prot · GW0991 · 2009-03-25 00:00:00 — Bland annat vill man skärpa socialtjänstlagen så att kommunerna ska ge hjälp och stöd till brottsoffer och särskilt beakta våldsutsatta kvinnor. Det är en väldigt viktig markering som alliansregeringen gör genom att betona detta. Man ger också utvecklingsmedel till kommunerna för att förstärka kvinnojoursverksamheten. Alliansregeringen vill att man ska kvalitetsutveckla stödet till våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det är väldigt viktigt, för det handlar ju inte bara om att ta hand om de här kvinnorna, utan man måste också hjälpa dem att få en riktigt bra vård och hjälp. Inte minst vill alliansregeringen förbättra kunskapsstödet till . har fått pengar för att arbeta med detta. Och naturligtvis behöver tillsynen förstärkas. Det finns alltså många goda intentioner och många goda insatser i handlingsplanen. 60 () replik: Jag råkade faktiskt sitta i det sammansatta utskott som behandlade handlingsplanen, så jag har både läst och debatterat den. Precis som min partikamrat sade finns det mycket här som är bra och mycket som vi är överens om. Det finns dock saker vi hade kritik mot. Det handlade om bristen på ett feministiskt maktperspektiv som vi tyckte saknades. Det handlade om särskilda insatser för äldre kvinnor som inte lyftes upp som grupp. De handlade om att man benämnde våld mot kvinnor med funktionsnedsättning som personer; de saknade plötsligt kön i rutan som behandlade dem. Vi debatterade flera sådana här saker. Det finns annat som kanske tillhör justitieutskottets område och som jag i ärlighetens namn inte är lika insatt i. Jag tycker att det är bra att mycket görs och att vi fick en handlingsplan. Det som oroar mig är om kommunerna kommer att ha möjlighet att bygga ut detta när det brister på så många håll. Jag vet att det kommer att bli tufft i kommunerna under , och risken är att det stannar av. Då tycker jag att kravet på en långsiktig lösning och finansiering av kvinnojourer är viktigt. Det är också viktigt att vi tar grupperna av kvinnor som ramlar emellan på allvar. Det är kvinnor med missbruksproblem, psykiska funktionsnedsättningar och intellektuella funktionshinder. Där görs det alldeles för lite . Dessa grupper av flickor och kvinnor är väldigt utsatta . Vi måste göra mer för dem, men då måste också möjligheterna och resurserna vara större. 61 () replik: Regeringen har anslagit pengar till kvinnojourerna. Vi nämnde 200 miljoner. De pengarna måste användas till de insatser som efterlyser. Det här är ett strategidokument som visar inriktningen på verksamheten som regeringen vill genomföra på detta område. Det finns säkert möjligheter att komplettera detta. Jag är glad, stolt och nöjd över att alliansregeringen har tagit fram handlingsplanen. Någon sådan fanns inte när Socialdemokraterna hade regeringsmakten. Det är mycket värdefullt att handlingsplanen har kommit fram. 62 () replik: Det blev nästan en handlingsplan då, men det kom ett val emellan. Jag satt inte i då, men jag tycker att det var fasen så dumt att man inte kom överens om den handlingsplanen. Då hade den kommit . Men har vi en handlingsplan. Det är bra. Jag tror ändå att insatser behöver göras när det gäller utbildning och kompetensutveckling, när det gäller att bygga ut det skyddade boendet och när det gäller att jobba förebyggande. Det finns nästan inget för kvinnor i missbruk. I lägesrapporten om från pekade man på att det var tre kommuner i som hade använt utvecklingspengarna till någon form av jourboende för kvinnor med missbruksproblem. Det fanns ytterst få sådana verksamheter. Jag vet att många kvinnor med psykisk funktionsnedsättning är utsatta. Det är inte alltid kvinnojoursverksamheterna fungerar för dem. Men det finns ytterst lite annat uppbyggt. Kunskapen om kvinnor med intellektuella funktionshinder är också dålig. Dessa flickor och kvinnor är mycket utsatta. Jag tror inte att pengarna man har lagt räcker till det som behövs i kommunerna. Risken är att det kommunerna skulle behöva satsa själva kommer man inte att ha råd med . Det är min stora oro på detta område. 