prot · GW09109 · 2009-04-29 00:00:00 — Dessutom har länsstyrelserna möjlighet att pröva vad kommunerna gör. Nej, säger . Det är inte heller tillräckligt. Min stilla undran är: Vad är stoppet för när tycker man att det räcker? 45 () replik: , vi har ett problem som vi ska lösa. De flesta skulle säkert älska att bo strandnära. Det är inte det som det handlar om egentligen. Man vill bygga på stränder och så vidare. Men vi har ett problem. Jag kommer från . Där byggs det ganska ordentligt. har berättat hur det byggs. Det byggandet har inte lett till någon landsbygdsutveckling egentligen. Vartenda år har de bohuslänska kommunerna i sina budgetdiskussioner och planer med att de ska öka invånarantalet. har vi byggt på våra stränder, och det har ökat, men vi ökar inte invånarantalet. Det har inte blivit någon utveckling som vi hade tänkt. Vi tror fortfarande på allt detta att folk kommer och vill köpa tomter och att det ska byggas och så vidare och att det blir mer pengar till kommunerna. Men det är inte riktigt så det ser ut. Det byggs sjöbodar, stugor och semesterbyar, men det leder inte alltid till pengar för kommunen. Detta är alltså ingen riktig lösning. Vi har ett problem på . Vi har ett problem i . Och det problemet har uttalats. Vi skulle vilja att det här förslaget innefattade några konkreta vassa åtgärder: Hur ska ni skydda dessa områden från ökad exploatering? 46 () replik: Det är inte så ovanligt i politiken att det framställs som himmel eller helvete. Jag tror inte heller att förändringen av strandskyddslagen, som ger landsbygden de här möjligheterna, kommer att frälsa från allt ont och all ekonomisk nedgång . Det tror jag inte. Men jag tror att vi skapar ett verktyg, en möjlighet att utnyttja en del av den här naturresursen. Jag kan inte finna något fel i att vi öppnar denna möjlighet. Men jag känner inte att vi kommer att frälsa från de problem som finns i inland eller i många andra kommuner runt om i landet, särskilt inte de bördor som finanskrisen och arbetslösheten ger upphov till. Vi ger kommunerna ett verktyg och en möjlighet. Min stilla undran är: Varför är ni emot det? Varför är emot att landsbygden ska ha möjligheter? Man frälser inte landsbygden med bensinskatter på eller med pumplagar som innebär att man får åka för att bensinbolagen inte har råd att upprätthålla service till medborgare. Varför är ni emot att man uppluckrar detta lite grann och ger kommunerna möjlighet att peka ut landsbygdsområden för att skapa de här möjligheterna? Varför är ni emot även det? Alla människor kan väl inte rimligen bo i storstäderna, ? Ge dem en möjlighet! 47 () replik: Det är väl himmel eller helvete eller inte alls. har aldrig tyckt att alla ska bo i storstäderna. Det har nog även klart för sig. Ofta när det talas om jordbruk tycker vi att det ska decentraliseras, att det ska vara småskalighet och närproducerat. Det vet också . Pumplagen är en helt annan debatt. Vad jag vet har alliansen ställt sig bakom även den. Det är klart att det är ett problem, men vi ska inte ta den debatten . Vi har också en klimatfråga som är viktig, och den kommer in på strandskyddsdelen. Vem ska ta ansvar när det byggs ännu mer strandnära bostäder? Vi är inte emot att man skapar ett verktyg för inlandet eller för de kommuner där det finns möjlighet att bygga en del vid stränder. Men man ska inte tro att det blir ett fast boende bara därför. Man ska inte tro att det skapar jättemycket intäkter till kommunerna. Det är lite önsketänkande över detta. Visst kan det bli så, men det kan också bli så att de turistföretag som satsar på friluftsliv med paddlingar, friluftscampning och liknande konkurreras ut om vi inte stävjar en kraftig utbyggnad. Problemet ligger i regeringens proposition och regeringens löften om att ha ett skarpt skydd där exploateringen är stor. Det finns inget svar. Jag har inte fått det svaret , och jag väntar mig att få det . 