prot · GW0979 · 2009-02-27 00:00:00 — 1 § Särskild debatt om kommunernas ekonomi 1 Statsrådet (): Effekterna av den globala finansiella krisen, som slagit till med full kraft över hela världen, har också nått in i den svenska välfärdens och den svenska ekonomins kärna. Alla delar av vårt samhälle har drabbats på ett eller annat sätt, direkt eller indirekt. När varsel verkställs inom tillverkningsindustrin, byggsektorn, parti- och detaljhandeln och andra delar av ekonomin innebär det att de kommunala skatteintäkterna minskar i förhållande till vad vi tidigare hade förväntat oss. När skatteintäkterna minskar i ett land som har höga skatter får det stora konsekvenser, och det märks särskilt mycket. Vi upplevde det , och vi upplever det . hade svenska staten de högsta överskotten någonsin i kronor räknat . sjönk de till . räknar vi med att det blir ett underskott på . Detta, fru talman, innebär att statens löpande finanser försämras med . Det är en dramatisk förändring av de ekonomiska förutsättningarna. Den svenska statens finanser är fortfarande starka och stabila. Statsskulden är internationellt sett låg. Det är så. Det hänger samman med att den nuvarande regeringen minskat det statliga ägandet. Vi har sålt Vin & Sprit, OMX, och av Sonera. Det har gett det svenska folkhushållet , pengar som kommer väl till användning för att kunna hantera den allvarliga kris som vi nu befinner oss i. Dagens ämne är ekonomi. Denna särskilda debatt har begärts av , och det är mycket riktigt som också vinner tävlingen mellan regeringen och de andra partierna när det gäller att ge de högsta statsbidragen till kommunerna. Men har även, fru talman, de allra största skattehöjningarna, och om de genomfördes skulle jobb och företagande slås i spillror. Vad anser då regeringen? Mitt parti, , och de övriga allianspartierna vill slå vakt om den välfärd som hårt arbetande medarbetare i kommuner och landsting ger våra gamla föräldrar samt våra barn och ungdomar i en bra förskola och skola. Det är självklart så. Det handlar om välfärdens kärna, och vi kommer att värna välfärden. Det är ju den som finns närmast oss alla ute i kommuner och landsting. I budgetpropositionen tillkom resurser , 2010 och 2011 på till kommunsektorn. Vi ser nu att dessa pengar ändå inte skyddar kommunerna från att behöva varsla och säga upp medarbetare. Det är djupt beklagligt. Regeringen följer utvecklingen inom den kommunala sektorn mycket noggrant, och vi har också hög beredskap att skjuta till mer resurser till kommunsektorn, men först efter en noggrann budgetprocess. Det var en gynnsam utveckling på arbetsmarknaden , 2007 och 2008, vilket skapade goda förutsättningar för kommunsektorn genom stigande skatteintäkter. Skatteintäkterna ökade med 25 miljarder och med 27 miljarder . Det är väldigt stora resurser jämfört med det som kan diskuteras beträffande ytterligare tillskott från staten. Det är nämligen det som avgör hur det går med den kommunala ekonomin. väntas skatteintäkterna, , öka med . Regeringen är klar över att det behövs mer pengar till kommunsektorn under denna djupa globala kris. Vi vet också att just resurser till kommunsektorn både stärker välfärdens kärna och är en effektiv sysselsättningsåtgärd. Vi har alltså hög beredskap att skjuta till mer resurser. måste vi vara kloka hushållare och väga av alla de behov som under den här krisen riktas mot de offentliga finanserna, våra gemensamma resurser, så att de räcker under hela krisens förlopp. Vi vet ju inte vart krisen tar vägen. Jag har noterat att oppositionen har gott om pengar. I budgetarbetet övertrumfades regeringens budget, som antagligen var den mest offensiva i hela Europeiska unionen, genom att varje parti tömde sitt ymnighetshorn över . När det var klart upptäckte man emellertid att det skulle till mer pengar till kommunsektorn. Det klarade man raskt genom den beredning som det innebar att skriva ihop en debattartikel till . Där kom 10 helt ofinansierade miljarder. Alliansregeringen kommer , , att lämna besked om hur mycket resurser som kan komma till kommunsektorn. Det görs genom en noggrann prövning inför vårpropositionen. Det, fru talman, är ett ansvarsfullt sätt att bedriva politik. 