prot · GW0960 · 2009-01-21 00:00:00 — Det finns forskning som till och med tyder på att företag som har kvinnor i styrelserna går bättre än andra företag, de är de lönsammaste företagen. Det är ju det som är ägarnas huvudmål, och därför borde det finnas ett starkt intresse även för ägarna att få en lagstiftning, ett regelverk eller någon sorts påtryckning från samhällets, regeringens, sida. vet jag att det finns ett starkt motstånd hos många mot alla former av politiska styrmedel som skulle kunna påverka fler kvinnor att välja en styrelsekarriär, men jag har egentligen aldrig förstått varför det motståndet finns. Vi vet att alla vinner på att fler kvinnor kommer in i styrelserna. Ett sådant motstånd är därför lika oklokt som att säga att vi inte ska välja den bästa skolan utan en sämre skola och lika dumt som att säga att man bara ska köra med ena lyset åt gången när man kör bil . Att medvetet avstå från det bästa, eller från det säkraste, tycker jag är ganska oansvarigt. Den reservation som jag talar mig varm för, fru talman, säger inte hur regeringen ska gå till väga för att se till att fler kvinnor ska välja en styrelsekarriär, och den säger egentligen inte heller hur snabbt man ska nå målet. I motionerna framkommer ganska tydliga synpunkter i frågan, men reservationen säger bara att målet ska vara av det underrepresenterade könet. Särskilt med tanke på den begynnande lågkonjunkturen, som de flesta av oss tror att vi befinner oss i, tycker jag att det är lite svårt att förstå mot vilken bakgrund regeringen väljer att inte skynda på med att ta fram en kraftfull reform som kan leda i den riktningen. Det är nämligen ett av många möjliga verktyg för att möta den negativa ekonomiska utvecklingen. Så är det. Att avstå från en resurs är aldrig särskilt klokt, speciellt inte när det är fråga om en resurs som inte har de problem som många andra resurser har resurser där det råder brist på råvara, resurser med föroreningsproblem. Att avstå från en resurs som är så problemfri gränsar nästan till dumhet. Majoritetssidan avstyrker egentligen inte själva tanken i motionerna. I rättvisans namn måste jag säga att majoriteten uppenbarligen vill samma sak som motionärerna; det läser åtminstone jag ut av betänkandet. Majoriteten vill att kvinnorna i ökad utsträckning ska komma in i styrelserna. Jag har kanske överdrivit det hela lite grann . De frågor som återstår är hur det ska gå till, hur länge majoriteten tänker sig att det kan ta och om majoriteten har någon ambitionsnivå. Jag skulle gärna vilja höra någonting om det, och det vore därför intressant om någon från majoritetssidan kunde uttala sig exempelvis om en tidsfrist som de kunde tänka sig att ge näringslivet för att med andra medel, som jag utgår från att majoritetssidan anser finns och som också lite grann redovisas i betänkandet, åstadkomma en förändring. Om man inom inte uppnår den ambitionsnivå som majoritetssidan har och om det skulle finnas några tankar från majoritetssidan om att vidta andra åtgärder skulle det, fru talman, vara intressant att få höra om dem i den fortsatta debatten. 53 (): Min morfar, som dog , var elektriker. Tidigt kände han dock att tillvaron som anställd blev för styrd. Han ville ha handlingsfrihet och förverkliga sina drömmar och idéer. Han startade därför eget i i , och hade han åtta anställda i företaget. Min farfar, också han borta , var först Konsumföreståndare, men inte heller han trivdes med att vara anställd. Han blev i stället Icahandlare i i , startade nya verksamheter och drev sedermera en kombinerad livsmedelsbutik, järnhandel, färgaffär, turistbyrå, åkeri och begravningsbyrå. Det är entreprenörer som morfar och farfar som vi bör ha för ögonen när vi debatterar associationsrättsliga frågor, det vill säga regelverket för olika företagsformer. Vårt uppdrag i är att skapa bästa möjliga regelverk så att så många entreprenörssjälar som möjligt verkligen vill och vågar ta steget från drömmare till riktig företagare. Det är vårt