48 () replik: är det av stränder som är exploaterade. Man kan undra hur mycket den procentsatsen kommer att ändras. Blir det 11 eller 11 ½ procent? Om nu kommunerna utnyttjar denna möjlighet att utse så kallade utvecklingsområden i sin landsbygd är det i alla fall en begränsad del. Inte alla 290 kommuner kan komma i fråga. Vi är 9 miljoner invånare. Hur mycket strandnära kan vi bo? Alltså, vi måste på något sätt sätta det här i relation. Men det innebär förstås en möjlighet. Det kan vara människor som tänker: Antingen flyttar jag, eller också flyttar jag inte. Och kan det vara avgörande. Det är ju inte så att det är helt avgörande om jag får bygga i någon kommun här i landet. Men det kan på marginalen ha en betydelse för en människas inflyttning eller ej. Vi kommer, som jag sade tidigare, inte att frälsa världen med det här. Sedan är det detta med skyddet. Vi tar det en gång till. I den här vänsteralliansen ska det ju vara läxfritt och friår och allt möjligt, så vi läser upp det här en gång till. Vi tar strandzonen, först och främst. Det är, vad jag förstår, och efter en ganska hård debatt inte minst inom alliansen, ett sätt att skydda allemansrätten, tillgången till strand. Vi tar det här med smygbostadiseringen. Det rider vi spärr mot. Vi tycker att det är fel att man ska kunna göra ett bostadshus av en sjöbod. Det tycker vi är ett skydd. Restriktiv tillämpning av lagstiftning, mer än , tycker vi också är ett skydd. Planprocessen i sig, att kommuninvånarna får yttra sig, att man får ta ställning och att talerätten utökas tycker vi är skydd för strandskyddet. 49 (): Till att börja med vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på alla reservationer. Vi är många som har stått i den här kammaren, i bygdegårdar, på gator och torg runt om i landet kanske är det en del som har stått i Folkets hus runt om i landet och pratat om svårigheterna med dagens strandskyddslagstiftning och pratat om trubbigheten. Men framför allt är vi många som har pratat oss varma för en förändring, en förändring som skapar förutsättningar för utveckling och tillväxt i hela , inte bara i ett fåtal storstadsområden. Därför är jag väldigt glad över att kunna stå här i kammaren och konstatera att vi nu fullföljer en politik. Vi fullföljer en politik som alliansregeringen gav löfte om vid sitt tillträde. Vi förverkligar målet att utveckla ett ändamålsenligt strandskydd för utveckling i hela som vi ser till att vi har ett långsiktigt hållbart skydd av stränderna och att naturvärdena inte äventyras. I propositionen från regeringen och i betänkandet från miljö- och jordbruksutskottet säkerställer vi inte bara strandskyddets syfte, utan vi kommer också att se till att vi får en bättre lokal och regional förankring och utvecklingsmöjligheter för landsbygdsområden, från i söder till i norr. Ett starkt och tydligt strandskydd är en nationell angelägenhet. Det är viktigt att vi säkrar förutsättningar för allmänhetens friluftsliv och ett långsiktigt hållbart skydd av strändernas naturvärde. Men måste strandskyddet vara utformat efter faktiska lokala förutsättningar. Med det beslut vi med allra största säkerhet kommer att fatta i den här kammaren kommer vi att göra det möjligt att bygga i strandnära miljöer i landsbygdsområden och områden där det finns en god tillgång till stränder. , som har varit uppe i debatten här, kommer vi att stärka skyddet i områden med ett starkt exploateringstryck. Det sker genom tydligare och stärkta regler och en mer restriktiv tillämpning. Den här differentieringen av skyddet välkomnas av många. I korthet innehåller förändringarna i lagstiftningen följande: Vi ökar det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet. Vi garanterar att strandskyddet i lagstiftningen även i fortsättningen utgår från hundrametersförbudet, det vill säga att man inte får bygga närmare stranden än . Det kommer, som jag har sagt, att bli lättare att få bygga vid stränder i landsbygdsområden med god tillgång till stränder. Smygbostadiseringen av sjöbodar och uthus förhindras. Det