63 (): uppger att en allmän översyn ska ske. Då är det viktigt att vi från oppositionen har en tydlighet som förhoppningsvis kan bidra vid översynen. Jag vill därför lyfta upp två områden i betänkandet. Det ena gäller sexualbrott mot barn och att påföljden kan stanna vid böter. Det betyder att en behandlingsinsats inte blir aktuell för det krävs fängelse. Ett brott där påföljden kan bli böter är sexuellt ofredande genom blottning. Vi vet genom forskning att det händer att blottare övergår till betydligt allvarligare brott. Därför finns det all anledning att nå dem . Det finns andra brott som i och för sig ger fängelse men som har så kort strafftid att det inte anses meningsfullt att påbörja behandling. Vår linje från sida är att det är angeläget att vård ska kunna erbjudas samtliga förövare. Om vi menar allvar med begreppet kriminalvård är det viktigt att den sista stavelsen i det ordet tas på allvar. När nu en påföljdsöversyn ska göras tycker vi att detta område är ett av dem som särskilt bör prioriteras. Jag vill lyfta fram ett annat område och yrka bifall på reservation nr 8 om samtyckeskrav. Det handlar om hur vi ser på våldtäkt. Det är bra att det finns borgerliga partier som tycker som vi och har lyft upp frågan tidigare. Vi hoppas att dessa ledamöter kan försöka komma fram med sina synpunkter så att man i översynen landar rätt. Översynen kommer så vitt vi vet också att ta upp samtyckeskrav. Den nuvarande bestämmelsen om våldtäkt som återfinns i 6 kap. 1 § i omfattar inte alla påtvingade sexualhandlingar. Ett exempel är att om en kvinna blir våldtagen av en man och inte gör fysiskt motstånd kan övergreppet inte rubriceras som våldtäkt. Det kan verka märkligt eftersom vi genom forskning vet att det i en del fall inträffar frozen fright pattern. Den som är utsatt för sexuellt utnyttjande, våldtäkt, kan bli helt passiv och frysa fast i rädsla och uppgivenhet. Trots att denna kunskap om hur människor beter sig vid kraftigt våld och utnyttjande är allmängods har denna lucka inte täppts till. Åtskilliga gånger har jag, och säkert andra ledamöter, hört hur den utsatta kvinnan, brottsoffret, uppger att rättegången blir en andra våldtäkt. Det är givetvis orimligt. Det är inte det var mycket svårt att fälla någon för våldtäkt. Under tidigare mandatperioder har det gjorts kraftiga förbättringar för att man ska komma till rätta med ett av de brott där brottsoffret har en mycket utsatt situation även efter brottet. Vi anser att en sexuell handling som företas mot någon som inte frivilligt deltar i den eller som utverkas av någon som inte frivilligt utför den är ett brott mot den sexuella och kroppsliga integriteten. Här finns en skillnad mot dagens lagstiftning. Varje sådant brott måste vara straffbelagt enligt svensk lag och enligt de krav som följer av den Europakonvention som vi har förbundit oss att följa. Det förutsätter att de krav på våld, hot eller annat tvång alternativt hjälplöst tillstånd som uppställs för straffansvar måste slopas. I stället bör ett straffstadgande som enbart tar sikte på den otillåtna sexuella handlingen införas, tycker vi från sida. Med detta vill jag återigen yrka bifall till reservation nr 8. 64 () replik: tar upp bristande samtycke vid våldtäkt. Det är en oerhört viktig fråga. Ser man tillbaka på handlingsplanen sades det där att regeringen skulle tillsätta en utredning. är ju utredningen tillsatt. Låt mig citera: I utredarens uppdrag ingår vidare att utreda och ta ställning till om det nuvarande kravet på tvång som grund för straffansvar för våldtäkt bör ersättas med krav på bristande samtycke. Utredaren ska i denna del oavsett ställningstagande i sak lägga fram författningsförslag. Jag antar att inte vill ha lagstiftning utan utredning. pågår det en utredning om detta, och det är oerhört viktigt. Jag tycker att det är intressant att konstatera att den dåvarande regeringen, som instiftade den lag vi har , tydligen inte hade tittat tillräckligt mycket på genusforskningen för att inse att män och kvinnor reagerar olika i olika utsatta situationer. Jag tycker att det är bra att man i den här utredningen kommer att ta hänsyn till detta. Den här lagstiftningen, även den nya, liksom mycket annan lagstiftning i vårt land bygger på manliga normer och värderingar. 