvud taget har funderat på hur det ska bli när omregleringen och privatiseringen sker. Hur ska man försöka begränsa så att oligopol inte uppstår när det gäller distribution och ägande av apotek? Och är det verkligen bra att man får stora läkemedelsbolag som ägare av apotek? 48 Socialminister (): Det första som jag tror kan vara viktigt att veta är att det inte finns någon knytning till var är beläget när det gäller vinster. Det är alltså inte så att man gör vinst i staden och inte på landsbygden. Det finns inga sådana samband. Landsortsapotek kan mycket väl vara väldigt lönsamma, och det bör också ligga i andra aktörers intresse att driva dem. När det gäller frågan om bör eller ska är det så som jag säger. Det är det här vi ska åstadkomma. frågar också om vi har funderat på hur man begränsar riskerna för oligopol eller oligopolliknande situationer. Jag kan verkligen försäkra att vi har gjort det. Vi har funderat väldigt mycket på de här sakerna eftersom vi tror att det är av väldigt stor betydelse. Hur vi riggar systemen spelar en enormt stor roll för vilket utfall vi får. Därför har väldigt många personer ägnat åtskillig tankemöda åt att vi steg för steg ska kunna ta de rätta stegen för att nå det som vi vill uppnå. Det här är en väldigt komplicerad materia. Det finns många olika infallsvinklar, men vi gör verkligen ingenting av en slump. Vi gör detta på ett tryggt sätt för att människor ska veta att tillgängligheten inte ska försämras. Den ska förbättras. Servicen ska inte försämras, utan den ska förbättras. Vi ska se till att öppettiderna ökar och att det blir lättare att få tag i läkemedel. Det är det allra viktigaste skälet till att vi genomför det som vi nu genomför. Jag är övertygad om att kommer att tänka: Attan, jag skulle aldrig ha satt mig emot det här. Jag borde ha ställt upp. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2008/09:562 om tandvårdsreformen och de som är 49 Socialminister (): har frågat mig vilka initiativ jag har tagit, eller avser att ta, för att åtgärda de brister som många upplever att reformen har. Reformen om ett nytt statligt tandvårdsstöd trädde i kraft . De övergripande målen för tandvårdsstödet är att bibehålla en god tandhälsa hos individer med inga eller små tandvårdsbehov och att möjliggöra för individer med stora tandvårdsbehov att få tandvård till en rimlig kostnad. För att finansiera reformen har regeringen ökat tandvårdsanslaget, vilket långsiktigt innebär en fördubbling av anslagsnivån från till . Det nya tandvårdsstödet innehåller dels ett allmänt tandvårdsbidrag, en så kallad tandvårdscheck, dels ett högkostnadsskydd för tandvård. I lagen om statligt tandvårdsstöd finns grundläggande bestämmelser om för vilken tandvård som tandvårdsstöd kan lämnas. Närmare föreskrifter meddelas av . Syftet med reglerna är att använda de statliga pengarna på ett så effektivt sätt som möjligt och att stödet ska träffa patienter med de största behoven. Det är därför nödvändigt att ha vissa begränsningar för vad staten ersätter, till exempel begränsningar vad gäller en del protetiska åtgärder. Vid omfattande tandvårdsbehandlingar ger det nya tandvårdsstödet i allmänhet lägre patientkostnader . Personer som är eller äldre hade tidigare ett särskilt högkostnadsskydd för protetiska behandlingar. Det nya stödet innebär att all bastandvård omfattas av skyddet mot höga kostnader, det vill säga även behandlingar som inte är protetiska. I syfte att stärka patientens ställning har regeringen vidtagit en rad åtgärder, bland annat krav på vårdgivarna att tillhandahålla prislistor och information om behandlingsförslag och patientens tandhälsa. Regeringen har gett i uppdrag att införa en elektronisk prisjämförelsetjänst inom tandvårdsområdet för att på ett enklare sätt möjliggöra jämförelser av olika vårdgivares priser. fick i uppdrag att utbetala bidrag till Kommuner och Landsting för arbetet med att utveckla en rådgivningstjänst på Internet för patienter inom tandvårdsområdet. Det nya tandvårdsstödet innebär väsentligt förbättrade möjligheter till uppföljning jämfört med tidigare. Regeringen har fattat flera beslut i syfte att bättre kunna göra uppföljningar och utvärderingar inom tandvårdsområdet. Till exempel har i uppdrag att samordna ett utvärderingsprogram avseende reformeringen av det statliga tandvårdsstödet. Sammanfattningsvis har således tandvårdsreformen skapat förutsättningar för att fler ska stimuleras att besöka tandvården och att patienter med stora tandvårdsbehov ska få tandvård till lägre kostnad. 