2 (): När vi lämnade över regeringsmakten hade de officiella finanserna ett överskott på . Socialdemokraterna, hade tillsammans med svenska folket arbetat upp detta. har och den högerledda regeringen sänkt skatterna med , och är vi snart uppe i offentliga underskott på . Det är orsaken till att nu har så svårt att ge det viktiga beskedet till kommunerna om mer resurser. En djupt oansvarig ekonomisk politik med ofinansierade skattesänkningar fortsätter trots att människor sägs upp i skolan, vården, barnomsorgen och äldreomsorgen. Man måste ta ansvar i sådana här svåra tider. I går hörde jag en intervju med från . Hon har precis gått ut omvårdnadsprogrammet på gymnasiet och drömmer om att få jobba med välfärdsjobben, med omvårdnad, i sjukvård eller äldreomsorg. Men får inget jobb för kommunen har inte råd att anställa unga. Tvärtom säger de upp unga. hänvisas till att söka socialbidrag för att klara sin försörjning. I ökar socialbidragen bland unga mycket kraftigt. Här har vi välfärdskrisen och jobbkrisen i ett nötskal. Kommunerna har inte råd att anställa unga för har sänkt skatten för framför allt dem med mycket höga inkomster och mycket stora förmögenheter. Arbetsmarknadspolitiken fungerar inte. Unga får inget framtidshopp utan hänvisas till socialbidrag, och socialbidragen undergräver kommunernas möjlighet att klara äldreomsorgen, skolan och sjukvården. Så kan krisen i välfärden samt jobbkrisen och jobbmisslyckandet beskrivas. Unga människor som vi vill ska satsa på välfärdsjobben gör det men välkomnas inte utan kastas nu ut från välfärdsjobben. befinner sig i djup ekonomisk recession tillsammans med stora delar av övriga världen. Den berör inte bara dem som drabbas av arbetslöshet. Jobbkrisen drabbar oss alla. Den drabbar välfärden i och med att arbete är den viktigaste faktorn bakom resurserna till välfärden. Det är därför jobbfrågan är så viktig. Vi från den rödgröna oppositionen är helt överens om att det krävs investeringar i jobben nu för att minska arbetslösheten och för att klara välfärden. krävs det att bördorna fördelas rättvist, inte den politik som regeringen har fört : riktade skattebonusar till dem som har det riktigt bra ställt på lånade pengar. krävs det mer resurser till välfärden, inte ofinansierade skattesänkningar. Sätt stopp för att låna pengar till att sänka skatten för dem som har högst inkomster! Ge resurser till välfärden, äldreomsorgen, skolan och sjukvården, som är så viktiga! Det behövs minst 5 miljarder för att sätta stopp för de uppsägningar som väller in. Vi har också sagt att det behövs minst 5 miljarder . Med de prognoser som kommer kan det krävas mer för att klara kvaliteten i välfärden. Det krävs mer resurser, men det krävs också framtidshopp för den viktiga välfärdssektorn. Vi från den rödgröna oppositionen bjuder in arbetsgivare och fackliga organisationer till ett gemensamt arbete om hur vi stärker utvecklingsmöjligheterna i de viktiga välfärdsjobben för barnskötarna och undersköterskorna, för sjuksköterskor och socionomer, för lärare och andra viktiga yrkesgrupper. Man ska känna att det är ett framtidsjobb att jobba i välfärden. Vi ställer alla upp på att detta ska utvecklas, så att vi kan attrahera den unga generationen och klara det stora generationsskifte vi har framför oss. Kommuner och Landsting gjorde bedömningen att 20 000 jobb i välfärden hotas. har prognoserna försämrats med ytterligare 11 miljarder. Det kan vara 30 000 jobb som hotas. har rapporterat att det redan sker personalnedskärningar på två av tre arbetsplatser. Vikarierna får gå, timanställda kallas inte in och visstidsanställda får inte förlängt. Utanför kammaren protesterar nu flera starka fackliga organisationer och ber politiken att vakna för vad som är på väg att ske i välfärden. Vårt första gemensamma initiativ från den rödgröna oppositionen handlade om detta. Det behövs resurser till välfärden för att stoppa uppsägningarna, stoppa kvalitetsraset och starta utvecklingsarbetet för de här viktiga jobben. Men regeringen väljer skattesänkningar. , som har en inkomst i enmiljonsklassen, får på lånade pengar i skattesänkningar. Pensionärerna fick , får på lånade pengar. är beskeden till de fackliga organisationerna: Nej, vi kan inte ge några resurser i det här läget till välfärden, för det är många andra angelägna frågor som kommer före, till exempel ofinansierade skattesänkningar till dem som sannerligen inte behöver ytterligare skattesänkningar. Jag vill ha ett klart besked från . Sätt stopp för ofinansierade skattesänkningar! Sätt stopp för den ansvarslösa ekonomiska politiken, som satsar på dem som har det allra bäst! Ge ett besked till välfärden! Det behövs resurser, och det behövs utvecklingstro och framtidshopp i en sektor som betyder så mycket för oss alla. Välfärden är ett framtidsjobb! (Applåder) I detta anförande instämde , , , och (alla s). 3 (): Jag vill till att börja med ge en kort kommentar till anförande. Vi ska komma ihåg att alliansen har fört en politik som har betytt en betydligt bättre ekonomi för oss alla här i , inte minst för alla dem som arbetar i den viktiga kommunala tjänstesektorn. En sjuksköterska har fått mer , det vill säga en hel månadslön till . Det är någonting som jag tror är väldigt viktigt för att se till att man ska arbeta bättre och känna sig uppskattad i sitt arbete. Lågkonjunkturen slår hårdast mot ekonomin utanför kommunerna. Regeringens åtgärder har därför inriktats på de delar som slår hårdast. Vi är i en bättre situation än de flesta andra länder. Regeringen har skapat en stor beredskap för att agera genom solida finanser. Vår regering har fått beröm världen över. I debatten har det från vänsterblocket kommit fram en rad förslag. Jag skulle vilja diskutera dem i perspektivet av den stora delen av den kommunala verksamheten, det vill säga all den verksamhet som pågår, inte bara det där lilla som man kan lägga till. Till exempel har det kommit fram ett förslag att staten ska ta ansvar för att jämna ut den kommunala ekonomin mellan högkonjunktur och lågkonjunktur genom att dra in pengar i högkonjunktur och ge bidrag i lågkonjunktur. Tillsammans med alla andra utjämningsmekanismer vore detta emellertid att förvandla kommunerna till kasperdockor i statens händer. Det kommunala självstyret skulle bli helt överkört. Det visar att man inte litar på att våra kommuner kan och har förmåga att ta sitt ansvar och uppfylla sin uppgift. Vi får som ekonomiministern sade inte glömma att kommunerna har haft mycket goda år och har kunnat bygga upp sin ekonomi. Det kommer också nya uppgifter från kommuner. Det kommer nya anställda. Det utvecklas ny kompetens. Kriskrav ställs från många håll, från oppositionen och från intresseorganisationer. De utgår alltid från att kommunerna ser precis likadana ut. Men så är det inte. De är mycket olika. Det finns många välskötta kommuner med mycket god ekonomi. Det finns problemkommuner med mycket allvarliga strukturella obalanser. I många av de kommunerna är det helt andra åtgärder som krävs än till exempel en ökning av statsbidragen. I högkonjunktur såväl som lågkonjunktur drar kommunerna sitt strå till stacken inom den offentliga ekonomin genom arbetet med att förbättra sina verksamheter och prioritera de viktiga verksamheterna. Att införa en automatisk uppräkning av statsbidragen enligt pris- och lönekostnadsindex, som föreslår, skulle knappast stärka det arbetet. Kommunernas verksamheter är som sagt olika. På många håll finns stor möjlighet att utveckla verksamheten och använda alla de jämförelser som kommit i gång för att förbättra vård, skola och omsorg. Alliansens politik för att öka valfriheten och visa på alternativ i vård och skola visar vägar för utveckling och kvalitet. Det betyder också för alla som arbetar i kommuner och landsting att de kan välja