prot · GX0932 · 2009-11-18 00:00:00 — 9 260 avstod 56 frånvarande Kammaren biträdde res. Förberedande votering 2: 111 för res. 7 18 för res. 8 165 avstod 55 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 150 för utskottet 110 för res. 7 33 avstod 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 84 m, 24 c, 22 fp, 20 kd För res. 7: 110 s Avstod: 18 v, 15 mp Frånvarande: 20 s, 13 m, 5 c, 6 fp, 4 kd, 4 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. FiU11 Hösttilläggsbudget Punkt 2 (Bemyndigande för anskaffning av splitterskyddade hjulgående fordon) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 151 för utskottet 139 för res. 1 1 avstod 58 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 84 m, 24 c, 22 fp, 20 kd, 1 v För res. 1: 109 s, 16 v, 14 mp Avstod: 1 v Frånvarande: 21 s, 13 m, 5 c, 6 fp, 4 kd, 4 v, 5 mp () och () anmälde att de avsett att rösta nej men markerats som frånvarande. Punkt 3 (Bemyndigande för anslagen 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar och 1:4 Vidmakthållande, avveckling m.m. av materiel och anläggningar) 1. utskottet 2. res. 2 (s) Votering: 166 för utskottet 110 för res. 2 18 avstod 55 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 85 m, 24 c, 22 fp, 20 kd, 15 mp För res. 2: 110 s Avstod: 18 v Frånvarande: 20 s, 12 m, 5 c, 6 fp, 4 kd, 4 v, 4 mp Punkt 15 (Ändrade ramar för utgiftsområden och ändrade anslag) 1. utskottet 2. res. 3 (s) Votering: 165 för utskottet 111 för res. 3 17 avstod 56 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 85 m, 23 c, 22 fp, 20 kd, 15 mp För res. 3: 110 s, 1 v Avstod: 17 v Frånvarande: 20 s, 12 m, 6 c, 6 fp, 4 kd, 4 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU14 Avtal om upplysningar i skatteärenden och partiella skatteavtal med Kammaren biföll utskottets förslag. SkU19 Informationsutbytesavtal och partiellt skatteavtal med Kammaren biföll utskottets förslag. SkU20 Informationsutbytesavtal och partiellt skatteavtal med Kammaren biföll utskottets förslag. 14 § (forts. från 12 §) AP-fondernas verksamhet (forts. FiU6) 113 PER ÅSLING (c): Detta debattämne kan vid en första anblick verka teoretiskt men är i själva verket mycket angeläget och av stor praktisk betydelse. AP-fondernas uppdrag är att skapa största möjliga nytta för pensionssystemet och därmed för alla pensionärer, nuvarande och kommande. Att fondernas mål, hög långsiktig avkastning, nås ligger i allas vårt intresse. Därför är det viktigt att löpande granska, utvärdera och förbättra verksamheten vid AP-fonderna för att på så sätt skapa så bra villkor för pensionärerna som möjligt. var ett exceptionellt år på många sätt, vilket även tydligt avspeglas i AP-fondernas resultat. Omsvängningen mot 2007 då det ackumulerade bidraget till finansieringen av pensionssystemet sedan start låg på nästan var dramatisk. Vid utgången av noterades i stället en ackumulerad förlust på drygt 100 miljarder. Det har gjort att skulderna i förhållande till tillgångarna blivit för stora i pensionssystemet, vilket är en av huvudorsakerna till att den så kallade bromsen har aktiverats. För en person med i pension kommer det tyvärr att innebära mindre före skatt. Med detta i åtanke blir det ännu viktigare att driva förändrings- och förnyelsearbetet vid AP-fonderna med kraft och tydlighet. Låt mig konstatera att en stor del av utvecklingen kan förklaras av den mycket kraftiga börsnedgången . är det viktigt att inte dra alltför stora växlar på vad som hände just under det enskilda året. Naturligtvis ska det långsiktiga resultatet och nyttan stå i fokus. En slutsats som dock entydigt kan dras av AP-fondernas verksamhet är det genomgående svaga resultatet av den aktiva förvaltningen. Att plocka russinen ur kakan är bevisligen inte en strategi som fungerar; det är bara att jämföra med den aktiva industripolitikens idéer om att välja vinnarna, som har misslyckats kapitalt var den än har praktiserats. De mycket svaga resultaten gör det nödvändigt för fonderna