50 (): Runt om i landet går människor och oroar sig för hur de ska kunna betala den dyra tandläkarräkning som de har fått. Väldigt många avstår också från att gå till tandläkaren av ekonomiska skäl. Sådana som mycket väl skulle behöva gå till tandläkaren avstår. Min interpellation bygger på en artikel i som beskrev hur situationen ser ut framför allt för gruppen . I den artikeln skrev de att tandvårdsreformen inte fungerar för äldre med stora behov. Stora ingrepp kostar mer . Det leder till diskriminering av dem som är . En tandläkare säger att före reformen kostade en implantatbehandling av över- och underkäken vid hans klinik maximalt för den som var . kostar exakt samma behandling ca trots att de har samma taxa och samma produkter som . Att samma behandling har blivit dyrare leder till att allt fler äldre patienter tvingas avstå behandling eller söka andra, billigare och sämre alternativ. Det som oroar honom mest är att de ger de äldre patienterna enklare behandlingar än vad de egentligen behöver. Det handlar inte enbart om att de äldre inte har råd att betala utan också om att själva ersättningssystemet fungerar så dåligt. Han säger i artikeln att det nya systemet är så tungrott att tandläkaren sitter lika framför sin dator som i sitt behandlingsrum. Han går till och med så långt att han kallar tandvårdsreformen för tandvårdsdeformen. En patient säger: Jag känner stor ilska och besvikelse över regeringen som jag anser ger en vilseledande information. På dess hemsida står att reformen innebär att av alla kostnader över 15 000 ersätts av staten, men det stämmer inte. Då anser jag att de far med osanning. Min fråga till socialministern var: Vilka initiativ har socialministern tagit eller avser att ta för att åtgärda de brister som många upplever att reformen har? Det är lite förvånande att den problematik som många upplever nästan inte alls berörs i svaret. Det är ett fåtal administrativa åtgärder som beskrivs i svaret. Jag hoppas att socialministern kommer att utveckla detta ytterligare i den här interpellationsdebatten. Jag har sökt lite grann på nätet i de här frågorna. Jag hittade en artikel i där rubriken är Äldre har inte råd att gå till tandläkaren. På många vis har den här regeringen satt äldre personer i en strykklass. Det gäller inte bara via tandvårdsreformen som har gjort det dyrare att gå till tandläkaren, utan det gäller också på andra områden. Man betalar högre skatt än de som jobbar. Regeringen har också prioriterat skattesänkningar för högavlönade i stället för anställda i äldreomsorgen. Många ser framför sig att pensionerna sänks på grund av att bromsen i systemet slår till. På område efter område drabbas pensionärerna. 51 FINN (): Efter sin långa tid som ledare för det här landet avgav förre statsministern ett slags facit på sin regeringstid där han djupt ångrade att han inte prioriterade att få till en reform på tandvårdsområdet. Den sjösatte alliansregeringen snart efter valet genom en mycket konsekvent politik att först skaffa pengar, det vill säga att vi dubblerade stödet till tandvården för att senare också få en åldersneutral struktur. Det fanns många problem som hade dolts bakom den oförmåga som och den socialdemokratiska regeringen visade med att inte få en sådan här reform på plats och som mörkas i inlägg. Det är så, herr talman, att när man tittar lite grann på den otacksamma uppgiften som har att för sitt parti företräda en reform som man själv aldrig lyckades åstadkomma och försöka hitta fel i vad alliansregeringen har lyckats med ser man att han i det här fallet går tillbaka till en interpellation som i princip bygger på en artikel i tidningen . Det är en artikel där man väljer att plocka ut vissa sakuppgifter som ministern naturligtvis kan kommentera, men det blir ju närmast så att det blir enskilda fall som kommenteras med så lite uppgifter som det är, vilket