prot · GW0967 · 2009-02-10 00:00:00 — Och är det farligt säger direktivet som sagt att det ska förbjudas. Men utgångspunkten måste ändå vara att vi vet varför vi förbjuder saker om lagen ska vara trovärdig och därmed efterlevas. Det finns inte möjlighet att kontrollera alla leksaker. Även om alla typer av leksaker skulle kontrolleras skulle man aldrig kunna kontrollera alla leksaker. Det är människor som jobbar med tillverkning av dessa saker. Det kommer antagligen att inträffa att någon leksak inte lever upp till standarden enligt regelverket. Men det är viktigt att företagen känner till regelverken och att de försöker leva upp till dessa regelverk, och det är viktigt att marknadskontrollerna är så effektiva som möjligt. Det är också så får arbeta. Vi har sagt tydligt och klart att det är marknadskontroller som ska prioriteras i uppdrag. Vi vet att det har varit en nedgång efter flytten från till , men har återigen fått upp sin personalgrupp till den storlek som den ska ha. har de också stabiliserat sig på plats och kan återigen vara effektiva i att utföra sitt uppdrag. Det viktigaste här kommer just att vara att kontrollera produkter så att vi vet att de är säkra för konsumenterna. Återigen tycker jag att det här direktivet innehåller precis det vi behöver. Det finns också en viljeinriktning på just att försiktighetsprincipen ska gälla. Allt nytt farligt som upptäcks ska på en gång förbjudas. Vi behöver inte ens vänta på standarder, utan det kan på en gång förbjudas. Och innan leksakerna förbjuds kan de i alla fall tas bort från marknaden tills det är bevisat att de är säkra. Företagarna vet också att deras produkter kan tas bort från marknaden i väntan på att de kan bevisa att de är säkra. Allt detta menar jag kommer att göra att företagen kommer att vara mer försiktiga i sin tillverkning. Framför allt kan vi få denna mångfald av tillverkare, också små tillverkare, att kunna överleva, för det går inte att säga att alla ska göra denna oberoende kontroll. Det kostar för mycket och skulle drabba små och medelstora företag. Och jag tror inte att heller vill ha en marknad som bara förlitar sig på ett fåtal tillverkare. Vi vill ha en mångfald av tillverkare, och vi menar att de ska leva upp till de regelverk som finns. I övrigt får vi använda oss av marknadskontroller för att hitta de brister och fel som uppstår. 105 (): Det var i det avseendet bättre förr när vi hade kvalitativt bättre leksaker och oftast tillverkade i trä. De var oftast också tillverkade med giftfria färger. Problematiken har ökat i takt med det enorma antal produkter som har översvämmat marknaden. Vi vet att av de tillverkade produkterna kommer från , främst . Alla producenter utnyttjar en lagstiftning och ligger på gränsen för vad lagstiftningen tillåter. De följer naturligtvis riktvärdena, men är det inte totalförbud för CMR-ämnen till exempel följer man de riktvärden som anges i lagstiftningen och testar de tillåtna gränserna för att minimera kostnaderna för sin produktion. Jag tycker att kostnadsaspekten är någonting som konsumentministern ska vända till barnens fördel. Det måste få kosta att ha en sådan lagstiftning gentemot barnen när det gäller leksaker och säkerhet att vi verkligen kan känna oss trygga med den. Resultatet av den här revideringen av EU:s leksaksdirektiv går inte i den riktningen. Regeringen har uppnått positiva framgångar. Det svalgsäkerhetstest som har varit med och drivit igenom är positivt. Det har blivit bättre. Sedan vet vi att producenterna kommer att kringgå detta också genom att fortsätta att ha farliga saker, men de är inte lika uppenbart farliga. Frågan är ändå vems sida konsumentministern verkligen tar ställning för. Är det barnens säkerhet eller inre marknadens rätt att pressa sina kostnader? 