att se över sina organisationer och förvaltningsmodeller. Detta arbete har redan inletts på sina håll, vilket är välkommet. Framöver kommer det att vara viktigt med kontinuerlig uppföljning och att säkerställa att erfarenheterna från förändringsarbetet tas till vara och sprids så att samtliga aktörer kan dra nytta av framgångsfaktorer. Genom att den aktiva förvaltningen har varit ett problem i bemärkelsen för låg avkastning måste förändringar ske. Kan vi dra någon nytta av det för AP-fondssystemet, och hur kan man förändra sina mål? Utvärderingen gör tydligt gällande att fonderna behöver utveckla sin strategi, sina analyser och sina beslut eftersom dessa har avgörande betydelse för det långsiktiga resultatet. En välutvecklad strategi och en långsiktig sammansättning av portföljerna bör därför vara ett prioriterat område för fonderna och deras ledningar. Det gäller i första hand Första AP-fonden till . Många centrala lärdomar finns att hämta av att studera fondernas motsvarigheter i andra länder som nått betydligt längre vad gäller strategi och långsiktig placering. Detta visar återigen på vikten av omvärldsanalys, benchmarking, och att jämföra sig med det bästa allt i syfte att skapa så goda villkor som möjligt för pensionärer. skiljer sig från Första AP-fonden till genom att fonden har ett särskilt uppdrag samt också genom att fonden har obegränsad möjlighet att placera sitt kapital. har tagit initiativ till en ändrad placeringspolicy vilket måste anses som en riktig åtgärd. är en riskkapitalfond med långsiktiga innehav. Eftersom det inte finns tillräckligt med riskvilligt kapital för tillväxtföretag som står i expansion är fondens placeringsinriktning och verksamhet av mycket stor betydelse. Ett annat område som AP-fonderna kommer att behöva arbeta med framöver är att få bukt med de höga administrativa kostnaderna. Det är viktigt inte minst för att verksamheten ska åtnjuta allmänhetens förtroende. Det är uppenbart att det finns stora besparingspotentialer. Till exempel menar i en rapport, som också påtalade här från talarstolen, att mindre än hälften av personalen vid fonderna sysslar med placeringsverksamhet. Därför torde betydande effektiviseringsvinster kunna göras. Fonderna har ännu inte utnyttjat de möjligheter till kostnadsbesparande samarbete som AP-fondslagen medger. Det har gjort att Pensionsgruppen inlett en översyn av regelverket för att minska administrationskostnaden. Det arbetet är angeläget och bör påskyndas så att pensionskapitalet kan förvaltas så effektivt och med så hög avkastning som möjligt. När det gäller det viktiga arbetet med etik och miljö finns också förbättringspotential, även om det redan nu genomförs på ett bra sätt. Till exempel kan utvecklingen av riktlinjerna påskyndas ytterligare. AP-fonderna bör ha en tydligare värdegrund för sin verksamhet, och metoder bör tas fram för att göra årliga utvärderingar. Alltsedan finanskrisen briserade har frågan om bonusar varit ett hett debattämne både i och utomlands. fattade regeringen beslut om separata riktlinjer för anställningsvillkoren i AP-fonderna. De innebär bland annat ett minskat utrymme för rörlig ersättning och lön. Det är mycket välkommet och ligger helt i linje med stämmobeslut från i vårt ekonomiska program där vi förespråkade en större återhållsamhet och måttfullhet efter de senaste årens omotiverade excesser. Vi menar att statens bolag och myndigheter bör vara föregångare. Att fortsatt driva detta arbete, att visa på goda exempel och att agera förebild är helt avgörande för att medborgarna ska känna tillit till den verksamhet som bedrivs av AP-fonderna. Vi i menar att det är viktigt att AP-fonderna för en dialog med bolagen i frågor som rör ägarstyrning inklusive ersättningsvillkor, miljö och öppenhet. Det främjar långsiktigheten och bidrar till att stärka fondernas trovärdighet hos medborgarna, som naturligtvis lägger stor vikt vid att deras kapital förvaltas på ett ansvarsfullt, etiskt och genomtänkt sätt. Något annat vore att svika de svenska pensionärerna. Jag yrkar avslutningsvis bifall till utskottets ställningstagande. 