prot · GX0933 · 2009-11-19 00:00:00 — När det sedan gäller den kyrkoantikvariska frågan är det, som det sagts tidigare i debatten, ett kulturarv som berör hela svenska folket, och inte bara svenska folket utan också dem som kommer och besöker vårt land och vill ta del av vårt kulturarv. Det är en tusenårig tradition med fler än 3 300 kyrkor spridda över landets alla delar, från söder till norr. Det är en fantastisk kulturskatt i form av konst, utsmyckningar och arkitektur men också när man vill lyssna på musik och ta del av den kultur som kyrkan erbjuder. Kyrkan har ju under många århundraden varit ledande när det gäller utveckling av kulturen. Det är säkert många här som tänker på , som faktiskt var en stor förändrare och utvecklare av konsten, inte minst kyrkokonsten, i vårt nordliga land. Vad har då hänt? Hur har staten uppfyllt sina skyldigheter att ta ett delat ansvar tillsammans med kyrkan för det kulturhistoriska värdet? Det sades i överenskommelsen att det ska finnas långsiktighet och förutsägbarhet. Budgeten var ju satt till 2009, och här kan jag konstatera att de 460 miljoner som regeringen föreslår ska tillskjutas inte är en summa som är hämtad ur luften. Den är i överensstämmelse med Kyrkoberedningens förslag 1995. Denna beredning ställde sig kyrkomötet bakom och ställde sig bakom den. Där återfinns summan 460 miljoner. Inför det beslut som kommer att tas här i senare när det gäller budgeten finns ett förslag på 460 miljoner. Därtill kommer 5 miljoner . Vad sades mer vid avskiljandet av kyrkan från staten? Det var ju att församlingarnas inflytande skulle öka. Det skulle finnas riktlinjer för hur kyrkobyggnader av betydelse ska hanteras och så vidare. Det sades att det skulle vara överenskommelser. Hur har dessa sett ut? Vad har det varit för kontakter? Det har varit kontakter med . Det har fortlöpande varit kontakter med andra som ansvarar för kyrkoantikvariat med mera på tjänstemannanivå och med företrädare för . Det har också funnits en arbetsgrupp där och länsstyrelser har varit företrädda. Det har varit underhandskontakter och möten mellan politisk ledning för och , precis som kulturministern har sagt , mellan och . Det här tycker jag visar hur komplex frågan är. Det handlar om bidrag, men det handlar också om att det ska finnas utvärderingar. Det ska finnas mål. Det måste finnas någonting att förhålla sig till. Här har faktiskt slagit fast att det numera finns underhållsplaner för vård av av kyrkobyggnaderna. Detta fanns inte tidigare. Det finns kulturhistoriska karaktäriseringar gjorda för av byggnaderna. Det har också tagits fram planer för skadeförebyggande insatser, stöld, brandskydd, tillgänglighet med mera. Det här visar ju hur viktigt det är att arbetet med att utveckla ansvarstagandet för kyrkans kulturarv fortsätter, både när det gäller kyrkans ansvar och när det gäller statens ansvar. Det ska dessutom fortsatt föras en dialog och denna ska föras när det är dags för nästa kontrollstation och fastställande av kommande belopp. 77 i (s) replik: räknade upp en hel del av de saker som stod i propositionen och som regeringen har fullföljt , både den socialdemokratiska regeringen och den borgerliga. Det stod att det skulle finnas en arbetsgrupp. Det stod att det skulle finnas en utvärdering. Alltihop det här stod. Men det stod inte översyn, . Det stod överläggningar. Min första fråga är: Vilken innebörd lägger i ordet överläggningar? Den andra frågan som jag tänkte att jag skulle ställa utgår från att vi alltså inte har att ta ställning till om det ska vara fortsatt skattebefrielse för prästlönetillgångarna exempelvis. När den här frågan diskuterades 199899 var partikamrater väldigt stridbara i denna fråga och ville inte att detta skulle tidsbegränsas: Någon tidsbegränsning bör inte införas i den lagstiftning som antas om beskattning av prästlönetillgångarna. Man tyckte att den var så väldigt viktig, att ursprunget var unikt och att karaktären, hela identiteten och ändamålet, inte borde förändras. Min andra fråga till är: Vad är det som har hänt som gör att inte ens regering vill ta upp en överläggning eller en diskussion om detta, när partiets inställning 1998 var att det här var så viktigt att man inte skulle tidsbegränsa det? 78 () replik: Jag ska försöka besvara frågorna. Jag nämnde fyra olika exempel på överläggningar som har skett. Jag kan rabbla upp dem igen. Det handlar om kontakter mellan på tjänstemannanivå och företrädare för , arbetsgrupper, , länsstyrelser länsstyrelserna är som bekant statens förlängda arm och underhandskontakter mellan den politiska ledningen för , och med mera. Detta är exempel på överläggningar. Eller vad anser ? Jag vill svara på en sak till, nämligen prästlönetillgångarna. Jag nämnde likvärdighet och jag nämnde också att förmögenhetsskatten är avskaffad. Är inte detta något som är väldigt positivt för och handhavande av prästlönetillgångarna? 