prot · GX0945 · 2009-12-08 00:00:00 — Innan den moderatledda regeringens nedmontering av det svenska djurskyddet hade helt andra ambitioner. Vi hade en myndighet för djurens bästa, och vi hade ett nytt lagförslag för att göra livet bättre för minkar i bur. Vi hade en del kontroverser med en del djurägare som var arga på myndigheten för att den ställde för långt gående krav. Men vi hade någon som ytterst bevakade djurens intressen. Djurskydd ska utgå från djurskyddsperspektiv. Föreskrifter ska tas fram ur ett djurskyddsperspektiv. Vetenskapen som är naturlig att använda heter etologi. ska inte skrivas ur ett bransch- eller näringsperspektiv. Vi ställer väl alla upp på att djur som hålls av människan ska leva ett gott djurliv i enlighet med djurskyddslagens intentioner. Men det första som den moderatledda regeringen gjorde var att bums lägga ned världens första djurskyddsmyndighet. För mig är minnet speciellt, eftersom det blev ämnet i mitt premiärtal här i kammaren och en av de första interpellationsdebatterna . uppgift gick tillbaka till och med minskade resurser. Den förra regeringen hade lagt fram ett lagförslag om att göra tillvaron mer dräglig för minkar inom minknäringen. Det förslaget slängde den nytillträdda regeringen kaxigt i papperskorgen. Vi hörde talas om en europeisk djurskyddsmyndighet som önskades till . Det var ett ihåligt argument när man monterade ned allt som var på väg att bli riktigt bra. införde man en annan stor övergripande förändring. Man flyttade djurskyddet från kommunerna till länsstyrelserna. Motiveringen för förstatligandet var att det fanns en ojämn nivå i kommunerna. Det kan man instämma i. I klartext betyder det att en del kommuner hade en god tillsyn medan andra hade en dålig tillsyn. Överföringen av djurskyddstillsynen till länsstyrelserna har visat sig vara illa förberedd och underfinansierad. Klagomålen har haglat, och fortsätter på många håll att göra det. kunde jag läsa i min lokala tidning från hemtrakterna i att kontrollanterna uttalat att man inte har fått tillräckligt med resurser för att klara sina åtaganden. landet med det bästa djurskyddet. Det börjar bli luggslitet. Nåväl, vi har i grunden en bra lag, och jag hoppas att den får fortsatt vara bra även efter regeringens uppdrag att se över lagen. Vi ha en djurskyddslag som när den tillämpas är mycket mer långtgående än många andra länders regler. Trots det har vi fått följa bilder på bland annat brister i grisstallar, bilder som har varit svåra att värja sig mot. Även om det finns kritik mot att vissa bilder inte är rättvisande räcker det att av bilderna visar verkligheten. Redan det är för mycket. De som lider och tar stryk, förutom de misskötta djuren, är de som verkligen sköter om sina djur och har ett intresse för djur. Var ligger felet? Vad är det som händer? Det finns flera faktorer. En är att vi kanske inte utgår från djurens behov när vi planerar djurstallar. Vi har tekniska system som inte alltid tillåter tillräckligt med halm i boxarna hos grisarna. Vi har en ekonomisk stress där djur betraktas om vilken annan vara eller produkt som helst. Vi har brister i efterlevnaden av de lagar som vi ställer upp. Det är en politisk fråga. Till den hör ett politiskt ansvar, och det är detta ansvar som framför allt uppdagas. När inte regeringens jordbruksminister verkar vilja ta sitt ansvar trots allt som har hänt och trots alla brister som har framförts av landets länsstyrelser och när regeringen dessutom har bestämt sig för att djurskyddet inte ska avgiftsfinansieras blir det hela än mer avhängigt av hur mycket medel länsstyrelserna får sig tilldelat för att klara sina uppgifter. Regeringen tog bort avgiftsfinansieringen i syfte att öka jordbrukets konkurrenskraft. Jag tror inte att ministern så här i efterhand tycker att det var värt det med tanke på hur den skadade bilden ser ut. Faktum är att , före regeringens reform av tillsynen, hade landet 174,4 årsarbetare inom kontrollen. har vi 133,4 årsarbetare. Det är mycket tråkigt att vi ska behöva stå här och debattera det här över huvud taget. Det är mycket tråkigt att regeringen har bollat över ansvaret på någon annan. har vi fått höra att Djurrättsalliansen har betett sig illa. Det kan man tycka. Att djurägarna har brustit tycker vi allihop. Men att länsstyrelserna och landshövdingarna