prot · GX0947 · 2009-12-10 00:00:00 — Utredningar måste föreslå finansiering inom ramen. Man gjorde ändå bedömningen att det rimliga vore att höja studiemedlen mer och rimligtvis ta pengarna från något annat ställe i budgeten än från just utbildningsområdet. Det är ändå tydligt att det inte var så att man tyckte att räckte. Sedan vill jag bara säga att det finns många fördelningspolitiska områden som vi kan diskutera när vi diskuterar budget. Studiemedel är väl inte det främsta av dem, men det är ju inte en fördelningspolitisk åtgärd det handlar om. nämnde att det här inte är ett nytt fattigproletariat. Det är det inte. Det finns många studerande som har det väldigt bra ekonomiskt. De kan få hjälp från sina föräldrar, eller de har haft turen att få ett bra jobb som de dessutom hinner med vid sidan om sina studier som kanske har alldeles för lite undervisningstid och för lite kvalitet. Det är ändå viktigt att komma ihåg att det fortfarande finns många studenter i som har det väldigt fattigt och som kanske i många fall har svårt att få ihop pengar till mat. De kanske är tvungna att jobba extra under förhållanden som gör att de i nästa läge inte klarar sina studier. Det är väl ändå inte rimligt, ? 153 () replik: Jag blir lite konfunderad när underkänner att studiemedelssystemet och en viss höjning däri inte skulle ha någonting med fördelningspolitik att göra. Det har det ju. Det är klart att det finns ett sådant inslag i detta också, inte minst över livscykeln, så att säga. Man pluggar för att sedan kunna jobba. Det vi gör nu med alliansregeringen är att vi höjer studiemedlen för studenter. Varje student kommer att få mer . Men det är orimligt att lägga hela beloppet på bidragsdelen. Bidragsdelen blir ganska liten, . Med förslag, där man lägger på bidragsdelen , hamnar ni i ett statsfinansiellt läge som blir ganska svårt att motivera. Socialdemokraterna brukar ju ha på spenderbyxorna i praktiskt taget varenda fråga här i kammaren. Det syns i varje särskilt yttrande från oppositionens sida över de olika budgetbetänkandena. Vi kan tyvärr inte rösta för det här därför att ni har avslagit våra yrkanden om att höja utgiftsramarna. Men även Socialdemokraterna är i den här frågan mycket tydliga med att man inte står bakom förslag. Då kommer nästa fråga. Det är val , kvar. Vad kommer då oppositionen att säga? Ska man gå på linje och höja studiemedlen med i rena bidrag, till en kostnad på ? Ska man gå på linje och höja studiemedlen med , fast det är oklart hur mycket som är bidrag och hur mycket som är lån? Eller ska man gå på Socialdemokraternas linje och acceptera alliansens höjning på ? Det vet vi fortfarande ingenting om, , så du kanske kan upplysa oss om på ett ungefär var du tror att det kommer att landa. 154 () replik: Jag vill börja med att säga att jag inte menar att det inte sker en omfördelning. Jag menar att det här inte är en klassiskt fördelningspolitisk aspekt utan någonting som är till för att det ska vara möjligt att studera. Om det var otydligt, , ber jag om ursäkt. Däremot vill jag när det gäller finansieringen och det statsfinansiella läget säga att vi har lagt fram ett finansierat budgetförslag och i vår helhet har vi råd med det här. Att den borgerliga regeringen prioriterar andra saker får stå för den. Det är alls inte omöjligt att prioritera den här nödvändiga åtgärden. Jag hoppas ju att den samlade oppositionen kommer att komma fram till vårt förslag förstås, även om jag utgår från att man när man är tre partier som ska samarbeta inte kan ta ett av partiernas förslag rätt av i alla frågor. Det får man se. Men jag vill faktiskt säga att inför förra valet, 2006, var det så att alla de borgerliga partierna gick in med helt olika förslag om höjningar av studiemedlen. Det var inte tydligt från regeringen över huvud taget under hela mandatperioden, fram till , med hur mycket studiemedlen skulle höjas. Om nu begär att vi i oppositionen ska presentera det här innan valet kan vi konstatera att den borgerliga regeringen när de fick makten presenterade sitt förslag efter valet. Det är ändå ganska lättslaget, skulle jag säga. Om vi presenterar vårt förslag är vi bättre än regeringen. Det är dåligt av den nuvarande regeringen att presentera detta så sent. Många studenter har en jobbig ekonomisk situation, och då är det inte rimligt med bara . Det hade jag hoppats att regeringen insåg. 