arbetsgivare, att de har flera typer av arbetsplatser att välja på. Det betyder, tror jag, mycket för arbetsvillkoren. Vi ser till exempel att sjukfrånvaron sjunker drastiskt. Det visar också enkätundersökningen. Jag tror att underlagen som cirkulerar i debatten behöver synas. Till exempel visade den enkät som SKL skickade ut tyvärr att det fanns ett mycket stort antal anställda som angavs vara i riskzonen för att varslas från kommuner. Jag vet emellertid att 4 000 av dessa avser . Den siffran avser varken varsel eller uppsägningar, utan arbetsplatser som knoppas av från den kommunala verksamheten. Siffran avser alltså inte neddragningar av anställningarna, utan byte av arbetsgivare. Kommunernas ekonomi kommer att bli sämre när skatteintäkterna sjunker när lågkonjunkturen slår till. Det kommer att slå också mot kommunerna. Det är väldigt klokt av regeringen att säga att man noga följer utvecklingen i den kommunala ekonomin, har beredskap och återkommer med en samlad bedömning, inklusive det stöd som kommunala verksamheter behöver. 4 (): Kommuner och landsting har det svårt i den globala finanskrisens spår. Personalnedskärningar och varsel på det här området är knappast den väg som vi löser problemet på. Det är inom kommuner och landsting som välfärdens grundpelare finns. Jag vill därför vara tydlig med att det är viktigt att vi på alla nivåer i det politiska systemet ställer upp i en kris och hjälper till för att värna vår välfärd. Signalen från kommunerna är tydlig: Vi behöver mer pengar. Även samhället i övrigt har problem. Här gäller det att göra en avvägning och se vad som bäst gagnar helheten. Sysselsättningen i samhället är A och O för att kommunerna ska kunna bedriva sin verksamhet. Därför är arbetslinjen viktig, och den har alliansregeringen också prioriterat under sitt arbete. Välfärdskedjan har fungerat bra . Välfärdskedjan är kopplingen mellan företagande, arbete och löner som i sin tur ger skatter, och därmed får stat, kommun och landsting pengar för att kunna bedriva sin verksamhet. Det krävs alltså en helhetssyn för att på bästa sätt kunna lösa problemet för alla. Därför kommer det pengar till kommuner och landsting i samband med vårpropositionen. Det innebär att det beskedet kommer till kommuner och landsting . Ska vi ha ett anständigt arbetssätt i de här frågorna är det detta besked som kan ges vid det här tillfället. Jag är övertygad om att alla är medvetna om att det inte bara är kommuner och landsting som har problem och knackar på dörren hos regeringen. Kön är lång. Jag har själv varit kommun- och landstingspolitiker , och jag har förståelse för den oro som finns hos kommunerna. Jag känner med dem i deras vånda. Men vi måste ändå inse vissa realiteter. Aldrig förr har vi haft en global finanskris av det slag som vi ser . Förmodligen har vi inte heller sett botten på krisen. Situationen är allvarlig. I en sådan situation gäller det dels att ha klara spelregler för hur ekonomin ska skötas, dels att vi är överens om verklighetsbilden. Vi kunde höra stå här och säga att för en månad sedan beräknade SKL att man skulle avskeda 20 000 i kommuner och landsting. kan man läsa SKL:s handlingar från . Där redovisar man att det handlar om 8 928 från kommunerna och 3 274 från landstingen, det vill säga tillsammans 12 202 personer. Vi är alltså inte överens om verklighetsbilden i det sammanhanget. Ansvar och befogenheter går hand i hand. Det innebär att ingen politiskt ansvarig kan rymma från sitt ansvar. Därför har vi det kommunala självstyret och finansieringsprincipen. Därför krävs det av politiker på varje nivå att de tar sitt ansvar för verksamheten i såväl hög- som lågkonjunktur. Vi kan konstatera att ekonomin hos landets kommuner och landsting varierar kraftigt. Överskotten har legat på nivån 1015 miljarder , alltså 4060 miljarder . steg det kommunala skatteunderlaget , vilket är en mycket kraftig höjning. Regeringens bruttosatsningar är , och för den kommande treårsperioden är de . Jag vill i det sammanhanget