uppdrag. Vi ska göra det enkelt, roligt och lönsamt att driva företag. Vi ska minimera antalet entusiaster som avskräcks från företagande på grund av krångel, byråkrati och höga kostnader. Det är särskilt viktigt i en lågkonjunktur. Det är också i ljuset av detta som man ska se regeringens och EU:s arbete med att förenkla reglerna kring redovisning och revision liksom översynen av reglerna om aktiekapitalets storlek. Det är två av de ämnen som finns med i dagens betänkande. Det här arbetet är inte slutfört. Beredningen pågår i . Men inriktningen är tydlig. Det ska bli enklare, roligare och lönsammare att starta och driva företag. Utredningen om revisorer och revision föreslår att obligatorisk revision i fortsättningen bara ska finnas i börsnoterade företag, finansbolag och större företag därutöver. Man har vissa tröskelvärden: 83 miljoner i omsättning eller fler än 50 anställda. Det här är en utveckling som har förekommit i nästan alla EU-länder. Nästan alla EU-länder har redan undantagsregler för små och medelstora företag när det gäller revisionskravet. , och är några exempel. För svenskt vidkommande skulle det innebära en återgång till de regler som gällde i vårt land . Det är alltså inget regelverk som i sig vore främmande för vår rättsordning. Revision är en betydande utgiftspost, och den är särskilt betungande för små företag. Totalt räknar utredningen med att små och medelstora företag, om förslagen genomförs, kan slippa obligatoriska kostnader på . För ett litet företag är det ofta svårt att förhandla om priset för den här revisionstjänsten som man är tvungen att köpa. Man befinner sig i en slags beroendeställning till sin revisor. Det måste finnas en revisor. Revisorerna som kollektiv har också monopol på att utföra revisionstjänster. Därför är det en viktig reform för de små och medelstora företagen. En stor del av det rättsliga ramverket för redovisning och revision beslutas på EU-nivå, ofta i form av direktiv. Inom EU finns en tydlig inriktning mot att göra en skarp tudelning mellan börsnoterade och andra större företag å ena sidan och små och medelstora företag å andra sidan. Direktiven, till exempel det fjärde bolagsrättsliga direktivet som handlar just om dessa frågor, ger undantagsmöjligheter. Medlemsstaterna får göra undantag för små och medelstora företag. Det är en möjlighet som inte har utnyttjat. Den här tudelningen inom EU-systemet blir alltmer markerad. Man ställer allt högre krav på stora företag att ha en avancerad redovisning. Med anledning av det säger utredningen om revisorer och revision att det skulle vara en betydande risk för svenska företag om vidhöll avståndstagandet från att utnyttja undantagen i direktiven. Det skulle leda till att svenska företag fick högre kostnader. Man skulle tvingas konkurrera med företag i andra länder som hade lägre kostnader för revisorer och revision. Man skulle också tvingas in i ett alltmer avancerat regelverk som egentligen är anpassat för börsnoterade företag. Det har alltså betydelse för svenskt näringsliv och svenska jobb att använder de möjligheter som finns att lätta på bördorna för mindre företag. Vad är då svaret från oppositionspartierna? Det blev man faktiskt lite oklar över efter anförande. I reservationen från Socialdemokraterna och står det att man vill bibehålla revisionsplikten för små och medelstora företag. Sedan sade i debatten, om jag uppfattade det korrekt, att Socialdemokraterna vill avskaffa revisionskravet för små företag. Då är frågan vad det egentligen är som gäller. Och vad tycker från om denna eventuella socialdemokratiska omsvängning? Jag har i alla fall uppfattat det som ett tydligt nej från Socialdemokraterna och Vänstern till de förändringar som utredningen har föreslagit och som regeringen nu bereder. I vart fall lär väl stå fast vid detta, det vill säga inga lättnader i revisionsplikten för små och medelstora företag. När utredningen pekar på 6 miljarder i möjliga besparingar för de små och medelstora företagen, när