155 () replik: Jag tycker att vi ska vara medvetna om att vi trots den globala finansiella kris som vi befinner oss i mäktar med att göra den här satsningen på landets studenter. Det är någonting som är mycket viktigt. Jag är inte alls säker på att en annan regering hade klarat av att göra den prioriteringen, som ändå är rätt viktig. Till detta kommer givetvis kraftigt ökade anslag till hela den här sektorn i och med att antalet studenter kommer att öka. Dessutom kommer ökade statsbidrag till kommunerna och så vidare för att åstadkomma förstärkningar inom utbildningssektorn. Den sammanlagda effekten av de här reformerna är ändå att det kommer att kunna bli bättre. svarar ändå inte riktigt, och det är lite svårt för mig att ställa den frågan en gång till eftersom inte har någon mer talartid just . Vi noterar ändå att det finns en viss oenighet inom oppositionen, inte bara i den här frågan utan även i andra frågor. Vi har inte hört Socialdemokraterna kommentera frågan om avgifter för utländska studenter. och är motståndare till detta. Man har helt olika ambitioner vad gäller studiemedlen. Jag önskar lycka till i förhandlingarna och hoppas att man ändå inte så lättvindigt viftar bort den fråga som inte bara vi i alliansen ställer utan givetvis också väljarna. Man ser gärna ett besked före valet om var oppositionen står. 156 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: påpekade att tror att vi är och att det är proletariatet som står på barrikaderna. glömmer bort att alla människor inte är så rika som politikerna. Alla studenter är inte rika eller barn till rika som faktiskt kan finansiera sina studier och betala sin hyra. Många studenter som jag känner och säkerligen finns det många här i kammaren som också känner till att folk lever på nudlar och makaroner, som fåglar. Vad är det för någonting, ? När Studentkåren, SFS, gjorde undersökningen 20012003 var av studenterna fattigare när man tittade på köpkraften i förhållande till konsumentprisindex jämfört med . Man hade faktiskt gått bakåt. Vi behöver inte jämföra med hur det var . Vi kan jämföra studenternas vardag med hur det var eller faktiskt enbart för tre , kan man säga, för det har inte blivit några förbättringar. Ni har sagt att det är en höjning med , men de är i själva verket i studiemedelshöjning. Det är bättre att tala klarspråk än att stå här och beskylla oss som inte är vid makten. Men ni har makten. Vad har ni gjort? 157 () replik: Det blir lite märkligt. När far med osanningar om vår politik kan det vara bra att klargöra sanningar om dels politik, dels vår egen. Höjningen är inte , det skulle innebära en höjning på . Höjningen är , inte . För mig framstår det som något obegripligt hur kan räkna och få att bli . läste vi i och för sig i den nya rapporten om svenska skolelevers kunskaper i matematik, men det här måste ändå ta priset. Det jag beskriver är den verklighet man målar upp om studenter i . Vi har uppfattningen i alliansen att studenter har en rätt svår situation. Det är rätt tufft att plugga och få ekonomin att gå ihop. Därför föreslår vi en ökning av studiemedlen med . Vi föreslår en ökning av fribeloppet så att de studenter som också jobbar kan jobba extra. Det är inget tvång, men de som gör det ska kunna tjäna lite mer utan att bidraget trappas av. Det är viktigt. Men beskrivningen från och delvis från att studenter har det oerhört svårt jämfört med andra delar vi inte riktigt. Vi vet att studenter behöver förbättringar i sin ekonomi, men det är inte rätt med den fullständiga mardrömsbeskrivning som oppositionen gör. Amineh Kakabaveh hade en helt ny nivå i sin senaste replik när hon nämnde att studenter lever som fåglar. Det är att tappa proportionerna en aning för mycket. 