särskilda skäl som krävs för att ge dispens eller upphäva strandskydd preciseras i lagtexten. Men kommunerna kommer då också att få huvudansvaret för att pröva frågor om upphävande och dispens när det gäller strandskyddet. Länsstyrelserna ska bevaka skyddets intressen vid och kunna överpröva dispensen. De här ändringarna föreslås träda i kraft , utom vissa av bestämmelserna för landsbygdsutveckling som kommer att träda i kraft . Strandskyddsreglerna har länge präglats av en fyrkantig tillämpning där man inte har tagit hänsyn till att vi är 290 olika kommuner i det här landet, 290 kommuner som har olika behov. Olika delar av landet har olika förutsättningar. Vi måste se till att ta till vara den kraft som finns i de här 290 kommunerna. Med dagens strandskyddslagstiftning förmår man inte att göra detta. Det blir ett högt exploateringstryck på ett fåtal ställen runt om i landet. Det är orimligt att det inte är möjligt att bygga hus nära vattnet, där efterfrågan är stor. Men det är inte möjligt i kommuner med fler sjöar än invånare. Jag kan konstatera att det här är en politik som delas av många kommunpolitiker ute i landet. Många kommunpolitiker i landet tycker att det här förslaget är ett bra förslag. Det ser vi inte minst på remissvaren. Det är en väldigt liten minoritet som är negativ till det här förslaget. Man kan också höra positiva socialdemokratiska röster ute i landet kring det här strandskyddsförslaget. Det har kommit positiva röster från s-märkta kommunalråd i , kommun och kommun, som välkomnar förslaget och ser ytterligare möjligheter till utveckling. I debatten tidigare här i kammaren har vi hört en klagovisa från oppositionen. Det målas upp en bild som gör att man nästan kan tro att alla stränder i det här landet ska byggas ut, men så är inte fallet. Vi kommer att ha ett generellt strandskydd, och det är inte så att en hel kommun kan bli klassad som landsbygdsutveckling, utan det är en del av kommunen. Men om det nu är så hemskt och det som har skett är så hemskt undrar jag: Varför lyckades ni inte göra några förändringar när ni hade makten? Det är min fråga. Om det som har hänt är så hemskt, att den här utbyggnaden har skett och att det är ett högt exploateringstryck i vissa delar, undrar jag: Varför lyckades ni inte göra några förändringar när ni hade makten? ser vi till att stärka kommunernas makt. Vi stärker kommunpolitikernas möjligheter att bidra till utvecklingen som vi stärker skyddet. Som man har varit inne på tidigare i debatten finns det kommuner som har all anledning att ha en mycket restriktiv hållning till bebyggelse nära stränderna. Men det finns också, som sagt, kommuner med långa och obebyggda strandområden där bebyggelse kan accepteras utan att det stör vare sig friluftsliv eller djur och växtlighet. Med den här förändringen kommer vi att ge möjligheter för de här kommunerna att utvecklas som vi stärker skyddet på ett antal områden. Men vi upphäver inte strandskyddet automatiskt bara för att en kommun tar med det i ett område för landsbygdsutveckling, i form av att man tar med det i en översiktsplan. Det grundläggande kravet på särskilda skäl för att upphäva eller ge dispens när det gäller strandskyddet ska fortsätta att gälla. För en byggnad, verksamhet, anläggning eller åtgärd i ett område för landsbygdsutveckling i strandnära lägen kommer det dock som särskilda skäl att gå att beakta om ett strandnära läge bidrar till utvecklingen av landsbygden. I de fall det nu skulle råda någon tveksamhet om de här olika begreppen ser jag inte att det finns någon bättre bedömare av vad som är landsbygdsutveckling än kommunerna själva och de som är valda av kommuninvånarna. Om inte kommunerna skulle klara av att göra den här bedömningen undrar jag: Vem gör då det? Jag tror att det finns en skiljelinje här i svensk politik, en skiljelinje mellan alliansen och oppositionen, en skiljelinje som handlar om vem som tror på sina kommunpolitiker och som tror på att man klarar av