106 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det måste kosta att få säkra leksaker. Det tycker jag också, men det måste dock inte kosta av princip. I det här fallet vill att det ska kosta mer än det smakar bara för att han inte gillar kemikalier över huvud taget. Det handlar inte nödvändigtvis om att de är farliga utan om att han inte vill ha några kemikalier någonstans över huvud taget. I det här fallet säger vi att det ska kosta, men vi ska inte ställa krav på tillverkarna att de ska lägga ut väldigt mycket pengar på något som vi kan visa inte är farligt för människor. Det här direktivet kommer att träda i kraft . efter det att vi har fattat beslut om det väntas det träda i kraft i de olika medlemsländerna. efter det kommer det här direktivet att utvärderas. I det sammanhanget välkomnar jag återigen intresse för frågan. Då har vi kanske också bättre kunskap om på vilket sätt vi kan förbättra direktivet. Med den kunskap som vi har täcker detta direktiv de behov som finns på marknaden. Jag är också på barnens sida, . Barnens säkerhet kommer först. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Svar på interpellation 2008/09:260 om 107 Kulturminister (): har frågat mig vad jag är beredd att göra för att kanalbolag även i fortsättningen ska ha möjlighet att hålla tillgänglig och säker för seglation samt även på ett bra sätt kunna vårda och utveckla de kultur- och industrihistoriska miljöer som finns i anslutning till kanalen. En av regeringens viktigaste prioriteringar på kulturområdet är vården av kulturarvet. I det ligger naturligtvis att skydda och vårda miljöer som är viktiga ur ett kulturhistoriskt perspektiv men också har ett stort värde för turistnäringen. De byggnader och anläggningar som kan anses ha ett kulturhistoriskt värde av nationell angelägenhet kan skyddas genom att förklarar det som byggnadsminne enligt 3 kap. lagen (1988:950) om kulturminnen. Så är fallet för . är även riksintresse enligt regler. Staten stöder såväl byggnader och anläggningar förklarade som byggnadsminnen som riksintressen genom de medel som avsätts för bidrag för kulturmiljövård. anslogs för detta ändamål. fördelar dessa medel till länsstyrelserna runt om i landet som i sin tur beviljar bidragen till olika projekt och insatser efter en prövning i varje enskilt fall. Det är i som avgör frågan om eventuellt bidrag till . Enligt i har beslut fattats om i bidrag för vård av bebyggelse och andra anläggningar inom byggnadsminnet . Detta visar att staten bidrar till att vårda och utveckla de kultur- och industrihistoriska miljöer som finns i anslutning till kanalen. 108 (): Tack för svaret, kulturministern! Den här interpellationen om och kanalbolaget, som gör allt som står i deras makt för att få ekonomin att gå ihop så att man kan hålla kanalen i gott skick och hålla den öppen under ett par tre sommarmånader för seglation och så att man kan sköta de byggnader som finns i anslutning till kanalen, har föregåtts av motioner som jag har skrivit tillsammans med min partikollega i . Vi har lämnat dem under den allmänna motionstiden. har de väl inte satt något större avtryck i världshistorien. Därför tycker jag att det är viktigt att lyfta upp den frågan igen. Först vill jag säga att det känns bra och är lovvärt att kulturministern poängterar att en av regeringens viktigaste prioriteringar på kulturområdet är vården av kulturarvet. I det ligger naturligtvis att skydda och vårda miljöer som är viktiga ur ett kulturhistoriskt perspektiv men också har ett stort värde för turistnäringen. Jag måste ändå säga att jag tycker att det fortsatta svaret och resonemanget i svaret är lite magert. är ett stycke levande kultur- och industrihistoria. Då frågar jag mig: Är det här enbart ett primärkommunalt ansvar? Nej, jag tycker inte det. Jag tycker att staten ska kunna bidra med mer än bara några till byggnaderna. Det är vackert så att man får bidrag till upprustning, men man behöver ett driftsbidrag. har det utgått EU-medel . Det var oerhört positivt dels med tanke på driftsverksamheten, dels med tanke på alla de otroligt fina byggnader som finns efter hela kanalsträckan. är ekonomin ett jättebekymmer för de fyra ägarkommunerna. Kanalen går från min hemkommun i södra