göra en jämförelse mellan hur det enligt SKL:s beräkningar ser ut i den värsta bedömningen framöver och hur det såg ut under den socialdemokratiska regeringen. Av SKL:s beräkningar kan vi konstatera att vi i det värsta perspektivet hamnar i samma situation och på samma nivå när det gäller skatteunderlaget som utfallet var under den socialdemokratiska regeringen under den förra mandatperioden. Då var det högkonjunktur. är det lågkonjunktur. Då, i en högkonjunktur med samma låga utfall av skatteunderlaget för kommuner och landsting som beräknas i det värsta perspektivet, räknade inte regeringen upp statsbidraget. Jag tycker att det här förhållandet är väl värt att notera, allra helst som många socialdemokratiskt styrda kommuner hävdar att regeringen ska häva frysningen av statsbidraget. Olikheten mellan landets kommuner och landsting är stor. Det finns de som har bra ekonomi, och det finns de som är i kris. Här är det viktigt att betona att effektiviseringar måste fortsätta och nytänkande måste till i kommunerna. Det är inte rimligt och framtidsinriktat att ständigt begära att någon annan ska betala notan när ekonomin blir dålig. Ansvaret för den kommunala politiken vilar faktiskt på kommunpolitikerna. Trots det är det viktigt att ta kommunpolitikernas oro på allvar. Jag är övertygad om att vi kommer att lösa frågan på ett bra sätt för kommuner och landsting, men det fråntar som sagt inte kommunpolitikerna deras ansvar. Vid sidan av den här krisen finns det andra frågor som också måste lösas. Det är frågor som den demografiska utvecklingen, generationsskiftet inom kommuner och landsting och den allt snabbare kostnadsutvecklingen för läkemedel. Detta visar att problem finns och alltid kommer att finnas. Jag är helt övertygad om att vi i kommuner, stat och landsting kommer att lösa dem tillsammans. 5 (): Jag ska börja med att rikta mig till nationalekonomen och ställa en fråga. Var finns de gratispengar som delar ut till kommunerna? Det är den enda fråga jag har till nationalekonomen . Jag vill tacka för att vi får debattera kommunernas ekonomi. För oss liberaler, och för alla andra också, handlar det om viktiga ting som rör alla människors vardag och trygghet. Det handlar verkligen om vår välfärd i vid mening. Det handlar om dagis, förskola, grundskola, gymnasium, handikappomsorg, äldreomsorg, individ- och familjeomsorg och inte minst hälso- och sjukvård. Vi är alla beroende av att denna välfärd fungerar. Den som råkar ut för något ska veta att det finns resurser som gör att man kan känna trygghet. Den enskildes trygghet vilar absolut på den kollektiva finansieringen, fru talman. Låt oss tänka oss att någon bryter en arm eller ett ben. Sådant kan ju inträffa. Vart vänder sig denna patient? Om han går till doktor blir behandlingen snabb. Doktorn ordinerar huvudvärkspulver. Vissa doktorer nöjer sig dock med att bara sticka till patienten lite mer pengar. Vänder sig patienten till doktor blir det en helt annan behandling. Doktorn säger att detta måste vi göra någonting åt. Det måste gipsas så att patienten blir frisk igen. Vi måste till och med se till att samma sak inte händer igen. Vi skulle kunna omsätta detta på . ljuder kraven från många av kravmaskinerna. Jag säger inte att är den enda kravmaskinen. Det finns många kravmaskiner i dagens , även arbetsgivare som vill ha mer pengar, och det tycks som om alla dessa pengar är gratis. vill man ha pengar till kommunsektorn. Jag säger verkligen inte att det inte kommer att behövas mer pengar till kommunsektorn. Skatteintäkterna håller nu på att sjunka på många håll, och det är inte lätt att göra någonting åt det. Men vi måste se till hur vi skapar välfärden. Det tycker jag är det fundamentala problem som man hör gå förbi här. Varifrån kommer kommunernas och landstingens intäkter? Jo, till kommer de från arbete som vi utför via kommunalskatt och landstingsskatt. Det är arbete som beskattas. kommer från statsbidrag, och det är dem som vi mest hanterar här. Lite kommer