att hantera demokratiska frågor ute i landets kommuner. Jag tror och litar på mina kommunpolitiker när det gäller att man fattar rätt beslut, och man fattar dem utifrån de förutsättningar som finns i den enskilda kommunen. Men det handlar givetvis också om att man lyssnar på kommuninvånarna, att man lyssnar på de näringsidkare som finns i kommunerna. De är tillsatta för att göra det. Det är det som de är valda att göra. Om kommuninvånarna tycker att kommunpolitikerna har fattat fel beslut har vi allmänna val , där man kan välja ett annat parti eller välja bort dem som man tycker har fattat fel beslut. Det gäller även oss här i . Ytterst är det väljarna som prövar om man tycker att den här lagstiftningen är bra. Avslutningsvis, herr talman, är jag och övertygade om att det här utvecklade strandskyddet kommer att ge livskraft i många mindre kommuner. Med ett lokalt ansvarstagande kommer vi också att skapa de bästa förutsättningarna för att vårda och bevara många fantastiska miljöer vid vatten. I detta anförande instämde (). 50 () replik: Eftersom jag inte kunde svara föregående talare vill jag börja med att säga så att det inte ska råda något tvivel om det att inte är för smygbostadisering. Vi är mot fri passage. Vi tycker att miljöorganisationer ska ha möjlighet att överklaga, men vi tycker inte att de då ska behöva ha 2 000 medlemmar utan att det räcker med 500. Jag kan lämna det med detta. Jag har fortfarande inte fått svar, och därför vill jag gärna höra om i stället kan ge svar på hur ni faktiskt hjälper kommuner som vill ha hjälp. , , och vill inte ge dispenser själva. Vilken hjälp ger ni dem? Eller är det bara kommunerna i inlandet som har lika många sjöar som invånare som ska bestämma detta? Jag förstår inte och jag tror inte att någon annan heller har gjort det, men jag kan ju bara tala för mig själv hur ni differentierar detta. Ni ger sex särskilda skäl för att skyddet ska stärkas i områden med starkt exploateringstryck. Men det finns gummiparagrafer, och det finns alla möjligheter att gå utanför detta. Hur gör ni egentligen? Vilket verktyg är det ni använder? 51 () replik: Som har nämnts tidigare i debatten här sker det ett antal olika förtydliganden i lagstiftningen. Det finns ett antal olika delar där man pekar ut och plockar fram de sex punkter som nämner. Men vi lyfter också fram att det ska vara en fri passage för allmänheten längs stranden. Det är något som inte finns med lika tydligt . Vi ser även till att det blir en ökad talerätt för miljö- och friluftsorganisationer. Men vi ser också till att det blir tydligt att har en roll att följa att övervaka de dispenser man ger. Jag uppmanar att läsa ett antal olika paragrafer i lagstiftningen, där det finns en tydlig skillnad mot nuvarande lagstiftning. Där exemplifierar vi tydligare och pekar bland annat på mer restriktivitet när man vill ändra ändamål. Jag har hört prata om det här med gummiparagraf i debatten. Jag skulle vilja se den lagstiftning som kan täcka in precis alla olika eventualiteter och alla olika delar som kan tänkas uppstå. Detta är en ganska naturlig del av en lagstiftning. Sedan är det klart att det utvecklas en praxis precis som i all lagstiftning som vi hanterar i det här huset. 52 () replik: Det är klart att jag kan läsa alla paragrafer. Jag ska ärligt tillstå att jag inte har läst varenda paragraf, för det har jag verkligen inte gjort. Men det finns många andra som har försökt tränga in i den här materian, som är ganska svårhanterlig. De hittar inte heller. Miljöorganisationerna, som förut sade att man vill ge möjligheten att påverka och överklaga, hittar inte heller. Hur är det ni stärker? Ni har sex särskilda skäl, men ni vill inte besvära er med att räkna upp dem. Med den sista paragrafen finns det alla möjligheter att tillgodose ett annat mycket angeläget intresse, säger ni. Det hjälper väl inte , , och . Hur tänker och den moderatledda regeringen egentligen att de ska få hjälp? 