65 () replik: Vi delar naturligtvis synen på frågan. Det som vi från sida tyckte var viktigt i det här fallet var att detta inte skulle hamna mellan stolarna. ser vi hur direktiven ser ut. Vi hoppas att man återkommer med tydliga förslag. Lagen måste naturligtvis beredas så att det blir tydligt. Vi har sett utredningar tidigare och vi har sett förslag från utredningar tidigare som man inte har tagit hänsyn till. Därför tycker vi att det är på sin plats att ta upp frågan och debattera den här i kammaren så att även de som tycker så här inom den borgerliga alliansen kan känna att det finns ett stöd för den här frågan från oppositionen. 66 () replik: Då är vi överens, , om att avvakta utredningen. 67 () replik: Vi kvarstår naturligtvis vid vår reservation. Men det är glädjande att frågan bereds på ett sådant sätt att det till slut blir en lagstiftning i den här riktningen. 68 (): Jag bor i . I finns det ett bostadsområde som kallas för Torpa. Det ligger ganska centralt i , lite västerut. Där har det varit ett antal överfall på kvinnor. Det har varit våldtäkter och kvinnor har blivit antastade på olika sätt. Polisen har inte lyckats lösa något. För startade en ung kvinna, en lärare, en grupp på Facebook. Den heter Stoppa våldtäkterna på Torpa. hade gruppen fått 3 500 medlemmar. Jag fick kontakt med den här kvinnan. Jag träffade henne och ett antal andra, närmare bestämt ett hundrafemtiotal andra, för att diskutera den här frågan. Det jag fick höra om unga kvinnors rädslor, sätt att bete sig och strategier är förfärande. När man går ned i tvättstugan har man nyckelknippan i handen så att nycklarna spretar ut mellan fingrarna för att man är osäker. Man har kompisgående när man har varit ute och haft det trevligt men inte vågar gå hem ensam. Man låtsaspratar i telefon för att markera att man inte är ensam. Det är ett samhälle som ingen av oss vill ha. Arbetet med att förhindra mäns våld mot kvinnor är högt prioriterat för alliansen. Det finns alltid på agendan, oavsett om det handlar om juridiskt, socialt eller något annat ansvarsområde. Även om det finns en bred politisk enighet i landet om att just mäns våld mot kvinnor är prioriterat har det saknats en sammanhållen strategi. Det är den kom, handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer. Det är klart att det var välkommet. Detta är något som aldrig har funnits tidigare. Man kan fråga sig: Har det hänt något sedan handlingsplanen kom eller var det bara vackra ord? Den som läser en del motioner som hör till de här betänkandena, och delvis en del reservationer, kan lätt förledas att tro att det inte har hänt någonting. Därför tror jag att det är viktigt, intressant och kanske också nödvändigt att nämna Nationellt centrum för kvinnofrid i en gång till. De har faktiskt gjort en kartläggning av regeringsuppdragen. Den finns att ladda ned från nätet. Jag ska dra några exempel ur kartläggningen, som inte rör justitieutskottets område, för att friska upp minnet lite. har fått ett uppdrag för att stärka tryggheten för kvinnor i stads- och tätortsmiljöer. Socialtjänstlagen har fått en skärpning från , som vi hörde förut. Det innebär att kommunerna ska i stället för bör bevaka att kvinnor och barn som har bevittnat våld får den hjälp och det stöd som de behöver. Det finns en icke spårningsbar kvinnofridslinje. Den är gratis. Den är öppen dygnet runt. Där finns sjuksköterskor och socialsekreterare. Det är oerhört viktigt. Extra pengar har tillförts i två omgångar för att förstärka kvinnojoursverksamheterna. En undersökning som har gjorts via Forum för levande historia