prot · GW0997 · 2009-04-03 00:00:00 — Det är ett kvarstående strukturellt problem som vi har haft oavsett konjunktur under en väldigt . Precis som ministern säger är det många som påstår att det är de höga ingångslönerna som är problemet. Men jag köper inte det, och jag är lite glad över att jag tycker mig höra att ministern inte gör det heller, även om han inte är så tydlig som jag skulle önska på den punkten. Det man har gjort är precis som ministern säger att man har minskat lönekostnaderna för att anställa ungdomar. Man har sänkt de sociala avgifterna och har via exempelvis nystartsjobben, som ministern har ett matematiskt exempel på i sitt första inlägg, gjort det billigare att anställa en ungdom. Problemet är bara att det inte fungerar heller. De har inte fått jobb i någon stor utsträckning med de här insatserna heller. Det fick man inte ens under högkonjunkturen, innan det här blev riktigt illa, och man får det definitivt inte nu under lågkonjunkturen. Ministern brukar ibland fråga mig om jag tror att arbetsgivarna anställer fler ungdomar om man gör det dubbelt så dyrt att anställa. Det är för det första ett felaktigt sätt att ställa frågan, för ministern har inte gjort det dubbelt så billigt generellt sett. Men ministerns stora problem här är att hans medicin inte fungerar heller. Den andra del som man lyfter fram är arbetsrätten och anställningsskyddet. Precis som jag försökte säga i mitt förra anförande är det så att man där har gjort en del justeringar. Man har gjort det lättare att visstidsanställa. Många säger att det är bra för de unga, för då kommer de in på arbetsmarknaden. Här är jag återigen glad att ministern medger att det inte påverkar sysselsättningen totalt sett. Det blir inga fler jobb. Det man gör är att man ställer grupper mot varandra. Man kan förändra vilka grupper som är det man kallar för marginalgrupper på arbetsmarknaden, de som har tuffast att komma in. Man kan förändra det från att vara ungdomar och exempelvis invandrare om man vidtar någon speciell åtgärd som gör det lättare att ha just dem på visstid. Då är effekten att de får visstid, men inte fasta jobb, och andra grupper om man nu gör det lättare att säga upp exempelvis blir av med jobbet. Man ställer grupper emot varandra på svensk arbetsmarknad. Jag tycker inte att det är värdigt att ens ha en sådan diskussion i det här läget. Jag är glad att kunna känna att ministern ändå är försiktig med att ge sig in i detta, även om han har kolleger som gärna gör det. Vad kan man då göra? Är läget helt kört? Nej, det är det inte. Därför tänker jag inte bli så ledsen över att jag inte kommer att hinna säga så mycket om det , för vi har en debatt om om bristyrken. Det handlar om hur man stärker ungdomar och företag för att göra dem konkurrenskraftiga. Det handlar om att identifiera problem och leverera lösningar. 104 (): Jag får återupprepa min fråga och hoppas att arbetsmarknadsministern kan svara på den: Finns det några åtgärder som arbetsmarknadsministern kan tänka sig att vidta för att Arbetsförmedlingen ska få i uppdrag att börja arbeta tidigare med ungdomar som är arbetslösa? Jag satt förra mandatperioden i vuxenutbildnings- och arbetsmarknadsnämnden i som då hade i uppdrag att jobba med bland annat arbetslösa ungdomar. Arbetsförmedlingen köpte tjänster av kommunen. Det vi kunde se ett tydligt resultat av var att ju snabbare insatser och ju mer gediget arbete som genomfördes, desto snabbare gick ungdomarna ut i arbete. Många ungdomar är väldigt i arbetslöshet jämfört med dem som kanske har gått ut i arbetslöshet vid 40, 45 eller . Den gruppen riskerar att vara längre i arbetslöshet än många ungdomar. Det som har visat sig verkningsfullt är att så fort som möjligt se till att man jobbar aktivt med ungdomar och att ungdomar får stöd. Det kan handla om att de får praktikplats, att de blir yrkesvägledda till nya utbildningar, de kan gå komvux och de kan gå vidare. Så fort dessa ungdomar får stöd kommer de vidare. En del av dessa ungdomar klarar sig