från avgifter av olika slag. Men statens intäkter kommer också i huvudsak från arbete. Det är därför man måste gå tillbaka och se de bakomliggande orsakerna till att kommunernas ekonomi nu sviktar. Det är sjunkande skatteintäkter i första hand. Baksidan på detta är också högre sociala kostnader. Vi har dessutom en tredje faktor som man inte vill tala så mycket om, men det är klart att kommunala avtal nu slår igenom med full kraft. Det har också sin betydelse. Det är sysselsättningens nivå som avgör hur vi klarar att finansiera välfärden. Det är på det sättet man måste se hur vi som liberaler och andra jag inkluderar verkligen andra i detta ska klara att finansiera välfärden. Om vi inte kan upprätthålla sysselsättningen i den privata företagsamheten, den konkurrensutsatta företagsamheten, kommer vi inte heller att få tillräckliga resurser till sjuksköterskor, lärare, dagispersonal och så vidare. Det beror på att man inte bara kan säga att man ska ta pengar någonstans ifrån, för de pengarna är inte gratis. Min fråga till är återigen: De pengar som du har delat ut och vill ha här, varifrån kommer de? Finns det några gratispengar någonstans? I så fall är jag villig att ställa dem till kommunsektorns förfogande. Men är de inte gratis måste vi väga dem mot andra saker, och vi får se till att vi hanterar de pengar som säkert måste komma till kommunsektorn på grund av de sjunkande skatteintäkterna på ett korrekt sätt. Det är god hushållning med skattebetalarnas medel. Tänk på som sade: Varje förslösad krona är en stöld från folket! 6 (): har hundratusentals föräldrar åkt med alla sina käraste ögonstenar, sina barn, till förskola, skola och fritidshem. låter många av oss göra vardagen bättre för våra allra käraste åldrande föräldrar. Det visar vilken betydelse kommunernas och landstingens verksamheter har för oss i vår vardag för vår trygghet, för vår frihet och för samhällsekonomin i stort. För oss kvinnor som fortfarande har huvudansvaret för hem och barn är det extra viktigt, men också för att det är vi kvinnor som i huvudsak är anställda i verksamheterna. När det blir nedskärningar, varsel och uppsägningar är det vår arbetsmiljö som drabbas. Det såg vi tydligt , och det är många som än betalar priset för de besparingar som då gjordes. De kommunala välfärdstjänsterna har stort stöd hos det svenska folket. Nio av tio föredrar bättre kvalitet i välfärden, för vård, skola och omsorg, före sänkt skatt. Åtta av tio säger: Höj skatten om det behövs! Det visar en stor undersökning som Kommuner och Landsting har låtit göra. Vi begärde den här debatten eftersom det redan då var mycket tydligt att stora neddragningar skulle ske. I över hälften av landstingen befarade man underskott liksom i ett sextiotal kommuner. Skatteprognoserna visade på 12 miljarder mindre i intäkter. Besparingskrav och varsel började komma på allt fler håll. står vi här drygt , och nya prognoser har kommit. 15 000 färre anställda motsvarar prognosen , och 33 000 . Till det, fru talman, ska man lägga frysningen av de generella statsbidragen som regeringen har beslutat om, en frysning som motsvarar 14 000 heltidsanställda. Dessutom får kommunerna ökade kostnader för försämringarna i a-kassan och sjukförsäkringen och står därmed sämre rustade för att möta lågkonjunkturen. Det måste anses vara ett nödläge i välfärden. En ansvarsfull och klok regering hade i det här läget sagt till de lokalt förtroendevalda: Gör inga drastiska nedskärningar! Vi löser det här tillsammans! Vi har inte råd med försämringar i skolan, vården eller omsorgen. Vi har inte heller råd med att ni ska tvingas till neddragningar som späder på arbetslösheten. Det både förvärrar och fördjupar lågkonjunkturen. Men i stället har vi en regering som prioriterar inkomstskattesänkningar i 80-miljardersklassen, främst för oss som redan har det väldigt gott ställt. Och sedan säger man till kommunerna: Ni måste prioritera! Vilka är det de ska prioritera, statsrådet? Är det de gamla, de sjuka eller barnen?