utredningen pekar på konkurrensen från länder med ett enklare regelverk och när utredningen säger att småbolag kommer att tvingas använda regler som egentligen är anpassade för börsföretag säger , möjligen också Socialdemokraterna: , det bryr vi oss inte om. När det gäller könsfördelningen i bolagsstyrelser håller jag gärna med om att situationen är otillfredsställande. Det är anmärkningsvärt att de börsnoterade företagen rekryterar så få kvinnor som de gör till sina styrelser. Det beror säkert delvis på slentrian, okunskap och kompisrekrytering. Min personliga erfarenhet är att arbetsgrupper och andra samarbeten blir mer dynamiska och mer framgångsrika om grupperna består av såväl män som kvinnor. Jag tror därför att svenska börsföretag skulle må bra av att ha en jämnare könsfördelning i sina styrelser. Det är en insikt som också finns i stora delar av näringslivet. Svensk kod för bolagsstyrning som har utarbetats av näringslivets egna organisationer pekar just på vikten av en jämn könsfördelning i bolagsstyrelserna. Innebär då detta som jag nu har sagt att jag delar oppositionens krav på lagstadgad könskvotering till börsbolagens styrelser? Svaret är nej. Det finns nämligen ett principiellt problem: Det är inte våra företag. Det är inte mitt företag, det är inte , det är inte , och det är inte . Styrelsen i alla aktiebolag är ägarnas ombud. De har ägarnas uppdrag att tillvarata ägarnas intressen, ägarnas uppdrag att leda företaget. Då är det också ägarnas sak att utse dessa ombud. Jag kan försäkra mina ärade meddebattörer att om min morfar eller farfar hade fått order av staten att i sina små aktiebolagsstyrelser välja in personer ur olika kvotgrupper hade de definitivt rest ragg och morrat något om sovjetfasoner. Det var visserligen inte fråga om börsföretag, men principen är densamma. Ägarna har rätt och ska ha rätt att utse sina egna ombud. De kan utse personer som är obegåvade eller kloka, unga eller gamla, män eller kvinnor. Det är deras val. Vi tror på ett fritt näringsliv. Företag har rätt att fatta dåliga beslut i alla möjliga frågor. sade att det sätt som näringslivet sköter rekryteringsfrågorna på gränsar till dumhet. Ja, aktieägarna får vara dumma. Så är det i ett fritt samhälle. Man får fatta dumma beslut. Man får göra dåliga affärer. Det är ytterst ägarnas ansvar att leda sina företag på ett klokt och begåvat sätt, om de finner att det är så de vill leda dem. Det här är, fru talman, en djupt ideologisk fråga. och har aldrig visat äganderätten något större intresse. Så det är inte så förvånande att man viftar bort den typen av invändningar. Men det är det grundläggande argumentet. Det handlar om vår syn på ett fritt näringsliv och äganderätten. Därför måste ägarna själva få utse sina ombud. Jag kan notera avslutningsvis att alliansregeringen har ett utmärkt resultat när det gäller att rekrytera såväl män som kvinnor till viktiga poster. I helägda statliga bolag är det nu kvinnor i styrelserna. När det gäller utnämningarna av generaldirektörer och andra tunga uppdrag är könsfördelningen helt jämn i alliansregeringens . När det gäller ledamöter i kommittéer och andra viktiga organ är också könsfördelningen jämn. Det är kvinnor. Det här är bättre än vad den förra regeringen uppnådde, och det är resultatet av ett medvetet rekryteringsarbete som visar att vi tar jämställdhetsfrågorna på allvar. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. 54 () replik: Regeringsföreträdarna säger sig dela problembilden med oppositionen. Det är ju glädjande. Men precis som jag sade i mitt anförande fokuserar man på äganderätten och ägandeförhållanden. Det är inte mitt företag, inte ditt företag och så vidare. Om de som kämpade för kvinnlig rösträtt hade nöjt sig med att konstatera att de som sitter och bestämmer tids nog kommer att inse att det blir bättre beslut om även kvinnor får sitta med i beslutsfattande organ, när tror och den moderatstyrda regeringens representanter att vi då hade fått kvinnlig rösträtt? Tror ni exempelvis att vi hade kunnat säga fru talman? Lite grann funderar jag på vilka åtgärder det är som anser att man ska göra för att få bukt med den inkvotering av män som råder. 