114 () replik: Eftersom Per Åsling nämnde tänkte jag ta tillfället i akt att med Per Åsling och diskutera Sjätte framtid. Det verkar som att samtliga partier här i kammaren är överens om att det är jobben som är avgörande för framtidens pensioner, det vill säga hur många personer som vi lyckas ha i sysselsättning. har haft ett annat uppdrag än de övriga AP-fonderna. Den har haft i uppdrag att också långsiktigt investera i företag som kan skapa jobb. har riktlinjerna för den AP-fonden gått på tvärs, eftersom man har krävt hög avkastning. Per Åsling vet likaväl som jag att nystartade företag inte ger hög avkastning, utan det tar sin tid. Du tog också upp behovet av riskkapital just för att få till stånd nya jobb och ny utveckling. dras det riskkapitalet in. Jag skulle vilja höra syn på det ställningstagande man har gjort i och om på något vis kommer att jobba för att Sjätte uppdrag ska förtydligas i den riktningen att den ska fortsätta med att investera mer långsiktigt i att skapa jobb, det vill säga att ha uppdraget kvar att vara en form av riskkapital. 115 PER ÅSLING (c) replik: Tack för frågan, ! Som jag sade välkomnar jag beslutet om ändrad inriktning av investeringspolicy som Sjätte har fattat. Det är inte fråga om att har fått mindre riskkapital att hantera. Frågan är hur en fond som ska investera det riskkapital den har att hantera. har utvecklat och konkretiserat sin investeringspolicy. Man går in något senare i tillväxtfasen i bolag. Det är egentligen en anpassning till det system för utvärdering som finns. Det är i grunden fel att utvärdera riskkapitalinvesteringar , som är den praktiska tillämpningen i nuvarande upplägg. Som svar på frågan, , tycker jag att har gjort ett bra jobb och att det är rätt att göra de förändringar som styrelsen har fattat beslut om inom ramen för det uppdrag den har. 116 () replik: Jag tyckte också att det var det du sade från talarstolen. Men jag kände lite tveksamhet, och jag tog därför tillfället i akt att ändå fråga. Jag tycker att det är en väsentlig och viktig fråga. Tillgången till riskkapital på marknaden gör att företag inte tillåts växa. Det är just i startfasen som det är brist på kapital. En del av det pensionskapital vi har skulle kunna vara möjligheten att skapa jobb långsiktigt. Vi är ändå överens om att det är jobb som skapar de framtida pensionerna. Det är därför tråkigt att man har fattat det här beslutet. Jag förstår det utifrån de riktlinjer man har. Det är precis som du säger att man utvärderar . Investerar man i en tidig startfas kan man inte leva upp till de riktlinjerna. Det är också en del av AP-fondernas problem, det vill säga att avkastningskraven är satta väldigt högt. Det gör att man tar stora risker. Jag vet till exempel att AP-fonderna tycker att vanliga svenska investerare inte tar tillräckliga risker. Därför söker man sig i stället till hedgefonder, private equity och sådana tjänster. Man har uttalat sig i tidningarna om detta. Jag tycker i och för sig att det är ett problem. Jag beklagar att inte tycker att våra pensionspengar ska användas till att skapa jobb utan enbart till spekulation på börsen. Det är tråkigt. 117 PER ÅSLING (c) replik: Jag förstår inte avslutning här. Du måste ändå lyssna på vad jag säger. Det är klart att riskkapital hanteras av AP-fonderna, och det ska de göra. Det är rätt. Men måste AP-fonderna värna pensionsavkastningen. Det är en besvärlig balansgång. Men återigen tycker jag att den nya investeringsinriktning som Sjätte har fattat beslut om är riktig. Men för att då skapa tillgång till riskkapital i tidiga skeden är det viktigt att andra åtgärder vidtas. Sänkning eller borttagande av förmögenhetsskatt är ett sätt att öka tillgången på riskkapital på den svenska marknaden. Från sida har vi i den skattegrupp som jag leder lagt fram förslag på hur vi vill öka möjligheterna för nystartade företag att få tillgång till riskkapital genom att det skapas nya avdragsmöjligheter för riskkapital. Jag tror att mängden riskkapital på marknaden kan öka om vi använder skatteincitamentet för att på så sätt stimulera investeringar i tidiga skeenden i företag. 