alldeles utmärkt på egen hand och behöver inte ha stöd . Men en stor grupp ungdomar behöver ha den insatsen. Jag önskar från den här regeringen, precis som jag önskade från den förra regeringen, att Arbetsförmedlingen ska få ett uppdrag att redan från dag ett börja jobba aktivt med dessa ungdomar. Vi ser att vi skulle kunna rädda jättemånga ungdomar. Vi skulle kunna minska kostnader på den sociala sidan som uppstår när arbetslösa ungdomar inte får en aktiv åtgärd. Därför måste också de åtgärder som sätts in vara aktiva. De kan inte gå från passiv sysslolöshet i ensamhet till att gå in i en passiv åtgärd tillsammans med andra. Det tycker jag inte är meningsfullt, arbetsmarknadsministern. Därför vill jag ändå igen ställa frågorna till arbetsmarknadsministern: Vad tänker han göra för att Arbetsförmedlingen får det tydliga uppdraget att börja arbeta från dag ett, och vilka resurser är man beredd att satsa? Vi vet dessutom att om man från statens sida via regeringen inte ger mer pengar till kommuner och landsting så kommer fler ungdomar än som är sysselsatta inom välfärdsverksamheten att få sluta. En hel del har redan fått gå, och en hel del av dem som går på timmar och har deltidsanställning kommer att få sluta. I kommun kommer ett antal personer som jobbar inom äldreomsorgen att få sluta. Många av dem är . Det är ungdomar vi pratar om. De blir arbetslösa därför att regeringen väljer att prioritera skattesänkningar framför att ge pengar till välfärdens kärna. Jag vill också påpeka att i välfärden ingår våra socialförsäkringssystem. Även om inte arbetsmarknadsministern och jag delar den uppfattningen, fru talman, tycker jag att både sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen är en del av välfärden. De är en del av våra trygghetssystem, och därför ska man inte ställa dem mot den andra välfärden. De hänger ihop. Får man inte rimlig ersättning i a-kassa kommer man att gå på socialbidrag. Det kommer att ta pengar från äldreomsorgen, barnomsorgen och skolan. Varför vill inte denna regering satsa på ungdomar och ge mer pengar till kommuner och landsting? Det är min andra fråga, fru talman. Jag hoppas att få svar i det här inlägget. Ministern har i varje fall längre talartid än jag har. 105 Arbetsmarknadsminister (): Låt oss vara överens om att ungdomsarbetslösheten är vår tids stora gissel. Det har varit så . Det är precis som sade i snitt betydligt i arbetslöshet när man är ung. Men när konjunkturen ser ut som den gör är det nu många unga som slås ut just nu på grund av turordningskretsar och annat. Risken är att vi hamnar i ett läge som är lite grann påminnande om 90-talet där många ungdomar fastnar i ett utanförskap och aldrig kommer tillbaka. Det måste vi undvika till snudd på varje pris, höll jag på att säga. Det får inte återupprepas. Jag frågade min danske kollega. ligger bland de sämsta länderna, och hör till de allra bästa i EU när det gäller ungdomsarbetslöshet. Jag frågade honom: Vad är ert recept? Hur gjorde ni? Kan vi dra några lärdomar? Han tittade på mig och sade: Ni måste ju halvera a-kassan för ungdomar. Det var det vi gjorde. Det var ju en jättebra idé! Nej, sade jag, det tänker vi inte göra. Då får vi jobba med andra saker. Det jag tror är väldigt viktigt är att titta över: Vilka är de som kommer ut i arbetslöshet? Vilka är de ungdomarna? Hur ser de ut? Vad har de för erfarenheter och kompetenser? Vi konstaterar raskt att av till exempel de ungdomar som finns i jobbgarantin för unga är var femte utan färdig gymnasiekompetens. Det är väl ett utmärkt tillfälle att förstärka den och ge dem möjligheter när det nu är sämre tider att komplettera sin utbildning. När man pratar med många av de ungdomar som blir arbetslösa säger de: Jag tänker passa på att plugga . Det är en bra idé att göra det. Ur det perspektivet är investeringar och satsningar i utbildningssystemet väldigt viktiga och bra. De är viktiga ur det korta krisperspektivet. Men de är också viktiga som en investering långsiktigt för framtiden. Jag skulle