55 () replik: Det säger om kvinnlig rösträtt är intressant. Problemet är bara att det finns en väsentlig principiell skillnad mellan börsföretag å ena sidan och innebörden av ett medborgarskap å den andra. Medborgarskapet är någonting som omfattas av principerna i den politiska demokratin. Näringslivet omfattas inte på det sättet av den politiska demokratins principer. Just som jag sade i mitt anförande: Om man äger något har man rätt att bestämma över hur det ska förvaltas. Det är innebörden i äganderätten. Om jag vill anförtro det jag äger, ett aktiebolag eller någonting annat, till vissa personer är det min rätt att göra det. Väljer jag andra personer är det min rätt att göra det. Det är väl snarare så att den socialdemokratiskt styrda oppositionen brukar anklaga oss i alliansen för att blanda ihop marknad och politik. Men det är precis det gör i sitt anförande genom den här jämförelsen som haltar. Jag noterar också, fru talman, att jag i mitt anförande lade huvudfokus på debatten om revisionsregleringen. Det handlar om kostnader för företagen på . Det handlar om vikten av rättvis konkurrens mellan företag i olika europeiska länder. Det handlar om att småföretagen inte ska tvingas följa regler som är anpassade för börsföretag allt detta är poänger som är viktiga att lyfta fram i en lågkonjunktur. Men det väljer att fokusera på är frågan om börsföretagens styrelser. Det är visserligen en principiellt intressant fråga, men den berör ungefär 300 företag på olika börser och marknadsplatser. De uppemot 250 000 företag som berörs av revisionsreglerna är tydligen inte lika intressanta för . Jag skulle vilja ställa frågan: Hur kan ni stå för den politik när det gäller revisionspliktens omfattning i en lågkonjunktur? 56 () replik: Intressant fråga, säger . Jag undrar om det är det budskapet du har till mina döttrar, , när de är vuxna att det var ju intressant att det tar med den hastighet vi har när det handlar om att förbättra könsfördelningen i våra bolagsstyrelser. Frågan är om vi ska låta föråldrade traditioner och konservativa mönster styra eller om vi aktivt ska ta ansvar för att ge alla medborgare samma möjlighet att vara aktiva samhällsmedborgare och att forma villkoren för beslutsfattande, vilket är den målformulering som har antagit för detta område. Jag och Socialdemokraterna anser att vi som beslutsfattare och politiker måste ta ansvar för att bryta oönskade mönster. tycker att det är en intressant fråga. Han ger dock inget svar på vad man har tänkt göra för att få bukt med den utan tänker att vi väntar och ser om de själva kommer till rätta med det här och inser att det är viktigt att ha med även kvinnor i samhällsbeslutande organ och även i bolagsstyrelser. 57 () replik: Jag noterar att fortfarande inte är intresserad av att debattera revisionsregleringen som alltså gäller kostnader på 6 miljarder för svenska små och medelstora företag. Det säger väl en del om vad småföretagarpartiet Socialdemokraterna egentligen bryr sig om här i världen. Men låt gå för detta. När det gäller frågan om bolagsstyrelserna sade jag redan i mitt anförande att jag tycker att frågan om kvinnor och män och deras möjligheter i samhällslivet är en mycket central och viktig fråga. Det är viktigt att kvinnor och män har goda möjligheter att verka på samhällslivets alla områden, och jag delar också uppfattningen att det är olyckligt och olämpligt att man har en så liten kvinnlig representation i börsbolagens styrelser. frågade vad jag har för budskap till hennes döttrar med anledning av de frågor hon ställde till mig. Jag skulle säga att det långsiktigt viktigaste beskedet som jag kan ge och hennes döttrar är att ett fritt näringsliv och respekt för äganderätt och andra grundläggande principer är den bästa garanten för en god