genom Västmanlandskommunerna . Samtliga kommuner, som är brukskommuner, har tagit ett stort ansvar för kanalen . Men primärkommuner har många uppgifter. Det är många saker som ska finansieras. , och även nu 2009, har man gett större driftsbidrag till kanalen, men det kostar att hålla kanalen i gång, och det kostar att renovera och underhålla. Det är också oerhört viktigt med säkerheten i kanalen om man ska kunna ha den öppen. Det behövs slussvakter . Därför skulle ett driftsbidrag sitta väldigt fint, för att uttrycka mig lite modernt och slarvigt. Risken är att man inte klarar av att hålla kanalen öppen. Man har ett underskott i sin driftsbudget. försöker man jaga sponsorer, och det är inte det allra lättaste just . Man ser stora svårigheter när det gäller ekonomin. 109 Kulturminister (): Jag vill först säga att jag är väldigt glad över engagemang. Det är något jag delar, ej blott för utan för kulturarvet över huvud taget. Det är väldigt viktigt att det här engagemanget finns, och dessutom kan vi ändå glädjas, innan vi går in på problemen, åt att det är ett engagemang som ökar. Inte minst visar antalet medlemmar i hembygdsrörelsen detta jag tror att det uppgår till närmare en halv miljon som också frivilligt, även om vi från regeringens sida har ökat bidraget, gör ett stort arbete för att värna och vårda kulturarvet. Vi kommer sedan in på just , som jag vet är ett riksintresse. Det nämnde jag också i mitt svar. Bolaget får ju också ett statligt stöd. är det runt 250 miljoner som går ut från och som fördelas via länsstyrelserna, och länsstyrelserna har naturligtvis en dialog med kommunerna, så ock de fyra kommuner som är delägare i . Jag träffade faktiskt i går i ett helt annat ärende, och passade på att fråga honom därför att jag vet att han är avgående landshövding i . Han konstaterade att man fortlöpande har gjort investeringar i kanalen, bland annat med att lyfta upp portarna. Jag har också fått ett bra material från , som är vd, som beskriver situationen men möjligheterna. Ett magert bidrag, säger . Ja, det kan möjligen tyckas, men man ska då ställa det i relation till att vi har 2 000 byggnadsminnen som ryms inom just den här lagen. Det är alltid så att behoven kommer att vara större än möjligheterna. Så är det ju. utgår det här bidraget när underhållet är dyrare än normalt. Jag tror att man fick närmare 300 000 som ska täcka en del av verksamheten och reparationerna , alltså innevarande år. skriver också i sin interpellation att fler måste göras delaktiga i kanalbolagets verksamhet och framtid, och så är det förstås. Det kan aldrig bli ett ansvar enbart för staten. Men att man skulle kunna ge ett driftsbidrag är ingenting som kan rymmas här, i alla fall inte som jag tolkar lagen. Det här är ett viktigt intresse så är det jämte många andra viktiga intressen som staten vill värna. Ett driftsbidrag tror jag skulle vara svårt att åstadkomma. Jag ser naturligtvis problemen, men vi kan återkomma till möjligheterna. Även kanalbolaget har i sin rapport pekat inte bara på problemen. Man arbetar också väldigt aktivt, skulle jag vilja säga, med volontärer, turistnäringen och med att berätta om sin verksamhet. Trafiken går back, står det. Jag vet inte riktigt vad det står för. Det finns säkert möjligheter att öka intäkterna det tror jag trots allt. Vi kan återkomma till detta i min nästa replik. 110 (): Även om tiden är knapp här i talarstolen skulle jag vilja ge en liten geografi- och historiebeskrivning. stod klar och togs i bruk 1795. Den följer vattensystem från min hemkommun i , ned genom , ut i och vidare ut i . Kanalen är , passerar 14 sjöar och har byggda kanalsträckor med totalt 26 slussar. förklarades kanalen för byggnadsminne. Det som kostar pengar när det gäller driften är slussvakterna. 