vilja säga att utbildningspolitikens vikt ökar. Det andra är naturligtvis, och den bedömningen kan jag dela med och också , att tidiga insatser är viktigt. Men det ska ställas i relation till att ungdomar har i arbetslöshet. Det gör att jag inte tror att det är riktigt rimligt att de får en insats . Det första som händer är att de ska möta sin coach. De ska få hjälp att gå igenom och titta: Hur ser min kompetensprofil ut? Hur kan jag komplettera den? De kan få råd och hjälp att söka vidare och söka in på gymnasium, yrkesvux, komvux eller vad det nu kan vara. Men det handlar också om att skriva ett cv och få en kontakt. Däremot tror jag att det är viktigt, och jag skulle inget hellre vilja än att göra det möjligt, att få insatser tidigare i jobbgarantin för unga. Det är någonting som jag definitivt prioriterar för framtiden. Jag hoppas att känner att det åtminstone är ett delsvar, även om jag utgår från att du inte är riktigt nöjd. Det är åtminstone det jag skulle jobba för. När det gäller uppdelningen är det viktigt att konstatera att vi inte försöker att lösa allt i arbetsmarknadspolitiken, utan även utbildningspolitiken är viktig. Det är utbildningssystemet som ska ta hand om de längre utbildningarna medan vi kan göra kortare insatser i arbetsmarknadspolitiken. Det handlar om praktiskt kompetensutveckling, praktik och annat för att göra det lättare att kunna komma tillbaka. Jag tror att vi behöver båda. Jag är dessutom övertygad om att vi behöver coacher som i tidigare skeden kan hjälpa till, peka rätt och hjälpa dessa ungdomar att komma rätt. Jag tycker att detta är en väldigt bra diskussion. Det är kanske den viktigaste interpellationsdebatten , om jag får säga så. Ungdomsarbetslösheten är vår stora gemensamma och svåraste politiska fråga. Hur kan vi bättre komma till rätta med den så att fler ungdomar får möjlighet att snabbare komma in på arbetsmarknaden? 106 (): Jag kan inte annat än att dela Littorins sista ord. Detta är en väldigt viktig debatt. Jag vet inte om det är den viktigaste, eftersom jag inte har lyssnat på alla. Men den är oerhört viktig. Det finns några avslutande saker som jag ändå vill säga. En sak är att ministern har val att göra. Jag hoppas att han när han gör de valen för framtiden, utifrån den situation som är, lyssnar på den kritik som framförts mot de åtgärder som finns. Om han inte vill lyssna på kritiken från mig som socialdemokrat kan jag ha respekt för det. Det ligger väl i sakens natur. Men lyssna då på den kritik som kommer från oberoende experter på området, från arbetsförmedlarna ute i landet och utifrån de senaste rönen från forskningen om dessa frågor! Gör analyser utifrån de utvärderingar som görs av den politik som förs, och gör det snabbt! Vi har inte tid att vänta och låta dessa ungdomar betala priset för att man inte vill se det som alla andra ser. Jag delar ministerns uppfattning att mycket av detta kommer att handla om utbildning. Det kommer att krävas utbildningsinsatser både genom arbetsmarknadspolitiken och givetvis genom det traditionella ordinarie utbildningsväsendet. Problemet är om man försöker bolla detta mellan sig och varken arbetsmarknadsministern eller utbildningsministern vill ta ansvar för de unga i den här situationen. Jag kan bry mig ganska lite om vem som faktiskt anordnar det. Men faktum är att det just nu finns betydligt mindre pengar och resurser i systemet i en brinnande lågkonjunktur än vad det fanns när ni tillträdde regeringsmakten. Det blir ett väldigt fattigt argument. 