samhällsutveckling. Att reste sig från att vara ett av fattigaste länder till att bli ett av världens rikaste länder berodde på en lång rad liberala reformer som syftade till att skapa ett fritt näringsliv, fritt från skråväsende, fritt från exporttullar och importhinder ett fritt näringsliv som kunde utvecklas i frihet. Därför ska vi vara mycket aktsamma när vi inför nya regleringar som styr hur detta näringsliv ska utvecklas. Hur mycket jag än kan tycka att näringslivets rekryteringskommittéer gör ett dåligt jobb när de inte lyfter fram kvinnor är detta inte min sak att avdöma. Det är en fråga för börsbolagens ägare. Det är den grundläggande uppfattningen, och där skiljer vi oss åt. 58 (): I dagens behandling av motionerna som rör associationsrättsliga frågor går det att läsa ut dels ideologiska och principiella skillnader, dels kanske ännu mer skillnader i attityder hur vi ser på företagen i . Jag instämmer i motionärernas uppfattning att det är viktigt med en hyfsat jämn fördelning mellan män och kvinnor i bolagsstyrelser, och jag både hoppas och tror att alla här närvarande har samma uppfattning. Det vi tvistar om är vägen dit. Från och alliansens sida förordar vi den frivilliga vägen, och där är opinionsbildning en viktig ingrediens. En annan viktig faktor är att staten går före i jämställdhetsarbetet, både när det gäller kvinnliga chefer och en jämn fördelning i styrelserna. Detta har staten lyckats bra med. Jag utgår nämligen från att uppgiften om att vi redan på den gamla regeringens tid nådde en kvinnlig representation i styrelserna på är korrekt, och vi har färska uppgifter på att antalet och andelen kvinnliga chefer har ökat markant efter regeringsskiftet. Låt mig alltså konstatera att den tidigare regeringen gjorde bra ifrån sig när det gäller de statliga styrelserna men att den nuvarande, med näringsminister i spetsen, har lyckats ännu bättre än sin föregångare i arbetet med att öka antalet kvinnliga chefer i statliga verk, bolag och myndigheter. Jag vill också säga några ord om revisionsplikten i små och medelstora företag. Det är frågan om en regelförenkling, helt i linje med och alliansens småföretagarpolitik. Den bedöms minska kostnaderna för svenska företag med ca 6 miljarder och är nu på väg att genomföras. Socialdemokraterna och motsätter sig denna besparing och regelförenkling för företagen. De hänger kvar i gårdagens överbyråkratiska samhälle där kraven inte står i relation till nyttan. Det är alltid lättast att ta exempel i sin egen närhet och omgivning. Låt mig därför beskriva mitt eget företag. Jag kan passa på att bekänna att styrelsen i mitt företag består till av män, och suppleanterna består till av kvinnor. Jag kan nämligen inte klyva mig, och jag kan inte heller klyva min fru. Detta är viktigt att veta, och jag uppfattar att ni inte riktigt har klart för er hur småföretagsamheten fungerar i detta land. Huvuddelen av småföretagens styrelser består nämligen en person en ordinarie ledamot och en suppleant. Då vill jag fråga: Om det är så att vi skulle lagstifta om detta med av det underrepresenterade könet, hur löser man det i alla de småbolag som bara har en styrelseledamot? Fram till ägde jag ett mäkleriföretag i med två anställda och har drivit det som aktiebolag det . har revisionsplikten kostat företaget nästan . Till detta ska läggas redovisningskostnader i form av bokslut och deklaration på ca , trots att vi har skött den dagliga bokföringen och skatteredovisningen själva. Jag har kvar mitt bolag, även om jag har sålt verksamheten, och jag är fortsatt skyldig att använda en godkänd revisor, trots att det inte är någon aktivitet i bolaget. Se detta som ett konkret exempel på hur Socialdemokraterna och vill fortsätta att fördyra för småföretagarna i . Det är viktigt att sköta sin ekonomi, men det gäller oavsett om man är företagare eller inte. Detta går att hantera inom ramen för vanliga bokförings- och redovisningstjänster. De företag som känner sig otrygga med detta kan självklart använda godkända revisorer om de så önskar. De banker som vill ha en extra trygghet i kreditgivningen kan även framöver ställa krav på godkända revisorer om man så önskar. Det finns alltså inga skäl, herr talman, att ställa sig bakom vare sig den eller övriga motioner, utan jag yrkar i stället bifall till förslagen i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. 