28 stycken räknar man med att man behöver under en sommarsäsong, för under , , är det ganska mycket båttrafik. Det är dels de som vill ta sin båt ut i och ut i havet från och , dels båtar som kommer från och vill gå upp i kanalen. Man behöver också några snickare, och man behöver en och annan reparatör, för det kan hända saker och ting även om man sköter det mesta underhållet av året. Att man byggde den här kanalen berodde på att man från bruksorterna ville ha ett för snabbt och billigt sätt att frakta sitt gods och sina produkter till . Sedan har det hänt mycket med transportmedlen, och upphörde nyttotrafiken. har kanalen fungerat som en turistkanal. Vi ser att det är ganska många som använder sig av kanalen. Man åker båt. Det är populärt för kanotister. Är det fina somrar är det extremt många båtar som kommer upp även till . Och det finns väldigt mycket att se längs kanalen fin bruksmiljö som man har tagit väl om hand. Precis som kulturministern säger har det gjorts mycket, men det var tack vare det EU-bidrag som utgick under . De pengarna har verkligen gjort nytta. är det ingen stor budget för det här kanalbolaget, kan man tycka. Det rör sig om ungefär 4 miljoner. Därför kan man kanske tycka att de kommuner det handlar om kan lägga till mer pengar. Men det är som jag sade tidigare: En kommun har väldigt många åtaganden, och varje hundratals tusen är så att säga intecknat i primärkommunal verksamhet. Man har skjutit till ytterligare 100 000 , men ändå har man svårt att tro att det ska räcka därför att kostnaderna också ökar. Man får heller inte glömma bort att om man skulle tvingas stänga kanalen finns det ett antal näringsidkare som skulle förlora kunder. Det finns campingplatser, pensionat, olika servicekiosker, affärer och så vidare som också får besök i samband med att personer, familjer och sällskap färdas på kanalen. Det här är ju ingenting som kanalbolaget i sig får några intäkter från, men det är positivt för de kommuner som det handlar om. Därför handlar det också i förlängningen om arbetstillfällen. De 28 slussvakterna, som nästan uteslutande är skolungdomar, har också en bra möjlighet till försörjning under sitt sommarlov. Det är ett både intressant, spännande och väldigt ansvarsfullt jobb som de får utföra och trivs med. 111 Kulturminister (): Jag har haft flera debatter i kammaren med interpellanter från den rödgröna sidan där vi kan enas om att vi tycker lika. Vi tycker båda två att det här är viktigt. Sedan är det bara fråga om vems ansvar och vems uppgift det är. säger att primärkommunerna har många uppgifter. Då kan jag kontra med att säga att staten också har det. Då är frågan vad som kan rymmas inom den här förordningen och den lag som omfattar kulturmiljövården. Driftsbidrag fungerar inte, utan det handlar om underhåll, av byggnader i det här fallet, av slussportar och av annat som hör kanalen till. Det är också ett bidrag som staten ger därför att man tycker att det här är viktigt. Sedan säger att det är många som är beroende av att kanalen fungerar, och det är alldeles säkert så, oavsett om det handlar om campingplatser, restauranger, kiosker eller annat som räknade upp. Men det kan aldrig bli ett ansvar för kulturmiljölagen eller kulturmiljöanslaget. Det är en debatt som ändå, trots allt, måste föras med de fyra kommuner som är delägare och som ändå har så att säga ett lika stort intresse i kanalen som vi har från och sida. Bland de bilder som jag har fått och bläddrat igenom de har gjort mig riktigt lockad av att själv paddla mig igenom denna kanal, och jag hoppas att jag får möjlighet till detta finns det förslag från kanalbolagets sida på vad man skulle kunna göra, allt från att kommunerna ska ta över skötseln av marken till, tyvärr, det tråkiga att man skjuter en del underhåll . Det kan kanske gå ett tag, men det går naturligtvis inte i längden. Man talar om kommuner och landsting som ska höja bidragen. Man talar naturligtvis också om statlig medfinansiering, men statlig medfinansiering finns via det här bidraget, som också betalas ut via länsstyrelserna. Man talar också om att kommunerna bör utnyttja kanalens möjligheter bättre. Det kan gälla såväl som andra kommuner som inte ligger så långt ifrån. För att återvända till det som ändå var en av slutsatserna i interpellation, att fler måste bli delaktiga, kan jag bara instämma. Men jag kan också konstatera att staten redan är en intressent. 