107 (): Politik är både att vilja och att välja. Det har varit inne på. Det är viktigt att satsa på ungdomar. Jag tror att de som har jobbat med arbetslösa ungdomar är beredda att hålla med. Man kan se effekter ute i kommuner så fort kommuner och Arbetsförmedlingen har arbetat tillsammans aktivt med ungdomar och att det har gett resultat. Jag känner inte till de resultat som finns i . Vad jag vet är att när man har slagit ut ungdomar från arbetslöshetsförsäkringen har de också försvunnit från statistiken. Jag tror inte riktigt att det är vad vi vill göra. Jag tror inte att vi vill gömma ungdomar och låtsas som att de inte är arbetslösa bara för att de inte får ersättning. Jag tycker att det är viktigt att satsa på kommuner och landsting så att de slipper säga upp arbetslösa ungdomar så att det blir fler ungdomar som står utan jobb. Då behövs det pengar dit. Vi socialdemokrater har tillsammans med och presenterat ett program för att satsa på ungdomar när det gäller yrkesvägledning, utbildning och arbetsmarknadspolitik. Jag hoppas att regeringen väljer att lyssna till oppositionen. Det har inte varit stora öron, fru talman, från regeringen när det gäller att lyssna på oppositionen. Men det har funnits fler. Det finns opolitiska fackförbund som ST som också kritiserar regeringen. Jag hoppas att man kan lyssna på dem. Om regeringen inte satsar på ungdomarna nu i denna lågkonjunktur kommer den att bli svaret skyldig när det gäller varför man valde att inte göra någonting när man faktiskt kunde göra någonting. Regeringen hänvisar i stället till en budget som togs , när jobbkrisen inte var känd. Varför valde man inte att satsa där man faktiskt kunde göra någonting själv, där man själv förfogade över alla verktyg? Det handlar om kommuner och landsting, där man aktivt kan vara med och bidra till att fler ungdomar kan stanna kvar på arbetsmarknaden. Jag hoppas att regeringen ska lyssna på oss, även om jag inte är så hoppfull som jag borde vara. 108 Arbetsmarknadsminister (): När det gäller kommuner och landsting pågår nu en budgetprocess. Vi får därför anledning att återkomma till det framöver. säger att det finns val att göra. Ja, det är precis på det sättet. Det val vi har gjort är att sänka kostnaderna för att anställa ungdomar med 20 miljarder. Det har vi valt framför förändrad arbetsrätt eller sänkta ingångslöner. Det är ett aktivt val att göra det billigare att anställa ungdomar. Jag tycker att det skulle vara trevligt att höra Socialdemokraternas argument för att det är en dålig idé att göra det billigare att ha ungdomar anställda. Det andra valet vi har gjort är att vi tror att just coachning, utbildning och tidigare insatser för ungdomar som riskerar att bli långtidsarbetslösa är en bra idé. Det är bland annat därför vi har lagt 4 miljarder extra på arbetsmarknadspolitiska insatser och knappt 2 miljarder extra på utbildningssystemet. Det visar att vi sätter handling efter orden. Ingen av oss vet om det kommer att förändra den strukturella ungdomsarbetslösheten i i decennierna framöver och om det räcker. Det kan behöva göras ytterligare saker. Den diskussionen hoppas jag kommer att vara levande inte bara i den här plenisalen utan också på många andra ställen. Vi kan gemensamt vara överens om att den strukturella ungdomsarbetslösheten i är på tok för hög både under högkonjunktur och lågkonjunktur och oavsett regering. Det tror jag att vi i grunden är överens om. Vi kan inte förlora en ungdomsgeneration till. Det har vi inte råd med. Överläggningen var härmed avslutad. 19 § Svar på interpellation 2008/09:414 om bristyrken 109 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig på vilket sätt jag avser att vidta åtgärder för att rusta de arbetslösa för att kunna matcha de bristyrken som finns och i nära framtid. Regeringen har genomfört en rad satsningar för att människor ska kunna förnya och fördjupa sina kunskaper så att de står bättre rustade på arbetsmarknaden. Inom arbetsmarknadspolitiken finns det ett antal insatser som kan bidra till att arbetslösa stärker sin ställning på arbetsmarknaden. Det är allt från rehabiliteringsinsatser till möjligheten att få praktisk erfarenhet från arbetsplatser genom olika former av arbetspraktik. Insatserna ska fungera som ett smörjmedel på arbetsmarknaden. Det reguljära utbildningssystemet har en viktig roll när det gäller att mildra effekten av ökad arbetslöshet. För att öka möjligheterna till utbildning för personer som behöver höja sin utbildningsnivå eller har behov av att ändra