59 () replik: Jag vill bara göra ett litet inlägg utifrån att vi har olika mycket att göra . Just nu tycker inte jag att någon från majoritetsföreträdarna ska ta överord i sin mun om hur duktiga ni är som småföretagarparti eller inte. Vi diskuterar ett motionsbetänkande som rör revisionsplikten. Jag har läst propositionslistan för i vår och jag har läst den för och vad jag ser finns det inte ett enda tecken på att det ska komma en proposition från regeringen som vill göra de förändringar som ni skryter om att ni är så bra på och som enligt skulle kosta småföretagarna i 6 miljarder, en siffra som jag tror är svår att belägga i sig. Det jag egentligen vill säga är att jag tycker att vi ska ta den här diskussionen på ett bra sätt när regeringen kommer med sin proposition där man vill genomföra de förändringar som ni står här och skryter om att ni är så bra på. Jag vill ändå säga det utifrån att ni ställer frågor som jag i alla fall känner att vi inte har haft utrymme att på ett bra sätt gå in och ta debatten om , med respekt för att vi gärna tar debatten det kommer en proposition i de här frågorna och vi utifrån regeringens förslag kan bemöta det här på ett bättre sätt. Det är vad vi kan kalla en liten röstförklaring från min sida . 60 () replik: Jag måste säga att jag inte förstod någonting av det sade. Här föreligger motioner från oppositionen med uppfattningar, och vi bemöter de uppfattningarna i debatten. säger att vi liksom inte kan diskutera detta . Det är väl klart att vi kan. Det är ju ni som har kommit med förslagen och säger att ni vill ändra något som vi som ansvariga i majoritet ska verkställa. Vari ligger problemen? Jag förstår ingenting. Likadant när det gäller de 6 miljarderna 5,8 om vi ska vara exakta. Det är en utredare som har kommit fram till att det är på det sättet, om det sedan är eller folk på departement saknar betydelse. Det finns ju modeller som man använder för att räkna ut vad det innebär i kronor och ören när man gör de här regelförenklingarna. Det ska sättas kronor och ören på varje regelförenkling. Detta har landat i en förändring som innebär en minskad kostnad på nästan 6 miljarder. Självklart är det så att har man tillsatt en utredning kommer en proposition. Jag kan inte svara på varför den inte råkar vara med på propositionslistan. Jag vet inte heller om den kommer , eller . Jag har inte den informationen, men det går att ta reda på. Självklart kommer detta att förändras i den riktningen. Jag tar gärna en ny debatt med om detta. Då vet jag inte hur ni ska tackla det, för då står vi inför fakta. Då är det ett skarpt förslag. Varför debatten skulle bli bättre vid det tillfället eller att ni skulle ha andra uppfattningar då än förstår jag inte. 61 () replik: Det var det jag menade, att vi ska ta debatten när vi har mer tid och utrymme för det och också vet vilka förslag som kommer från regeringen. Då kan ni också på ett tydligare sätt påvisa vilka förslag ni kommer med. Era förslag är ju inte annat än just motioner. Att jag över huvud taget yttrar mig är just för att förklara att vi inte har några bra svar på era frågor, med respekt för att jag ändå vill uttrycka att jag vill ta den debatten med er när i alla fall jag har större utrymme för det, och det är när ni har lagt fram en proposition på området. Sedan har ni naturligtvis rätt att säga vad ni vill . Det var inte den rätten jag ifrågasatte. 62 () replik: Vad jag vet hade vi det här ärendet uppe i utskottet. Då fanns inga förslag om att vi skulle avvakta med de motioner som berör revisionsplikten till dess att det kommer en proposition från regeringen.