53 () replik: Först och främst vill jag för tydlighetens skull påpeka att vi inte fattar beslut om lagstiftning i det här landet bara för fem eller sex kommuner i nordvästra . Lagstiftningen gäller för hela landet. Debatten har handlat mycket om , men den här lagstiftningen ger möjlighet till utveckling i hela landet i landets 290 kommuner. Vi tittar inte bara på från alliansens sida. Jag upprepar att vi ser till att förtydliga lagstiftningen. Vi stärker den tillämpning som finns och vi stärker länsstyrelsernas roll. Om inte har läst alla paragrafer, herr talman, uppmanar jag henne att läsa dem i betänkandet. Det är ganska tydligt där. 54 () replik: Vi är många bohuslänningar i utskottet, så det blir kanske lite Bohuslänsprofil på debatten. Åtminstone är väl representerat också, dessutom av . Debatten är en klagovisa från oppositionen, säger . Och det är klart att det är enklare att inte bli ifrågasatt; då kan man ju tugga igenom vad som helst. Men det är inte så det går till i den här demokratiska församlingen. Vi tror absolut inte från oppositionens sida att alla stränder kommer att byggas ut. Och förbjude att det händer, skulle jag vilja säga. nämner att man stärker kommunens utveckling. Det kan man göra på vissa ställen, och på andra ställen kanske det inte riktigt blir så som man har tänkt sig. Han säger också att kommunpolitikerna är de som själva vet vad som är landsbygdsutveckling punkt! Till stora delar kan jag hålla med om det, och jag tror att resten av oppositionen också kan göra det. Vi tror att kommunpolitiker är väldigt duktiga och kloka. De vet verkligen vad landsbygdsutveckling kan vara. Men det finns också andra värden på de här stränderna, som inte bara hör till kommunernas rätt. Det är värden för människor som vill röra på sig och komma ut och som kanske inte har råd att köpa de här strandtomterna. Men det finns också värden i de biologiska systemen, och dem äger inte kommunen. Inte ens äger dem. De är globala, och vi har ett ansvar för dem. De ska skyddas, och vi ska vara rädda om dem. En tredjedel av alla rödlistade arter befinner sig just på de här strandremsorna. Den kunskapen är jag inte helt säker på att kommunalråden eller kommunpolitikerna alltid har. Men de bör få den, och det bör ni se till. 55 () replik: Det kom ett förtydligande från om att det inte är alla stränder som ska byggas ut. Jag vet att inte heller tycker det. Men jag tror att det är värdefullt för dem som eventuellt läser protokollet från debatten att förtydligandet kom. Jag välkomnar också att man tror på kommunernas och kommunpolitikernas möjligheter. I debatten har det lyfts upp att allemansrätten skulle vara hotad. Men allemansrätten gäller inte bara de stränder runt sjöar och kuster som vi har. Allemansrätten gäller bra mycket mer än så. De förändringar som görs i lagstiftningen kommer inte att omfatta hela kommuner. De kommer inte att omfatta alla stränder, utan delar av dem. Jag tror att det är viktigt att ha med sig detta i den fortsatta diskussionen om lagstiftningen. Som mycket riktigt påpekar finns det ett antal stora naturvärden och andra delar av kulturella värden i kommunerna som kommunerna själva kanske inte ytterst kan fatta beslut om. Om någon annan har fattat beslut och skyddat vissa områden enligt bestämmelserna i får inte kommunerna ge dispens. Då är det den länsstyrelse som vänsterkartellen och vurmar så mycket för som ger dispenser. Det finns en tydlig avgränsning i lagstiftningen, så jag ser inte de stora risker som målar upp. 56 () replik: Allemansrätten gäller självfallet mycket mer än stränderna. Men är det faktiskt strandskyddet vi håller på att debattera, så vi får väl hålla oss till det. säger att han har pratat sig varm för en förändring av strandskyddet, så det har han tydligen gjort. Jag tycker bara att man då också ska ta det stärkta skyddet på allvar i de områden som inte bara är utan faktiskt hela vår kust i stort sett. Jag läste en rapport från skärgården utanför . Där är nästan varenda