158 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Det handlar inte bara om studenter. Vi pratar om de fattiga. av studenterna är fattiga. Den här undersökningen gäller situationen . vet vi att regeringens politik har gjort att klasskillnaderna har ökat kraftigt. Det är det jag pratar om. Jag pratar inte om alla människor, jag pratar om den grupp som företräder. Du ska få en förklaring hur man har räknat. Regeringen skriver, och jag läser det för tredje gången, att studiemedlen ska höjas med för en fyraveckorsperiod från , varav 390 avser höjning av lönedelen och bidragsdelen. Prisbasbeloppet kommer att sänkas med . Kom ihåg det ni sänker prisbasbeloppet med . Det motsvarar en sänkning av studiemedlen med per fyraveckorsperiod. Det gör att bidragsdelen blir . Regeringens reella höjning blir ungefär 350 för en fyraveckorsperiod. Det är det ni måste tänka på. Man räknar med endast per fyraveckorsperiod. Alltså: minus 24, hur mycket blir det? Det är inte konstigare än så. Jag har läst lite matematik för att kunna räkna. Även om jag är från arbetarklassfamilj har jag, precis som , läst vid . Många vänsterpartister kan räkna, det lovar jag, för annars skulle vi inte ha fått svart på vitt för att besvara dina frågor. 159 () replik: Jag har läst både sats, cosinus, algebra och derivat men lyckas ändå inte hänga med i Amineh Kakabavehs ekvation här att blir . Det är mycket märkligt. Vi kan sätta oss ned efteråt och gå igenom det, men någonstans måste man räkna på ett alldeles speciellt sätt för att komma fram till detta. Vi behöver inte raljera om detta. Det väsentliga är att om man är ung eller lite äldre och läser på universitet eller högskola är det rimligt att man har en inkomst som man kan leva på och som man klarar sina studier på. Om detta är vi alla överens. Det är ingen som förespråkar att man inte ska höja studiemedlen. Det är ingen som förespråkar att man ska sänka studiemedlen. Vi är överens om att den här förstärkningen behövs. Sedan säger vi i alliansen och socialdemokratin, som i den här kammaren samlar av rösterna, att är rimligt. Vi tar stöd till detta i , en parlamentarisk kommitté ledd av en centerpartist men där alla partier var representerade. Oppositionen reserverade sig inte, i alla fall inte socialdemokratin. Mot detta står och som samlar en tiondel av stödet i kammaren och som säger att vi måste höja det ytterligare avsevärt. Då får man som väljare, journalist och åhörare bedöma om det är en rimlig väg att gå. Vi tycker att det här kan vi klara under de svåra ekonomiska omständigheter som befinner sig i. Vi tycker att vi ska kunna vara stolta över att vi klarar av att ta det här steget. 160 (): Timmen är sen, men jag dristar mig till att ta i anspråk för att prata studiestöd, och jag ska försöka sammanfatta så mycket som möjligt, med stor respekt debattörer, åhörare och utskottsledamöter. Först yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Trots att vi har ett mycket ansträngt ekonomiskt läge kan vi besluta om en höjning av studiestödet för landets högskolestudenter. Höjningen blir, som vi hört, från . Det är en obetydlig höjning, men det är den andra och den största nivåhöjning som har gjorts sedan studiemedelssystemet infördes. Den är välkommen och efterlängtad. har krävt att studiestödet ska höjas, och därför känns det väldigt bra att kunna fatta det här beslutet . När man lyssnar på debatten kan man fundera, precis som min kollega tidigare var inne på, vad det är för studiemedelssystem som vi har. Faktum är att vi har ett av världens bästa studiemedelssystem. Det är detta som svenska studenter och studenter från övriga EES-länder erbjuds i . En del oppositionsföreträdare har inte riktigt den uppfattningen. Jag har själv tre söner som studerar på femåriga utbildningar alla tre. Ingen av dem har fått några pengar från sina föräldrar, trots att föräldrarna möjligen hade kunnat ge dem pengar. De har inte fått