112 (): De pengar som Kanalbolaget ansökt och fått från , som en del av de många miljoner som kulturministern pratade om, är naturligtvis bra att ha fått. För att få bidragen krävs emellertid en ekonomisk motprestation från de kommuner som ingår i Kanalbolaget. Man fick exempelvis 127 000 , vilket kan betraktas som full kostnadstäckning för en byggnad där man förvarar redskap och annat. Närmast i tur står en slussvaktarbostad som är byggd och väl värd att bevara. Man räknar med att det kommer att kosta ca 362 000 att få den i bra skick. Då får alltså Kanalbolaget 127 000. Varje gång man vill göra någonting åt en byggnad och får ett bidrag, som naturligtvis är välkommet, ökar man på underskottet eftersom det krävs ännu mer pengar som motprestation. Viljan finns att göra mer från de fyra kommunernas sida , , och och jag ska inte heller glömma att nämna landstingen i och , som också bidrar med vissa medel. Även om det är omöjligt att få driftsbidrag tycker jag att det är viktigt att kulturministern tänker på och ser det oerhörda värde som kanalen har som byggnadsminne. Det handlar om en industri- och kulturhistoria värd att bevara. 113 Kulturminister (): Jag kan stå länge och understryka mitt mycket starka engagemang i dessa kulturmiljöer. har vi gått så långt som vi över huvud taget kan gå; har ett alldeles speciellt skydd och kommer att så ha även framöver. Det finns också, som sade, ett starkt engagemang från kommunernas, landstingens och sida, och även via . I den delen uppfyller alltså staten, skulle jag vilja säga, de förväntningar som finns. Sedan får jag upprepa att vi har omkring 2 000 byggnadsminnen, och det ska vi vara glada för, för det är naturligtvis en stor styrka och en skatt för det svenska kulturarvet. Som kulturminister kan jag se att det finns starka påtryckningar från flera håll i landet för att byggnadsminnesmärka ytterligare miljöer. Någonstans tvingas man till prioriteringar; det gäller oss alla. Eftersom jag inte besökt ännu vet jag inte om de gjort rätt prioriteringar. Det är inte heller säkert att jag skulle kunna bedöma det. Jag kan bara konstatera att staten ser värdet och också ställer upp med stöd. Om man kan göra mer kan jag inte avgöra. Det är en bedömning som får göras av som är den som har bäst kunskap. Det sker även en dialog med kommunerna. Jag, liksom , tycker att det är viktigt; det kan vi enas om. Tyvärr tvingas jag dock säga att pengarna aldrig någonsin kommer att räcka inte ens om vi tog in i skatt till allt det som vi kanske skulle vilja göra och för de behov som möjligen finns. Jag tackar för att jag fått en möjlighet att fördjupa mig i ärendet. Jag har lärt mig mycket på detta. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2008/09:262 om nedläggningen av Räddningsskolan i 114 Försvarsminister (): har frågat mig vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att Räddningsskolan i ska kunna fortsätta sin verksamhet samt vad som kommer att hända med tillgängligheten, flexibiliteten och kvaliteten om Räddningsskolan i läggs ned. Den statliga verksamhet som har bedrivits vid i ska, i enlighet med både regeringens och beslut, inte fortsätta. Den nya Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, MSB, som inrättades tog i huvudsak över verksamhet som , och Styrelsen för psykologiskt försvar bedrev fram . Den utredning som föregick propositionen såväl som en tidigare intern utredning inom dåvarande konstaterade att det fanns en överkapacitet inom utbildningsområdet. Regeringen och beslöt därmed att antalet statliga skolor för att bedriva utbildningsverksamhet skulle minska från fyra till två och det beslutades att räddningsskolorna i Revinge och skulle vara kvar i statlig regi. besökte jag Skövdeskolan och kunde då konstatera ett starkt engagemang och en vilja bland personalen att fortsätta bedriva