118 (): Det var helt i sin ordning att regeringen beslutade att avskaffa bonusar för ledande befattningshavare i AP-fondernas administration. Där bör de inte finnas. Det är däremot viktigt att notera att regeringens beslut inte innebär fritt fram för tyckande eller politisk styrning vad gäller fondernas agerande i de företag som de har ägande i. Vari ligger faran med en sådan ordning om den hade införts? Jo, nästa gång gäller ivern kanske att regionalpolitiska hänsyn ska tas i de bolag som AP-fonderna är engagerade i eller krav på viss hållning beträffande vissa rättigheter och villkor i bolagen, företagens klimatpolitik, jämställdhet och så vidare. Alla dessa är mer eller mindre behjärtansvärda ändamål, men de ska inte uppnås genom AP-fonderna med pensionsspararnas pengar eller inom pensionssystemet. Man får använda sig av andra medel. AP-fonderna och hela pensionssystemet måste vara fredade mot dagspolitikens stormar och särintressenas påtryckningar och kampanjer. Det är inte länge sedan oppositionsledaren i ett svagt ögonblick krävde att spararnas pengar skulle användas för nya kapitalinsatser i . Regering och riksdag får inte slira när det gäller AP-fondernas syfte och restriktioner. Fonderna ska inte ha näringspolitiska eller ekonomisk-politiska mål. Målet är att långsiktigt maximera avkastningen i förhållande till risken i placeringarna. Detta slås också fast i betänkandet, alltså ingen ökad styrning och denna nämnda instruktion om att fonderna inte får ta närings- eller ekonomisk-politiska hänsyn. Det står i betänkandet att fondernas mål är och förblir hög långsiktig avkastning. Det är gott och viktigt det kanske är det viktigaste i denna del att alla partier står bakom denna del av betänkandet, inklusive oppositionen. 119 (): Inledningsvis ställer jag mig bakom det som utskottets företrädare har anfört här. Den fråga som jag här tar upp ligger kanske lite grann utanför de aspekter som har diskuterats tidigare men är väl så angelägna och viktiga. Jag skulle kunna sammanfatta mina synpunkter med en liten fras: Det finns inget så praktiskt som en bra teori. Det är inte jag som har sagt det utan en professor inom finansfrågor. Jag har glömt bort hans namn. Men jag kommer ihåg det som han sade. I detta sammanhang skulle man kunna använda dessa ord när det gäller möjligheterna att skapa en god avkastning. Det finns inom området för finansiell ekonomi en mångårig forskningserfarenhet åtminstone . Den forskningen pekar entydigt i en riktning. Man kan icke, hur duktig man än är och hur mycket man än anstränger sig, skapa en bättre avkastning än vad en apa kan göra. Vi skulle också kunna säga att man icke kan skapa en bättre avkastning än vad slumpen kan åstadkomma. Men trots att forskningen har pekat på detta i alla dessa år har förvaltarna med stor intensitet och stor munvighet ändå övertygat politiker, förvaltare, pensionsstiftelser och liknande om att de kan åstadkomma ett bättre resultat än vad slumpen kan åstadkomma, men det kan de inte. När det gäller AP-fonderna har vi fått tydliga belägg för att denna tes håller. De har icke lyckats att slå slumpen. Men trots detta har man satsat ansenliga belopp på den konstruktion som AP-fonderna har. När jag tittar i betänkandet ser jag att de har hamnat på en kostnad på ungefär 1 ½ miljard. har siffran 2 miljarder nämnts. Men jag håller mig till betänkandets uppgift om 1 ½ miljard. Om jag ska raljera en smula skulle man kunna ersätta de dyra förvaltarna med fyra apor. Det skulle kosta oändligt mycket mindre. Till mina studenter brukar jag säga att det skulle kosta en klase bananer , och det kostar inte så mycket. Men man ska inte skoja om dessa saker, för faktum är att jag kan se att det