några pengar alls. Ingen av dem har tagit några studiemedel. De har levt på bidragsdelen och arbetat . Det är möjligt. De har inte haft några fina arbeten, inga välbetalda arbeten, men de har dragit ihop lite pengar på somrarna. Det är möjligt, jag har sett det på nära håll. De har gjort det. Den ena blir klar med sin utbildning , och de har vänner och kamrater som gör likadant. De har inte fått några pengar från sina rika föräldrar, men de har genomfört långa utbildningar i ett av världens bästa utbildningsländer med ett av världens bästa studiemedelssystem. Det vill jag slå fast. Jag är väl medveten om att den nivåhöjning som vi debatterar inte kommer att revolutionera studenternas ekonomi. Vi kristdemokrater är angelägna om att få till stånd den här höjningen. Men jag tycker att det måste vara vissa proportioner. Kritik har framkommit om att höjningen är för liten. Självklart kritiseras det. Å andra sidan tror jag inte att någon nivåhöjning hade undgått kritik, oavsett hur stor den hade varit. Det ligger i sakens natur att olika intressenter anser att anslagshöjningen är för liten. Men den höjning som vi debatterar är bra och ett välkommet steg på vägen som kommer att betyda mycket för landets studenter. Det är värt att ytterligare påpeka att det är en andra och den största nivåhöjning som gjorts sedan studiemedelssystemet infördes. Det motsvarar ökade utgifter på för staten, vilket är ett välkommet tillskott för landets studenter. Att arbeta ska inte vara nödvändigt för att klara uppehållet. Vi har därför både studiemedel och studielån. Man kan välja: Man kan ta båda eller bara det ena. Å andra sidan ska arbete vid sidan om studierna inte heller motverka. Systemet får inte utformas så att arbete inte lönar sig på grund av höga marginaleffekter. Studenter som vill arbeta vid sidan om studierna eller ska inte behöva oroa sig för att studiebidraget minskar. Därför höjer vi fribeloppet, och det är bra. I och med den kraftiga utbyggnaden av antalet platser i komvux och yrkesvux, yrkeshögskola och högskola innebär det att utgifterna också för studiemedel stiger. Det kan vi se i våra budgetförslag, men inte riktigt lika tydligt i oppositionens förslag. Höjningen av studiemedel, höjningen av fribeloppet och utbyggnaden av den högre utbildningen innebär att alliansregeringen storsatsar på utbildningsväsendet kommande år. Det hindrar dock inte oppositionen från att bjuda över. På snart sagt vartenda politiskt område är det överbudspolitik som erbjuds. Jag hade ärligt talat inte heller förväntat mig något annat på det här utgiftsområdet. Oppositionens krav gör dock inte att regeringen kan förlora greppet om statens ekonomi. Vi prioriterar hårt mellan olika utgifter, och jag är glad för att vi trots det ekonomiska läget lyckades så bra vad gäller studiemedel, fribelopp och den stora utbyggnaden av antalet utbildningsplatser. Jag noterar också spretigheten i oppositionens budgetalternativ, men jag går inte in på dem, för tids vinnande. Men jag konstaterar att det i opposition är lätt att höja ganska yvigt. Man vill höja studielånen, sänka skatterna för pensionärerna, höja anslagen till forskning, ge obegränsade bidrag till alla och sänka skatterna för de flesta. Det är onekligen befriande om det finns något slags koppling till budgetförslagen. förbättras studenternas ekonomiska situation. Det blir också möjligt för en student att arbeta mer vid sidan om studierna utan att studiemedlen påverkas. Detta är välkomna förändringar. Det är de största förändringar någon regering har genomfört sedan studiemedelssystemet infördes. Det är trevligt att sitta i majoritet och att verkligen föreslå och genomföra. Jag yrkar därmed bifall till förslaget i utskottets betänkande. 161 () replik: anekdotiska evidens talar för sig själv, precis som differensen mellan vad säger nu och vad kd sade före valet. Jag tänker därför inte fråga någonting om det. I stället vill jag fråga om en liten detalj. sade nämligen att arbete inte ska motverkas med höga marginaleffekter. Men faktum är att marginaleffekterna ökar med regeringens nuvarande förslag. När fribeloppet börjar inträda med avtrappningen av studiemedlet ökas marginaleffekten från nuvarande till . Det är väl ändå att motverka arbete med höga marginaleffekter? 