79 i (s) replik: Det jag pekade på i min replik var hur partiet har ställt sig. Det var ju där jag inte fick svar från . tyckte man alltså att det här var en så viktig sak att man inte ville tidsbegränsa den. vill man inte ens diskutera den. Jag tycker inte att kontakter eller underhandskontakter är samma sak som överläggning. lyfte partikamrat också upp frågan om en överläggning där man säger att det är en kompromiss, det är en förhandling. När jag läser i ordboken, det nämnde jag i mitt anförande också, ser jag att det betyder rådplägning, samtal, samråd, förhandling, diskussioner, rådslag. Det finns alltså mer i ordet överläggning än att ha kontakter eller underhandskontakter. Som jag sade var arbetsgruppen reglerad i propositionen. Man sade det. Man sade att det skulle finnas representanter från de olika myndigheter som var inblandade i frågan också. Den arbetsgruppen går ju inte att lägga in i ordet överläggningar, för överläggningar är ju något helt annat. I dem skulle man ta med samtliga frågor som hade med finansieringen av reformen att göra. Arbetsgruppen har ju bara rört de kyrkoantikvariska ersättningarna. Så var det skrivet i propositionen och så har man gjort. Det är ingenting att anmärka på där, men överläggningarna skulle röra mer. De skulle röra alla frågor som hade med finansieringen av reformen att göra. 80 () replik: låter det som semantik. Jag har nämnt arbetsgrupper. Jag har nämnt underhandskontakter. Jag kunde ha använt andra ord för detta, men jag håller fast vid den terminologi jag har använt. Det jag tycker är viktigt här är faktiskt att det har blivit ett beslut om ersättningar som är i nivå med det som har tagits fram i tidigare beredning, 460 miljoner . Det vi har sagt från majoritetens sida i det har också kulturutskottet sagt är att regeringen ska ta förnyade kontakter , när den ersättning som kommer att beslutas när vi antar budgetpropositionen upphör, för att just ha en långsiktighet i ersättningsnivåerna. Det är oerhört viktigt. När det sedan gäller prästlönetillgångarna kan jag säga att vi ju från majoritetens sida har gått till val på att sänka skatterna. Förmögenhetsskatten är borta, och det är av stor betydelse för av prästlönetillgångarna. Jag skulle vilja säga att vi har tillgodosett att det också på lång sikt finns möjlighet till ett ansvarstagande i denna fråga. 81 (): Det här är andra kammardebatten om ungefär samma ärende . Det är i och för sig naturligt eftersom det är relationerna förändrades mellan staten och . Relationen till är något som har engagerat inte bara utan hela kammaren även andra år. I den tidigare debatten framgick det tydligt från kulturministerns sida omfattningen och typen av överläggningar som har skett och att samtliga frågor var uppe på bordet vid dessa möten. Frågorna ställdes återkommande, och det gavs tydliga besked och svar. Jag fick också en fråga från om uttalande om långsiktigheten och tillfredsställelsen med uppgörelsen. Jag instämmer helt och hållet. Vi har fått ett femårigt åtagande med 460 miljoner . Det är inte alls givet vare sig i denna ekonomiska situation för staten eller i något annat läge. Det här är ett åtagande som staten gör gentemot på 460 miljoner. Det är ett stort och riktigt åtagande, men det är inte självklart mot vare sig kyrkan eller någon annan. Det är viktigt för staten att vårda relationerna med . Det är viktigt att vårda den månghundraåriga gemensamma relationen och den betydelse har i det svenska samhället. I det sammanhanget vill jag också nämna den uppbördshjälp som staten ger via inte bara mot utan även mot övriga trossamfund som vill. Då blir det intressant att jämföra med den tidigare debatten. Vi hörde här ifrågasätta detta och säga att särbehandlas. Jag hörde hennes partikollega i den tidigare debatten. Hon var beredd att överväga en särlagstiftning när det gäller tjänstledighet för förtroendevalda i . Det är ingen konsekvens i argumentationen. Jag vill yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på motionerna. 