gör att det riskerar att bli ministerstyre att ens tolka det. Det är klart att alla reformer kan ha problem, och alla reformer ska också gås igenom. Men det påstås att det här skulle vara någonting så allvarligt, och det är stött enbart på en intervju i Veteranen av en tandläkare som är specialist på att bygga upp nya käkar åt äldre, och som är största användare av titanskruvar och dessutom delägare i ett käkkirurgiskt centrum med kliniker i och . Han säger också i intervjun att han inte har några problem att fylla sina tidböcker, för det finns stora behov i alla åldrar av att operera visdomständer, rotspetsar, cystor, tandlossning och mycket annat som kommer till uttryck och som varit dolt innan den här reformen genomfördes. Så, , om man läser en sådan här insändare ska man inte bara läsa den kritik som till viss del kan vara riktig om att det kan vara svårt att ställa om inför en ny reform med de förändringar av såväl regelverk som annat som krävs för att vi också ansvarsfullt ska kunna genomföra en sådan här reform med skattebetalarnas pengar. Jag har också läst en del sådana insändare, men viktigare för mig är att jag sedan reformen infördes i min kontakt med tandläkare som jag träffar väldigt ofta, både i länet och i mitt civila liv, har frågat hur de har upplevt den här reformen. Jag kan säga att den upplevelse jag har, till skillnad från vad säger om att många känner sig klämda, är att många tandläkare och även patienter känner att det här har varit ett lyft för deras tandhälsa. De tandläkare som har något klagomål säger oftast att just omställningen med har varit ett problem, och det lyfts ju också upp i den här interpellationen. Jag tror att har haft många strukturella problem. Inte bara tandvårdsreformen är ett sådant, utan det handlar kanske också om den gigantiska reformprocess som Socialdemokraterna utsatte för och som ännu inte har landat. Där måste alliansregeringen ta ett samlat grepp för att effektivisera arbetssätt. Sammantaget, herr talman, vill jag påstå att det här är en vittnesinlaga från en artikel i där det finns olika saker att utläsa men där jag återigen kan konstatera att det är en samlad satsning som dubblerar stödet till tandhälsan och som Socialdemokraterna av regeringsmakt inte lyckades genomföra. Det är mycket beklagligt, men det är desto mer glädjande att den nu har kommit på plats. Finns där sedan skönhetsfläckar som kan justeras är jag säker på att ministern och kommer att se över det. Men att anklaga den här reformen och alla dem som har fått glädje av den genom ett enstaka fall är inte trovärdigt. 52 Socialminister (): Tack, , för att du har tagit upp denna viktiga fråga! För min del är reaktionerna på tandvårdsförändringarna som har genomförts i huvudsak positiva när det gäller reformens innehåll. Däremot är det många, tandläkare och också patienter, som har synpunkter på hantering och de datasystem som inte svarar upp mot de högt ställda krav som vi har på att det här ska kunna fungera. Det beklagar jag ytterligt mycket, och väldigt mycket resurser läggs ned för att få det att fungera på bästa möjliga sätt. Men finns det skäl att vara väldigt ledsen över det som har varit och också beklaga inför alla de tandläkare som har väldigt mycket extraarbete och irritation till följd av att datorerna inte riktigt vill. Det drabbar förstås också patienterna i sin tur. Med det sagt ska jag ändå säga att när det gäller innehållet får jag väldigt många brev som är av närmast rörande karaktär. De är från äldre människor som har gått och väntat väldigt länge på att få en mycket omfattande behandling genomförd. Man har skjutit på det här år . Man har inte haft råd. Man har skjutit på det lite till. Man har hoppats, men man har inte haft pengar för det. Så har det kommit en reform som har gett dem möjlighet att få den här behandlingen genomförd, och plötsligt blir livet lite lättare att leva. Jag tycker att det är väldigt glädjande i varje enskilt fall som man kan hjälpa människor. Det är sant som är inne på att det finns människor som oroar sig över tandvårdskostnaden. Det är fortfarande en kostnad som i jämförelse med när vi uppsöker den vanliga hälso- och sjukvården är relativt hög.