verksamhet vid skolan. Man såg förutsättningar för en ny huvudman att finna nya kunder. Bland annat framfördes att det inom petrokemisk industri och inom bilindustrin fanns potentiella intressenter. Jag ville därför stödja dessa lokala initiativ och pröva möjligheten att låta nya aktörer etablera verksamhet vid skolan. Vid inget tillfälle har löften framförts från regeringen om några statliga garantier. När det gäller fråga om att säkerställa flexibilitet och kvalitet har MSB uppdraget och ambitionen att både köpa utbildning av andra aktörer och genomföra utbildning även på andra orter än vid de två kvarvarande skolorna. Det kan bland annat handla om vidareutbildning av räddningstjänstpersonal eller annan personal. Politiken styr inte var i landet och av vilken eller vilka organisationer som utbildningarna köps, från eller andra aktörer. 115 (): Jag tackar för svaret. Jag vet inte om det kan ha blivit ett missförstånd, för det finns många borgerliga riksdagsledamöter som har åkt omkring i och gett sken av att Räddningsskolan i skulle kunna fortsätta verksamheten. säger försvarsministern tydligt att de två skolorna skulle läggas ned. Borgerliga ledamöter i , min valkrets, har dock låtit påskina, både för personalen och på olika sätt för allmänheten, att skolan ska kunna fortsätta att vara i gång. Därför är det anmärkningsvärt att skolan nu läggs ned och att staten har bestämt sig för att inte köpa några utbildningar från andra än sina egna. Detta sade vi visserligen redan när beslutet fattades . Vi socialdemokrater var emot nedläggningen av Räddningsskolan i . Vi tyckte att det var slöseri med resurser. Där finns det bästa övningsfältet, mycket bra och kompetent personal, välutbildad och med stor kundkrets. Den ligger bra till i landet; det skulle vara nära för många kommuner som vill anlita skolan. Därför ville vi inte lägga ned Räddningsskolan i . När vi berättade att kontentan av beslutet blir att skolan i kommer att läggas ned fick vi av borgerliga ledamöter höra att det inte blir så, att andra ska kunna ta över, att vi ska köpa och sälja och ge andra möjligheter. I praktiken har det blivit så som vi socialdemokrater befarade, nämligen att Räddningsskolan i läggs ned. Den nya myndighet som skulle tillträda var vi inte emot, men generaldirektören meddelade att ingen anslagsfinansierad utbildning kommer att beställas av någon annan aktör . Om man inte får någon som köper en utbildning kan skolan förstås inte fortsätta att bedriva verksamhet. Alltså har man dragit undan möjligheterna och kastat bort mycket kompetens. Man har inte tagit till vara kunskapen och kompetensen, inte heller alla de kundkontakter, bland annat internationella sådana, som Räddningsskolan i hade byggt upp. Det är med stor förvåning vi kan se att den nya myndigheten har bestämt sig för att inte köpa utbildning någon annanstans utan bara ha kvar det på sina egna. Alltså blev det som vi sade när beslutet togs: Räddningsskolan lades ned, i praktiken , men egentligen . Det var det beskedet. Det var ett spel för gallerierna. Den borgerliga regeringen och de borgerliga ledamöterna från ville rädda ansiktet. De ville inte tala om sanningen, att Räddningsskolan i skulle läggas ned. Man ville försöka smita undan sitt ansvar och säga: Nej, den kommer att fortsätta, fast med en annan huvudman. Så blev inte fallet. Det beklagar jag. 116 (): Jag vill också delta i debatten utifrån att jag, som ni alla säkert förstår, är från samma valkrets som . Jag har också varit med och engagerat mig i räddningsskolans verksamhet och att den skulle få finnas kvar i . Som ministern konstaterar i svaret till fanns det ett starkt engagemang och en stark vilja hos personalen att fortsätta att bedriva verksamhet vid skolan med den enormt starkt uppbyggda kompetens som fanns i området. Räddningsskolan i är historisk, med uppbyggnaden av området och den karaktär som har skapats i den miljöcertifierade räddningsskolan och den miljözon som fanns vid anpassade områden i relativa närhet.