82 (): För de allra flesta människor är religion i hög grad kopplad till kyrkobyggnader. Att se en kyrka kan vara en påminnelse om att det finns ytterligare en dimension i tillvaron den andliga. Även för icke-troende människor är kyrkobyggnaderna ofta viktiga. Det märktes till exempel för en del år sedan när på i brann. Då samlades det in stora belopp bland troende och icke-troende för en återuppbyggnad. Kyrkorna har kommit att spela en allt större roll som kulturförmedlare inom konst och arkitektur och framför allt inom musikens område. Så många kyrkor fylls av härlig musik och inför julen. Mitt intryck är att betydligt fler människor besöker kyrkornas konserter än kyrkornas gudstjänster. delar engagemanget för kyrkobyggnaderna med kulturutskottet, som hade sin debatt om de kyrkoantikvariska frågorna i kammaren tidigare . Jag tycker att det var en av de mest spännande debatterna jag har varit med om. Den var så laddad, och det var så mycket engagemang i frågorna. Det kanske man inte tänker på när man hör rubriken, nämligen att det ska handla om kyrkoantikvariska frågor. Men vi kan konstatera att frågorna går fram och tillbaka mellan utskotten. Det var kanske synd att vi inte kunde ha debatten tillsammans med kulturutskottet och då ha kulturministern på plats och få diskutera med henne. Det är som fattade beslut om den kyrkoantikvariska ersättningen fram till och med . Jag var faktiskt med i KU redan då. Vi kände då att det inte var rimligt att fatta beslut för än . Ambitionsnivån borde läggas fast först efter en uppföljning och analys, och därefter kan man göra överväganden. Dessa överväganden om ersättningens storlek efter tioårsperioden, som regeringen har framhållit, borde ske efter särskilda överläggningar mellan staten och . Vi har hört här diskussionerna om huruvida det har varit överläggningar eller vad det egentligen har handlat om. Mitt intryck är att man från sida har haft ordentliga diskussioner med företrädare för . I samband med diskussionerna om den kyrkoantikvariska ersättningen framfördes några viktiga och kritiska synpunkter som jag tycker är värda att lyfta fram i sammanhanget. Man slog fast att det är en viktig samhällsuppgift att skydda kulturhistoriskt värdefulla kyrkobyggnader. Men kritikerna menade att man inte kan se det så ensidigt att det handlar om en enhetskyrka. I stället för att rikta stödet till ett enda trossamfund, , borde det statliga bidraget knytas till skyddsvärda kyrkobyggnader oavsett vilket trossamfund de tillhör. Principiellt ska alla trossamfund vara likställda. Det är också något som har slagits fast från regering och riksdag. Flera av de äldre samfunden, till exempel , , och romersk-katolska kyrkan, har många kulturhistoriskt värdefulla byggnader. Sedan kan man inte säga att alla kyrkor, vare sig äldre frikyrkor eller svenska kyrkor, är värda att i alla lägen bevara. Det torde enligt kritikerna vara angeläget att anpassa och förändra kulturminneslagen så att man når en mer positiv effekt, nämligen att bevara ett mångskiftande kulturarv som har i sina många kyrkor inom ram och också i kyrkobyggnader som tillhör andra trossamfund. De andra trossamfunden ska också ha del av den kyrkoantikvariska ersättningen. Det ligger mycket i kritiken som framfördes . Men, herr talman, handlar debatten om och kulturarvet. Som vi har konstaterat har haft kontakter med , och som jag har uppfattat det har man lyssnat. KU anser att staten också i fortsättningen ska vara delaktig och stärka kulturarvet. Man har en stor och viktig uppgift här. Det finns all anledning att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 83 (): Jag skulle vilja ha en diskussion om motion K244, som handlar om rätten att bestämma över metallen i sin kropp. Motionen har varit uppe till behandling , och den har fått samma styvmoderliga behandling då som . Jag tänkte att det kanske är dags att ta en