visar vilka kunskaper lärare har om hedersrelaterat våld och förtryck av barn och ungdomar, särskilt flickor och unga kvinnor. Länsstyrelserna har fått medel för att lämna stöd till insatser för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck i det egna länet. Länsstyrelserna har också fått i uppdrag att fördela utvecklingsmedel till lokal samverkan för kvinnofrid. Skolorna har fått hjälp via till en bokbox med stödmaterial om frågor om hedersrelaterat våld och förtryck. En handbok med en guide med konkreta anvisningar för omhändertagande av kvinnor som har utsatts för misshandel eller sexualbrott samt spårsökning har utarbetats. Nationellt centrum för kvinnofrid håller också på att bygga upp en kunskapsbank och en forskningsdatabas samt göra olika kartläggningar. har fått i uppdrag att förstärka tillsynen av arbete. En virtuell ungdomsmottagning har startats. har fått flera uppdrag, till exempel att genomföra utbildningar om insatser just för att förebygga mäns våld mot flickor och unga kvinnor och för att göra kartläggningar av arrangerade äktenskap. En virtuell tjejjour har startat på Lunarstorm. Man kan säga att regeringens satsningar på frivilligsektorn är väl känd. Det är så viktigt att det äntligen finns en överenskommelse mellan samhället och frivilligsektorn. Regeringen har gjort en historiskt stor satsning. Redan i den första regeringsförklaringen sade statsministern att frågor om mäns våld mot kvinnor är ett högt prioriterat område för alliansregeringen. Den uppräkning som jag har gjort här visar väldigt tydligt att alliansregeringen inte bara pratar. Här är det i hög grad tal om handling. Då har jag ändå bara tagit med projekt som innefattas i socialutskottets områden och inte polis och rättsväsen. Det handlar om att ge förutsättningar för kvinnojourer att kunna jobba, om att göra stadsmiljöer tryggare och säkrare, om att ge kvinnor den livlina som Kvinnofridslinjen har blivit, om att forska, om att bygga kunskaps- och erfarenhetsbanker men också om det mödosamma och svåra arbetet som handlar om att förebygga mäns våld mot kvinnor. Våldet har inte tagit slut. Men med de åtgärder som jag har redovisat här är vi en god bit på väg för att ta alla utsatta bort från ett våld som ingen ska behöva se eller utsättas för. Jag yrkar bifall till förslaget i socialutskottets betänkande. I detta anförande instämde och (båda m). 69 () replik: Jag vill inte alls ifrågasätta att det händer en del. Dock vågar jag inte vara riktigt lika optimistisk som och tro att vi just , efter handlingsplanen, har tagit ett jättekliv. Vi såg här förut att antalet misshandelsfall och våldtäkter ökar och inte minskar just . Det har varit en mångårig kamp från kvinnorörelsen och kvinnor i många partier, inte minst i mitt parti. Jag vet nämligen att som var ordförande i socialutskottet var en av dem som drev och fick igenom Nationellt centrum för kvinnofrid där man nu har en telefonlinje. Jag vet vad man har jobbat med, bland annat kvinnofridspropositionen och att få detta att bli en stor samhällsfråga och sätta denna fråga på kartan. Det är ett jobb som har gjorts av väldigt många kvinnor i alla partier, men inte minst i de partier som finns i oppositionen . Jag skulle också vilja ge en eloge till för det jobb som hon har gjort, förutom , och många andra. Jag skulle vilja fråga om det som lyftes fram av , nämligen den stora bristen på insatser för kvinnor i missbruk. Dessa kvinnor är extra utsatta. De vågar kanske inte kontakta socialtjänst och polis för att de är rädda för att barnen ska bli omhändertagna. De har ett dubbelt beroende till mannen, ett ekonomiskt men de kanske också får drogerna av mannen. Det finns väldigt få ställen som de kan komma till på grund av våldet. säger man från att de först ska bli av med sitt missbruk. Sedan kan man se på frågan om våldet. Det finns också socialtjänster som är väldigt bra. Det som man sade här var att det finns väldigt få skyddade boenden. Tre var på gång, och man räknar upp tre fyra insatser. Men de är inte fler än att man räknar upp dem med namn i denna skrift. Jag vill därför ställa frågan: Vad kan vi göra mer för dessa kvinnor? 