162 () replik: Vi förespråkar en höjning av fribeloppet det ska löna sig att arbeta. Det är det som är anledningen till vårt förslag. Det ska löna sig att arbeta. Vi tror också att varje student själv avgör hur mycket tid man behöver för sina heltidsstudier under terminerna och om man vill arbeta den tid när det är studieuppehåll, eller möjligen under juluppehållet. 163 () replik: Jag delar uppfattningen att det är bra med ett höjt fribelopp. Men faktum kvarstår att den borgerliga regeringens förslag ökar marginaleffekterna ganska avsevärt. 164 () replik: Det här är, som sagt var, ett paket. Som mycket väl vet är inte det här det enda område där vi tar tag. Vi tar ett helhetsgrepp när det gäller skatterna i hela . Vi är väldigt glada för vad vi gör på en rad områden. Det här är ett av många områden. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 8 § Obligatorisk befattningsutbildning för nyanställda rektorer Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2009/10:UbU6 Obligatorisk befattningsutbildning för nyanställda rektorer (prop. 2009/10:27). 165 (): Kommuner och Landsting presenterade en intressant rapport om framgångsrika skolkommuner. I den rapporten konstaterar SKL att en mycket viktig faktor för att elever ska nå goda resultat är en bra ledning och styrning av skolan. Skolledarna är härvidlag mycket viktiga för lärarnas förutsättningar att ge barn och elever en chans att nå skolans kunskapsmål. Vi kan konstatera att rektorer har en nyckelroll i arbetet med att utveckla både förskola och skola. Då är en kvalitativt god befattningsutbildning av största värde, men vi måste anlägga ett helhetsperspektiv på skolledarrollsfrågan. Det handlar om att rekrytera bra skolledare. Det handlar också om att ge dem rätt förutsättningar för att utvecklas i sin roll som skolledare, och där har en kontinuerlig kompetensutveckling en självklar plats. På ett särskilt sätt måste vi också fokusera det pedagogiska ledarskapet. Tyvärr anser alldeles för många skolledare att man inte får tid för att vara en närvarande pedagogisk ledare. Det är naturligtvis inte bra med tanke på att internationella undersökningar visar att framgångsrika skolor har skolledare som ägnar av sin tid till pedagogiskt ledarskap. Det ska jämföras med att av medlemmar som är skolledare uppger att de kommer upp i den nivån. Dessa signaler måste vi ta på allvar. Vi behöver lägga mer fokus på just diskussionen om hur vi kan vara med och stärka skolledarens roll som pedagogisk ledare. För att förbättra resultaten i skolan behövs flera olika åtgärder. En kvalitativt god befattningsutbildning för nyanställda skolledare är en sådan viktig åtgärd för att stödja skolledare i deras roll som ledare och chefer. Befattningsutbildningen ska ge rektorer, biträdande rektorer och förskolechefer kunskaper och förmågor som krävs för att kunna leda verksamheten mot målen. Vikten av en sådan utbildning fick den socialdemokratiska regeringen att inleda ett förberedelsearbete för att införa ett nationellt rektorsprogram. Myndigheten för skolutveckling överlämnade i enlighet med detta en rapport som beskrev hur en sådan utbildning skulle kunna läggas upp. Denna rapport har bland annat legat till grund för den befattningsutbildning som är i gång. Vi är politiskt överens om att det är bra att vi får en obligatorisk befattningsutbildning för nyanställda rektorer. Men vi i den rödgröna oppositionen Socialdemokraterna, vill gå längre än vad den borgerliga regeringen vill. Vi vill nämligen att även förskolechefer och biträdande rektorer ska omfattas av samma obligatorium. Vi vill också passa på att starkt betona vikten av att utvecklingsperspektivet får en framskjuten position i nämnda befattningsutbildning. Enligt regeringens förslag