liten diskussion. Jag vill inte påstå att jag vill tala om kunskapsuppbyggnad eftersom ni säkert kan hanteringen, men det kan finnas någon i vårt land som inte känner till hur läget är. Det här handlar alltså om de människor som blir kremerade. är läget sådant att om jag blir kremerad och har en höftled i metall plockas den höftleden bort från mitt stoft. Höftleden sparas i krematoriet till dess att det har samlats ihop nog mycket skrot, alltså andra metalldelar, så att allt kan läggas i en och samma låda. Min höftled kommer kanske att befinna sig i samma skrotlåda som min värsta fiendes knäskål. Vad händer sedan, mina vänner? Jo, när lådan är full ska den grävas ned i vigd jord. Då grävs den ned under en grav där någon ska jordbegravas, för det är där som det är ett riktigt djup. Det är inte nog med att min höftled kanske ska vara hos mitt livs ovän kanske en annan ovän kommer att ligga ovanpå mig resten av evigheten. Det är så det fungerar, mina vänner. Vi gräver ned metallerna i en jordbegravningsgrav. Det i sig är ovärdigt, men det är också ovärdigt att konstatera att de anhöriga till en person som jordbegravs inte är medvetna om att kyrkan har möjlighet, och också gör det, att passa på att gräva ned metallerna. Då blir man något upprörd när utskottets ställningstagande lyder att det är viktigt att begravningar kan ske under former som uppfattas som värdiga. Är detta värdigt? Utskottet tycker alltså att vi ska gräva ned metaller och inte bry oss om miljöaspekten, men detta borde i sig vara skäl nog för att bifalla motionen. Vi gräver ned mängder av metaller på våra kyrkogårdar på detta sätt. När riksdag inte bifaller en sådan här motion tycker jag nästan att man är ansvarig för att medvetet gräva ned metaller och skapa ett nytt yrke framöver: gravplundrare. När metallpriserna blir så pass höga att det finns ett värde vet man ju i förväg att det är på kyrkogårdar som man ska gräva upp metaller, eftersom de till och med är samlade i lagom portioner där. Det är anmärkningsvärt, mycket anmärkningsvärt. Att dessutom hänvisar till att det pågår en begravningsutredning gör att man häpnar. är naturligtvis medvetet om att den del som handlar om att ta vara på metaller i kroppen inte ens ligger i den utredningen. Hovrättspresidenten i hade inte ens uppdraget att se på den frågan. Jag är naturligtvis besviken över den hantering som den här motionen har fått. Jag är besviken över att svenska folket fortfarande kommer att få leva med den situation som råder, med ett begravningssätt som inte är värdigt. Jag är övertygad om att det kommer att fattas beslut som leder i den riktning som och jag föreslår i vår motion. Det är ett uns av glädje när det sägs här att det är en viktig motion och att man kanske behöver se på detta. Ja, man behöver se på det. Det kanske är så enkelt, som sade, att man behöver se på och utreda det här närmare. har möjlighet att ta ett utskottsinitiativ för att på fullt allvar se vilka konsekvenser detta får. Jag ska med glädje följa er diskussion om detta och återigen ta upp det till debatt om jag inte ser att ni i likhet med, vill jag påstå, både kyrkan och svenska folket har uppfattningen att vi begraver stoftet från människor som kremeras på ett ovärdigt sätt. Jag står på svenska folkets sida, och jag beklagar att jag inte har med mig. 84 (): Döden, döden, döden. Så brukade säga när hon pratade med sin syster . Så var det ämnet avklarat. Hon hade ett rätt odramatiskt förhållningssätt till döden, som jag kan önska att fler människor skulle ha. I medicinindustrin gör titan väldigt stor nytta. Metallen stöts inte bort och används som material i väldigt många saker, alltifrån tandimplantat till konstgjorda knän eller höfter. Men det är dyrt, och det är någonting som är möjligt att återvinna. Den här skruven, höftleden eller knäskålen tar vi inte hand om efter döden, precis som berättar. Det är inte för att man av respekt för den som är död ser till att den hänger med i urnan efter kremering det hade jag kunnat ha förståelse för. Nej, i detta fall lägger man etiken helt åt sidan. Efter kremeringen silar man askan, och om det finns främmande föremål som är lite större, till exempel en höftled, tar man bort dem och lägger dem i en låda tillsammans med höfter och leder