är onödiga kostnader som man har för denna verksamhet. Genom att sammanföra de fyra AP-fonderna till en skulle man utan vidare kunna spara ihop . Det är, mina vänner, ungefär lika mycket som hela kostar , inklusive lokaler, tjänstemän och ledamöter. Underligt nog är det väldigt få som just när det gäller förvaltning av pengarna pekar på de höga kostnaderna. Men skulle det inte skapa en onödig koncentration på marknaden och ge denna samlade AP-fond alltför stor makt och alltför stort inflytande? Det är klart att man aldrig ska bortse från eventuella problem som kan uppstå. Men jag menar att man har överdrivit dessa farhågor. Först och främst skulle inte heller en sammanslagen AP-fond placera på den svenska marknaden i aktier. Tvärtom skulle man fördela kapitalet. Det skulle hamna i obligationer, räntebärande papper, en ganska stor del utländska aktier och en något mindre del i svenska aktier. Så ser det ut . Det betyder att det kapital som man har på den svenska börsen i slutändan inte blir så stort. Man skulle kunna införa ett direktiv där det sägs att det inte är tillåtet att ha mer än en viss andel i varje företag, vilket innebär att ingen kan bli en stor ägare. När det sedan slutligen gäller konkurrensen, som är en av de grundläggande faktorerna som nämndes för att just inrätta fyra AP-fonder, kan man i korthet säga följande. Kanske var det rätt tänkt. Men tillvaron har passerat dessa tankar för länge sedan. Varför skulle inte en AP-fond kunna jämföras med låt oss säga , , , Liv eller något annat försäkringsbolag eller någon annan kapitalförvaltare. En sådan jämförelse är precis lika relevant som att man jämför Första AP-fonden med Andra AP-fonden och Andra AP-fonden med Tredje AP-fonden och så vidare. Jag skulle gärna se att man skyndsamt arbetar för att slå ihop de fyra AP-fonderna till en. Det skulle spara mycket pengar för skattebetalarna. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Redovisning av medfinansiering till statlig infrastruktur Föredrogs finansutskottets betänkande 2009/10:FiU15 Redovisning av medfinansiering till statlig infrastruktur (prop. 2008/09:228). 120 (): har betydande behov av investeringar i järnvägar och vägar. Dessa investeringar ska styras utifrån nationella behov, inte enskilda kommuners ekonomi. Den borgerliga regeringens svarar på infrastrukturproblemen att och landstingskommunal medfinansiering ska ske. Medfinansiering kan vara befogat i enskilda fall, men vi ser med stor oro på att göra detta till en förutsättning och en grundläggande del av finansieringen av statlig infrastruktur. Detta kommer att innebära att den övergripande planeringen förrycks. Regeringen föreslår därför ändringar i lagen om redovisning. Ändringarna innebär att kommunernas medfinansiering till statlig infrastruktur ska redovisas i kommunernas och landstingens balansräkningar. När beslut fattats av kommunen respektive aktiveras bidraget i balansräkningen, och det upptagna bidraget ska med årliga enhetliga belopp upplösas under . Vi ogillar förslaget, men det har också beretts dåligt från regeringens sida. har haft en dialog med Kommunsverige och förstått att regeringens förslag måste ändras. föreslår därför genom sitt initiativ till riksdagsbeslut att bidraget i stället ska upplösas under högst . Det ska även vara möjligt att välja att redovisa bidraget som en kostnad i resultaträkningen. För bidrag beslutade får upplösning påbörjas det år den första utbetalningen av bidraget görs. Utskottet har genom sitt initiativ närmat sig de krav som framförts i motioner från några socialdemokratiska riksdagsledamöter. Vi vill markera att oavsett de ändringar som föreslås står vi fortfarande främmande inför förfarandet med medfinansiering. Det finns inte någon anledning att frångå principen att de statliga vägarna och järnvägarna ska finansieras med statliga medel. Skälen är många. Möjligheten att spela ut olika kommuner och regioner mot varandra kan leda till förhastade beslut och felaktiga