ska alltså den nya befattningsutbildningen endast vara obligatorisk för nyanställda rektorer. Nyanställda förskolechefer och nyanställda biträdande rektorer föreslås däremot få gå den utbildningen på frivillig basis. Det anser vi är ett olyckligt förslag, och vi vill därför markera vikten av att även nyanställda förskolechefer och biträdande rektorer ska omfattas av samma obligatorium. Det är många remissinstanser som också tycker på samma sätt. Jag hänvisade inledningsvis till SKL:s presenterade rapport. SKL konstaterar att skolledarna är mycket viktiga för skolans och lärarnas förutsättningar att ge eleverna en chans att nå kunskapsmålen. Om vi därför menar allvar med att vi vill stärka pedagogiken i förskolan, förbättra resultaten i skolan samt stärka skolledarens roll som pedagogisk ledare är den enda logiska slutsatsen att vi ska ha en befattningsutbildning som är obligatorisk för alla nyanställda skolledare. Jag har svårt att förstå varför den borgerliga regeringen vill göra skillnad på rektorer å ena sidan samt biträdande rektorer och förskolechefer å andra sidan. Resonemanget om att det skulle föreligga en stor skillnad mellan att vara rektor och förskolechef är märklig och direkt felaktig. Även förskolan är en läroplansstyrd verksamhet, och med tanke på att förutsättningarna för alla läroplansstyrda verksamheter bör vara lika bör obligatoriet även gälla förskolechefer. Många rektorer har även ansvar för förskoleverksamheter, och de kommer att delta obligatoriskt i utbildningen, men inte kollegan i närheten som enbart har ansvar för förskoleverksamheten som får gå utbildningen på frivillig basis. Detta underlättar inte en kollegial samverkan. Kommuner ställer å ena sidan samma krav på förskolechef som på rektorer. Det enda som egentligen skiljer dem åt i uppgiftsansvar är betygssättningen. Å andra sidan ställs högre krav på förskolechefer vad gäller relationen till socialtjänstlag och sekretesslagstiftning. Det föreligger således ingen större skillnad mellan en förskolechef och en rektor. När det gäller biträdande rektor inser regeringen att man inte kan resonera på samma sätt som man resonerat om förskolecheferna. I stället skyller man på att skolledarfunktionen biträdande rektor inte är reglerad i skollagen. Det är enligt min mening bara ett svepskäl. Om det bara hänger på det får man väl se till att titulaturen biträdande rektor regleras i skollagen. Dessutom talar mycket för att det enbart är en fördel om biträdande rektorer också omfattas av obligatoriet. Det underlättar rekryteringen till rektorsfunktionen om just en biträdande rektor redan har gått utbildningen. Vi kan notera att i förslaget till ny skollag föreslås också att titulaturen förskolechef fastslås för just skolledare i förskolan. Vi tycker att det är mycket olyckligt. Vi anser att begreppet rektor räcker mer än väl, även för en chef för en förskola. Förskolechefen, som förslaget ligger, leder en verksamhet som är läroplansstyrd. Det skulle underlätta om vi hade samma titulatur för alla som leder läroplansstyrda verksamheter. Rektor är ett bra förslag. Risken är uppenbar att med den här lagregleringen får vi en form av A- och B-lag, nämligen rektorer och förskolechefer. Vi kan också ur ett feministiskt perspektiv konstatera att nästan alla förskolechefer är kvinnor. Frågan är om detta förslag till titulatur är en form av indirekt diskriminering. Ni i den borgerliga majoriteten skulle aldrig komma på tanken att kalla rektorn över en gymnasieskola enbart för gymnasiechef. Då är det många fler män som är inblandade. Jag vill avslutningsvis ta tillfället i akt och säga några ord om själva befattningsutbildningen. Den innehåller tre delar. De är bra delar; vi har ingenting emot dem. Men det är viktigt att dessa tre delar samverkar. Det finns en risk att utvecklingsperspektivet kan komma lite i skymundan. Vi vill verkligen poängtera att så får det inte bli. Låt mig få exemplifiera vad jag menar. Nuvarande utbildning är liksom den gamla utbildningen lång.