70 () replik: Jag tycker att sätter fingret på en väldigt öm punkt för många kommunalpolitiker. Det är inte enkelt att driva kvinnojourer, framför allt inte med väldigt många frivilliga krafter inom kvinnojourerna, och också hjälpa personer som har missbruksproblem eller svåra psykiska problem som ibland halkar utanför den ram som de vanliga kvinnojourerna klarar av. Så är det. Jag tycker inte att vi på något sätt ska blunda för detta, utan detta är ett stort och svårt problem. finns det, tack och lov, ett antal jourer där kommuner kan köpa tjänster av varandra. De kan köpa plats på en kvinnojour i en annan kommun för kvinnor i sin egen kommun. Problemet är att kommunerna kanske inte gör det så ofta. Jag tror att vi ska följa utvecklingen noga i de jourer som finns och se om man eventuellt ska inrätta jourer som inte till huvuddelen består av frivilliga. Men då förlorar man ganska mycket av det som är själva vitsen med kvinnojourerna. Jag är därför tveksam till att man ska göra någonting annat än att följa de verksamheter som finns och lyssna på vad kommunerna ser som viktigt i detta arbete. 71 () replik: Jag kommer från en stad som jag tror har fem eller sex antingen frivilliga kvinnojourer eller personalkooperativ. Den största är ett kriscentrum för kvinnor som är kommunalt. Jag tror att både de frivilliga kvinnojourerna och kommunerna måste ta ett ansvar tillsammans här. Man kan inte lita på frivilliga krafter, speciellt inte när det handlar om att ta hand om kvinnor i missbruk. Där har man ofta kommunen som har sin socialtjänst och människor som har kunskaper om missbruksfrågor, och man måste också ha människor som har kunskaper om mäns våld mot kvinnor. Här måste man jobba ihop. Det är inte alltid så bra att sätta kvinnor som har ett pågående missbruk bland andra kvinnor och barn som är i kris. En del jourer har gjort det. kan det gå, men då handlar det oftast om kvinnor som har lämnat sitt missbruk. I fråga om just denna grupp kvinnor som är så väldigt utsatt tror jag faktiskt att vi måste ordna speciella lösningar. Jag vet att frivilligorganisationerna också kan vara inblandade. I har vi ut som är ett boende för kvinnor som vill lämna missbruk eller kriminalitet. Där har man två jourplatser för akuta fall för kvinnor som blir utsatta för våld. Det gäller också att ha en missbrukarvård som är könsseparerad så att en kvinna slipper bo på ett gruppboende eller jourboende bara några rum ifrån den karl som slår henne. Här tror jag att kommunerna i stor utsträckning måste ta sitt ansvar. Jag hoppas att man lyfter fram denna fråga tydligt och ser hur det blir för dessa kvinnor. När man i denna rapport kan räkna upp nästan allt som görs i är det väldigt tydligt att mycket mer behöver göras och att de goda erfarenheterna behöver spridas. Men vi måste också se till att kommunerna inte släpper denna fråga nu när de är i ett pressat ekonomiskt läge. Jag vill därför ha ett lite tydligare svar från . Vad vill alliansen göra för kvinnor som är i missbruk och utsatta för våld? 72 () replik: Jag tyckte att satte fingret på en väsentlig fråga när det gäller kvinnor med missbruk, nämligen deras möjlighet att vända sig till en kvinnojour. Det är inte bara en möjlighet. Det handlar också om att det finns en stor rädsla hos dessa kvinnor. När en kvinnojour inte drivs av kommunen behöver kvinnorna inte känna att myndigheter är inblandade. Det kan göra att kvinnorna faktiskt vågar ta sig till jouren. Det är någonting som de annars inte gör av en massa olika anledningar, till exempel, som sade, att de är rädda för vad som händer med barnen när myndigheter är inblandade. Jag måste säga att jag på sätt och vis kan se att Vänstern ibland är som en fågelunge som gapar väldigt mycket och bara vill ha mer, mer och mer. Här har regeringen nu satsat . Det är en nationell handlingsplan som presenterades . Det är åtgärder som är beslutade, åtgärder som är på gång och åtgärder som kommer. Det är mängder av saker som bara handlar om att förbättra för kvinnor och se till att vi har mer kunskaper och så vidare, men det räcker ändå inte till för . När är hon nöjd? Jag skulle också vilja kommentera frågan om det kommunala självstyret. Det är ändå till syvende och sist kommunerna som tillsammans med kvinnojourer eller själva beslutar om man ska ha speciella kvinnojourer. Eller menar att detta nu ska vara en nationell angelägenhet? 