yrkesbana har det reguljära utbildningssystemet därför tillförts ytterligare resurser. Det innebär såväl fler platser i yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux) som i eftergymnasial yrkesutbildning inom . Yrkesutbildningarnas inriktning styrs av marknadens behov och anpassas efter förändringar på arbetsmarknaden. Arbetslösa kommer och att ges möjlighet att få studiemedel med den högre bidragsnivån vid studier inom yrkesvux. Regeringen avser att lämna en proposition till om en ny gymnasieskola. Tanken är att den framtida gymnasiala yrkesutbildningen ska vara bättre anpassad till arbetsmarknadens behov och fördjupa ungdomarnas yrkeskunskaper. Därigenom underlättas ungdomars möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Sammanfattningsvis finns det 2009 och framåt goda möjligheter för arbetslösa att stärka sin ställning på arbetsmarknaden och för arbetsgivare att få arbetskraft med rätt kompetens. 110 (): I någon mening blir det här en förlängning på den debatt vi hade alldeles . Jag skulle hemskt gärna vilja att man kopplade ihop de här frågorna på ett betydligt tydligare sätt än man har gjort så här långt. Jag ska kommentera lite grann av det som ministern säger och som finns i båda svaren till mig både det som gäller ungdomsarbetslöshet och det som gäller bristyrken. En av de saker som ministern lyfter fram är att för att öka möjligheterna till utbildning för personer som behöver höja sin utbildningsnivå eller har behov av att ändra yrkesbana har det reguljära utbildningssystemet tillförts ytterligare resurser. Det innebär såväl fler platser i yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning, yrkesvux, som i eftergymnasial yrkesutbildning inom högskolan. Här har jag några påpekanden som jag känner att jag bara måste göra även om det möjligtvis är på nivån petigt. Det ena nämnde jag tidigare. Det är totalt sett färre platser i vuxenutbildningen än det var 2006. Först drog man ned jättemycket och sedan lägger man till lite grann. Det är bra, men det är inte tillräckligt. Det är dessutom magstarkt att kalla det för en satsning när man fortfarande ligger på alldeles för låga nivåer. När det gäller det andra vet jag faktiskt inte riktigt om det är en missuppfattning från mig eller från ministern. Man pratar om fler platser i . Åtminstone enligt information som jag har fått från är inte en skola, som man skulle kunna tro av namnet. Den innehåller inte heller några utbildningsplatser, utan det är en myndighet som har till uppgift att säkerställa kvalitet och att fördela platser på andra anordnare. Det är väl i och för sig behjärtansvärt och bra på alla sätt och vis, men när ministern säger det på det sätt som han gör låter det som att det är något nytt och en faktisk satsning på unga och ungas utbildningsmöjligheter. Det är det inte; det är en myndighet. Detta vill jag ha klarlagt. Ministern säger sammanfattningsvis att det 2009 finns goda möjligheter för arbetslösa att stärka sin ställning på arbetsmarknaden och för arbetsgivare att få arbetskraft med rätt kompetens. Därom kan vi ju tvista i någon mening, delvis utifrån det som vi redan har sagt om att nivåerna trots satsningen är lägre än de var 2006. Men det handlar också om att den här våren lämnar de största ungdomskullarna i modern historia, , gymnasieskolan. De ska ut på en arbetsmarknad som , innan detta sker, ligger på 25 procents arbetslöshet för gruppen unga. Det kommer att innebära att det för att ens behålla den nivå på andelen unga som exempelvis studerar vidare på högskola behövs fler högskoleplatser, och inte färre, än det fanns tidigare. För att kunna möta dessa ungdomars behov av kompletterande utbildningar och arbetsmarknadsutbildningar på vilket område man än tittar på behövs det mer insatser och fler platser, och inte färre, . När man diskuterar de här frågorna förstår jag att ministern måste tycka att det i någon mening känns nedtryckande i skorna att stå här en hel dag och bara prata om elände med anledning av lågkonjunktur och