prioriteringar. medfinansiering gröper ur kommunernas redan ansträngda budgetar, vilket också får konsekvenser för kommunmedborgarna. Kommunerna tvingas att antingen skära ned i välfärden eller höja skatten. Detta motsätter vi oss kraftigt. Förslaget innebär att ekonomiskt starka kommuner får en gräddfil vid infrastruktursatsningar i strid med den planering och prioritering som görs på statlig nivå. Risken finns också att frivilligheten för kommunerna att lämna bidrag blir till en frivillighet att skjuta investeringen eller helt avstå från den. Det är inte rimligt att kommunernas ekonomiska ställning ska avgöra prioritering av infrastruktur i stället för en genomarbetad samhällsekonomisk analys. Avslutningsvis vill jag framföra att den totala kostnaden för investeringar i infrastruktur ökar med medfinansiering eftersom kommuner och landsting inte kan få lån till samma låga ränta som staten har möjlighet till genom Riksgälden. 121 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslagen i finansutskottets betänkande, särskilt § 7 där finansutskottet har tagit initiativ till att förändra förslaget så att det är mer anpassat till det förhandlingsresultat som kommuner och landsting kom fram till under den utredning som leddes av . Jag ska vara övertydlig och säga att avskrivningstiden nu är . Det säger jag om någon skulle lyssna på debatten utanför det här rummet. och påpekar i sitt särskilda yttrande att det här är en statlig angelägenhet och ingenting för kommunerna att hålla på med. Jag har en lång politisk gärning bakom mig och tyckte nog likadant som Socialdemokraterna . Jag minns när syd skulle byggas. Då for ett kommunalråd i han hette runt i som en gårdfarihandlare och försökte sälja idén att bygga syd där det står. Sörmlänningarna gick med på det och hostade upp pengarna så att byggde syd. Det fanns ett moderat kommunalråd i som överklagade beslutet. Man vann, och är den enda kommun som inte har betalat några pengar för syd. Detta är preskriberat , får jag hoppas, så att jag inte blir hängd. Partiets syn på det hela har förändrats på grund av det som hänt runt . Vi har till exempel och . hade inte någon station och inte ens en järnväg genom staden. hade en dålig station och en väldigt långsam järnväg. bygger man ut den igen eftersom den var för dålig. har en pendlingsstation. Det har också. Det som hände när detta äntligen var färdigt var att och SJ inte kunde begripa att det var så många människor som klev på tåget. Man fick sitta på kuddar och på käppar och var man kunde för att ta sig till sin arbetsplats i . Där kan man se den tydliga effekten, liksom på och i , i hur många människor som nyttjar den här bekvämligheten och hur viktigt det har varit att kommuner och landsting har gått med i finansieringen så att man har fått den infrastruktur som man vill ha runt järnvägen. Det finns en annan sida av det hela. Om man låter kommuner och landsting vara med och betala kanske man är lite mer försiktig när man begär investeringar till sin fördel. Det här kommer äntligen på plats med en lag som styr upp detta så att det inte blir muntliga avtal mellan politiker i landsting och kommuner som sedan fixar detta. kan det styras i säker ordning. 122 (): Det ärende som vi nu ska diskutera redovisning av medfinansiering till statlig infrastruktur är viktigt för att få till stånd fler infrastrukturinvesteringar. Ökade satsningar är nödvändiga. När alliansregeringen tillträdde fanns det stora underskott i de väg- och järnvägsplaner som Socialdemokraterna lämnade efter sig. Det var underskott som vi alla märker i vår vardag som dåliga vägar på grund av bristande underhåll, tåg som inte håller tiden på grund av dåligt underhållna växlar och signalsystem. åtgärdar alliansregeringen mycket av detta genom en historisk närtidssatsning på 12,6 miljarder och 2010 på underhåll och investeringar på drift i väg- och järnvägsnätet. Det är viktigt. medfinansiering är ytterligare ett sätt att öka investeringstakten.