från andra människor. När lådan är tillräckligt fylld placerar man den i en grav som tillhör någon som ska jordbegravas. Man slår två flugor i en smäll. Man slipper gräva en ny grav eller grop. Man berättar inte heller för de anhöriga till den döde att han eller hon i sin grav ska få samsas med leder och skruvar från andra. Det här är i allra högsta grad osmakligt, oetiskt och i viss mån lite oärligt. Jag tycker att man i stället skulle kunna välja att göra någonting som är etiskt och miljövänligt och göra en humanitär insats. Vårt förslag handlar om det: att ta hand om inopererade metaller efter kremering och tillåta återanvändning av dem, exempelvis genom att låta godkända hjälporganisationer sälja dem och göra något bra av det. Det här har väckt stor genklang runt om. Helt genialt, sade chefen för kyrkoförvaltningen i när han fick frågan från medier vad han tyckte om förslaget. Ett fantastiskt förslag, sade en av representanterna för den frivilligorganisation som hjälper barn i andra länder. Underligt att man inte tänkt på det tidigare, sade en doktor som berättade att pacemakrar som byts ut skickas till en särskild destruktion och för återanvändning av vissa metaller. Men vad säger då om detta? Man säger nej till återvinning och bevarande av naturresurser, nej till en ärlig och rak beskrivning till anhöriga och nej till att kunna göra gott för andra, till exempel genom att donera till hjälporganisationer. I stället säger man ja till att fortsätta en oetisk, miljödålig och dessutom ogenerös hantering och linje. Man följer helt enkelt det elfte och det tolfte budet: Så har vi alltid gjort, och så har vi aldrig gjort. Jag och kommer inte att ge oss i den här frågan utan kommer att återkomma till den. Den är för viktig för att sopas bort eller för att grävas ned det gäller både på kyrkogårdar och i arkiv. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 16 § Förenklat trossamfundsregister Föredrogs betänkande 2009/10:KU8 Förenklat trossamfundsregister (prop. 2009/10:6). 85 (): Ett enigt utskott står bakom regeringens proposition om ett förenklat trossamfundsregister. Kortfattat innebär propositionen, eller rättare sagt förslaget i betänkandet här, att endast en kontaktperson för trossamfundet behöver registreras hos kammarkollegiet i stället för en hel styrelse som . Mer detaljer finns i betänkandet. Vad som dock är viktigt att säga i sammanhanget är att det när det gäller ändringar i lagen om finns ett speciellt förfarande som måste tillämpas. Detta innebär att om omröstningen skulle utfalla så att kvalificerad majoritet för förslaget inte uppnås yrkar jag på att i den ordning som är föreskriven för stiftande av grundlag antar förslaget såsom vilande med ikraftträdande . Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Motioner med anledning av prop. 2009/10:54 Förändrad ägarstruktur i Aktiebolaget , m.m. 2009/10:N7 av (s, v, mp) med anledning av skr. 2009/10:53 En strategi för ungdomspolitiken 2009/10:Kr4 av m.fl. (s, v, mp) 18 § Anmälan om interpellation Anmäldes att följande interpellation framställts 2009/10:121 Jazzmusikens ställning i kulturpolitiken av () till kulturminister () Interpellationen redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 19 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2009/10:214 Grönare ägardirektiv för av () till näringsminister () 2009/10:215 Sexköpslagens framtida utveckling av () till justitieminister () 2009/10:216 deltagande vid israelisk vattenmässa av () till utrikesminister () 2009/10:217 Service i glesbygd av () till näringsminister () 2009/10:218 Utbetalningar av gårdsstöd av () till jordbruksminister () 2009/10:219 Åtgärder mot långtidsarbetslösheten av () till arbetsmarknadsminister () 2009/10:220 Ratificering av konventionen om klusterammunition av () till utrikesminister () 2009/10:221 Sexköpsbrott och synen på brottsoffer av () till justitieminister () 2009/10:222 Gröna städer och grön teknologi av () till näringsminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 20 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av talmannen från sammanträdets början till och med 7 § anf. 36, av andre vice talmannen därefter till och med 15 § anf. 75 (delvis) och av talmannen därefter till sammanträdets slut.