73 (): Vi debatterar här flitigt och länge vad som för hela samhället är en otroligt viktig fråga. Att bli slagen av en helt okänd person är kränkande och förnedrande. Det kan ge men för livet både psykiskt och fysiskt. Fördelen det är faktiskt en fördel i det här fallet är att personen som drabbas oftast har närstående som stöttar och som finns där. Familjen mannen, älskaren eller pappan till barnet finns där, och alla stöttar de och är goda. Där hämtas stödet, trösten och kraften att igen våga lita på människor. Förövaren är fienden som alla enat vill bekämpa. Men, fru talman, om det är precis tvärtom, helt tvärtom, att det är en eller flera av de personer som är närstående, familjen mannen, barnen, barnens pappa eller älskaren som slår, kränker och förnedrar och om det är utomstående, helt främmande personer, som ska ge skydd och tröst och som ska bekämpa den eller de onda närstående förstår vi alla att det är ett dubbelt lidande. Som mamma och förälder har man otroligt svårt att förstå att det här över huvud taget kan hända eftersom det egna välbefinnande är så beroende av hur barnen har det. Mår de inte bra och inte klarar sig är det otroligt svårt för en förälder, en mamma, eller för en mormor att klara sig. Handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer behandlades av det sammansatta justitie- och socialutskottet . Handlingsplanen omfattar 56 åtgärder inom sex insatsområden som alla var för sig bedöms som viktiga. Insatserna i handlingsplanen är generella, men särskilda insatser görs bland annat för att motverka hedersrelaterat våld och förtryck. Det är vid detta jag tänker uppehålla mig. Men det betyder inte att jag inte tycker att de andra ämnena och områdena är viktiga. Jag ska alltså ändå uppehålla mig vid just frågan om hedersrelaterat våld. Skräckscenariot är att familjen, de nära, blir de som är fiender. Flera instanser tror att de kan hedersförtryck och våld, men i praktiken står de handfallna när det rör sig om brott i organiserade strukturerade sammanhang. Man är van att se isolerade händelser utifrån att det är individer som är utövare. Familjeperspektivet genomsyrar fortfarande, , arbete. I de här fallen är familjen ofta de som i vardagen är den förtryckande enheten. Det här är ord från specialisten inom området, kriminalinspektör som för tillfället är tjänstledig för ett uppdrag som politisk utredare i . Alla länsstyrelser har jobbat mot hedersrelaterat våld och förtryck på uppdrag av regeringen. Uppdraget består bland annat i att stödja regionala projekt där man arbetar förebyggande mot hedersrelaterat våld och förtryck. fick i ett nationellt uppdrag som går ut på att stödja förebyggande projekt som rör fler än ett län. Regeringen har även gett i uppdrag att stödja tjejjourernas insatser mot hedersrelaterat våld. ska också stödja tjejjourer i utvecklingen av den virtuella tjejjour som finns på Internet och som gör det möjligt för ungdomar att ställa frågor och att få svar och vägledning anonymt. Alla de här insatserna är jättebra. Men det är inte på ett direkt operativt plan som det här sker. Det som saknas är ett operativt centrum för denna typ av förtryck och våld, en operativ specialistenhet som kan hålla den spjutspetskompetens som saknas ett hedershus. För att förenkla och göra en liten jämförelse kan jag väl säga att vårdcentralen tar den största delen av sjukvården, men givetvis behövs det också en spetskompetens.