finanskris. Det blir lätt så. Interpellationer är till för att vi i oppositionen ska fråga er om er tjänsteutövning och de åtgärder ni vidtar, och dem gillar inte vi. Det innebär inte att det inte finns saker och ting som man faktiskt skulle kunna göra. ibland kan man göra på ett annat sätt, och i mitt nästa inlägg tänker jag försöka prata om vad man kan göra. Vad finns det för saker och ting som man faktiskt skulle kunna göra för att få framtiden att se mer ljus ut? Politik handlar givetvis om att ta ansvar för det man gör men också, och väldigt mycket, om att skapa framtidstro och visa på möjligheter. Det hoppas jag att vi kanske ska kunna utväxla fyra gånger om alldeles strax. 111 Arbetsmarknadsminister (): Jag måste erkänna att jag gillar och den grundläggande inställningen framtidstro och möjligheter och att man kan gå över partigränser och fundera över vad vi kan göra. Vad är det som är mest effektivt? Och fungerar det? Jag ser fram emot det; det ska bli väldigt spännande. Vi är säkert överens om att utbildning är bra. Det är en lätt börda att bära både för den enskilde och för samhället i stort sett. Om vi inte vill bli ett land med låglönekonkurrens som konkurrerar med låglöneländer i och så vidare är det utbildning, utbildningskvalitet och forskning och utveckling som är den väg framåt som vi alla söker. Det tror jag att vi är helt överens om. Jag tror också att vi kan vara överens om att det inte riktigt har funkat tidigare inte tillräckligt bra åtminstone. Om man tittar på till exempel sambandet mellan arbetslöshet och lediga platser det som i forskningen kallas för Beveridgekurvan ser man att har rört sig i fel riktning . Vi har haft många lediga jobb och många arbetssökande och arbetslösa. Det är naturligtvis ett tecken på att den här matchningen inte riktigt funkar. Det finns säkert många skäl till det, men ett av skälen har varit att utbildningssystemet inte riktigt har varit anpassat efter arbetsmarknadens behov. Det tror inte jag att man kan lösa alldeles snabbt och enkelt, utan det är naturligtvis en långsiktig process med olika typer av åtgärder som vidtas efterhand. Om man ska ta några anekdotiska erfarenheter kan man till exempel komma ihåg ett radioprogram . Där intervjuades en ung kvinna som var den första i sin släkt som hade gått en högre utbildning. Hon berättade att hon hade blivit lockad till en, som hon tyckte, spännande och kul medieutbildning någonstans i . Hon hade investerat och ett par hundra tusen i studielån och kom rakt ut i arbetslöshet även i högkonjunkturen. Hon kände sig förstås trippellurad: lurad på pengarna, lurad och lurad på jobbmöjligheterna. Det är klart att det för den enskilda personen är en fruktansvärt irriterande, besvärlig och jobbig situation. När vi har diskuterat arbetskraftsbrist och bristyrken här tidigare, när det var högkonjunktur, kunde man peka på ett antal spår som vi borde göra mer i. Det skulle till exempel vara olika typer av yrkesutbildningar. Vi saknade då, och kommer säkert att sakna igen, personer med kvalificerad yrkesutbildning: CNC-operatörer, verkstadsmekaniker, finmekaniker, svetsare och liknande. Det är, trots dessa tider, fortfarande ganska svårt att få tag på svetsare. Detta är alltså något som är väldigt viktigt. Där kan man bygga på de olika typer av företagsgymnasier och annat som redan finns och där parterna också samarbetar bra för att få dem att fungera bättre. När det gäller är det korrekt att den inrättas och syftar till att säkerställa behov av eftergymnasiala yrkesutbildningar, att statens stöd för dessa utbildningar fördelas effektivt och att de håller hög kvalitet. På det sättet är det viktigt. I den ursprungliga budgeten var det däremot färre platser. har vi lagt till så att det blir fler platser. Detta kommer som sagt i gång , med utbildningar . När det gäller högskolestudier finns det just nu 10 000 lediga högskoleplatser. Där har vi via uppdragit åt högskolorna att kunna vara mer flexibla vid fördelningen av de här platserna över landet.