kuststräcka ockuperad eller muddrad. Det finns bryggor, och det är väldigt mycket verksamheter längs kuststräckorna. Detta förekommer längs hela vår kust; det vet vi. Jag har hört här att vi ska stärka skyddet mot stark exploatering. Min fråga är: Hur? Jag har hört att man säger att vi ska ha en restriktivare tillämpning. Min fråga blir: Hur? Jag har hört att man ska stoppa smygbostadiseringen. Min fråga blir: Hur? 57 () replik: Jag har pratat mig varm för att förändra strandskyddet. Jag har pratat mig varm för att göra strandskyddet mer differentierat. Jag har pratat mig varm för att strandskyddet ska kunna möjliggöra en lokal utveckling i hela landet. Det har jag gjort utifrån vad jag har hört när jag har lyssnat på kommunpolitiker runt om i landet, där man upplever en frustration över att det bara är i storstadsområden man fått undantag och dispenser. När man själv har prövat har man fått nej. Man har inte kunnat bygga sjönära i vissa områden för att skapa attraktiva bostadsområden och därigenom bidra till utvecklingen. Jag har pratat mig varm utifrån mina erfarenheter som kommunpolitiker i i i innan jag kom in i . Vi ville plocka fram sjönära områden, men det var omöjligt att komma fram. Det är därför jag har velat ha en differentiering. Det är därför jag är så glad över att vi kan fatta detta beslut som ger kommunpolitikerna ett redskap. frågar var det står. Läs i betänkandet! I 15 § om förslag till ändringar av , s. 69, tas det upp kring smygbostadiseringen, där vi gör tydligare i lagstiftningen vad det är som avses, till skillnad mot den förra lagstiftningen som den förra regeringen inte förmådde ändra. I 18 §, på punkt efter punkt, pekas det ut tydligare. I någon annan paragrafpunkt som jag inte har framme just nu är det också tydligt att det är som överprövar dessa dispenser så att de har gjorts enligt gällande rätt. Avslutningsvis, herr talman, är det kanske allra viktigaste instrumentet i detta översiktsplanen en översiktsplan som ska plockas fram brett ute i kommunerna, där kommuninvånarna, organisationer och föreningar får möjlighet att komma med åsikter. Det skapar förutsättningar för en bred demokratisk förankring. Det är detta som är det kanske allra viktigaste instrumentet för mig och som också kommer att användas väldigt noga av kommunpolitiker för att nå en framgång i det här arbetet. 58 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. Jag vill också tacka , för det kändes lite befriande när hon framhävde att det nog finns mycket klokskap ute i kommunerna. Man skulle annars kunna ha trott att kommunpolitiker inte innehar någon klokskap. Efter många års diskussion och debatt har vi äntligen kommit till den punkt där vi har möjlighet att besluta om en reformering av den svenska strandskyddslagstiftningen. Vi har ett samlat resultat som blir ett fortsatt starkt strandskydd där nationella och kommunala intressen ansvarsfullt kommer att samverka för att uppnå strandskyddets syfte, det vill säga trygga förutsättningar för allemansrättslig tillgång till strandområdena samt bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet. Den stora skillnaden är att det nu blir möjligt med lokala anpassningar utifrån verkliga förhållanden. Det är som sagt var mycket fokusering på olika områden, alltifrån till . Hela oppositionen, liksom jag själv, kommer ju från , så det har kanske blivit en viss kantring på den punkten. Historiskt sett har varit en stor tillskyndare av ett starkt, generellt strandskydd, och den traditionen tänker vi upprätthålla. Därför har utgångspunkt i det här arbetet varit att slå fast att strandskyddet är ett nationellt ansvar genom att vara en skyddsbestämmelse i , som en lokal anpassning måste finnas. Detta har vi tydligt uttryckt i våra program . Därför känns det speciellt glädjande att kunna rösta ja till propositionen Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden, där man på ett mycket bra sätt har lyckats få ihop denna något knepiga ekvation.