nu ska rätta till det när de inte har fått tillräckligt med medel tycker jag är magstarkt. Jag och vill ha besked från ministern om han i sin regering tänker ta strid för länsstyrelsernas möjlighet att utföra det uppdrag som han har ålagt dem. 9 Jordbruksminister (): Det har framställts ett antal påståenden och frågeställningar. Jag tänkte använda en del av min tid åt att kommentera och svara på dem. Jag väljer dock att börja med en upplysning av undervisningsskäl. Kammarens ledamöter borde veta att ansvar aldrig var att kontrollera djuren på landets lantgårdar. Denna uppgift låg aldrig på . Skälet till att vi flyttade tillsynen från landets 290 kommuner till 21 länsstyrelser är att den inte sköttes på ett tillfredsställande sätt i alltför många av landets kommuner. När tillsynen nu är flyttad kan djurskyddsinspektörerna sköta sitt jobb på ett helt annat sätt. finns det helt andra och större möjligheter att exempelvis låta djurskyddsinspektörer jobba heltid med djurskyddet. I de allra flesta fall fanns det tidigare bara deltidsanställd personal för detta i landets kommuner. Man hade också andra uppgifter att ta sig an. Den som jobbar heltid och dessutom har kolleger nära sig har betydligt lättare för att specialisera sig på olika djurslag, till exempel grisar. Du kan också som djurskyddsinspektör diskutera svåra frågeställningar och ställningstaganden tillsammans med kolleger, vilket alltså inte var möjligt tidigare. Dessutom möjliggör den här organisationen att det alltid finns personal på tillsynsmyndigheten. Så var inte fallet tidigare, mina vänner, när det fanns en person anställd, och den personen skulle ibland ha semester, blev barnledig eller bytte jobb och så vidare. Flytten av djurskyddskontrollerna från kommunerna till länsstyrelserna är alltså en viktig del i att få en fungerande kontroll i hela landet. har länsstyrelserna haft på sig att få en organisation på plats. Man kommer att få mer pengar till djurtäta län , och jag ska se till att hålla noggrann koll på att länsstyrelserna ser till så att djurskyddet verkligen fungerar. För att avlasta länsstyrelserna och hjälpa dem kommer dessutom en legitimerad veterinär att göra en djurskyddsdeklaration på grisgårdar . Det ersätter inte de kontroller som görs så här långt, men det är ett utmärkt komplement som möjliggör att man från länsstyrelsernas sida kan koncentrera sig på de gårdar där problem finns. Slutligen: Räcker då pengarna? Jag har väldig respekt för att djurskyddsinspektörerna gör sitt jobb, och jag förstår deras frustration, för organisationen är ny. Säkert behövs det fler inspektörer i flera län, men det är landshövdingarnas uppgift att se till det blir på det sättet eftersom pengarna ligger i den stora länsstyrelsepotten. 10 (): Den som hade önskat ansvartagande eller ödmjukhet får fortfarande vänta. I debatten har vi fått höra att pengarna räcker enligt jordbruksministern. Regeringens politik är lösningen, sade kd. Tillräckliga resurser, var det någon annan som sade. Djurskyddet är gott, sade en tredje. Om allting nu är så bra, varför har vi då den här debatten? Har det inte varit några missförhållanden? Är det en chimär med alla de bilder på vanvårdade grisar vi har sett i våra tidningar? har varit jordbruksminister . Har djur fått det bättre eller sämre? Har nedläggningen av , hur allvarlig ton jordbruksministern än använder, skärpt djurskyddsdebatten i , eller har nedläggningen försvagat djurskyddsdebatten i ? Jordbruksministern pratar om berg av ärenden som lagts på hög i kommunerna som jordbruksminister. Men med ministerns reformer har ju 50 inspektörer försvunnit. Vad händer då med ministerns berg och högar? , , har med sin politik halverat antalet kontroller i många län. Sedan har han mage att stå här i kammaren och hävda att djurskyddsorganisationer ska anmäla missförhållanden. Nej, moderater och , det är djurskyddsinspektörer som ska upprätthålla djurskyddslagen, inte djurskyddsorganisationer. Alliansen kan inte smita från sitt ansvar för den halverade djurskyddskontrollen genom att skylla på djurskyddsorganisationerna. I fanns det 22 inspektörer före regeringens reform. finns det 16. I fanns det 32 inspektörer före reformen. finns det 26. I fanns det 11 inspektörer före reformen. finns det 5. I stället för mer resurser föreslår en omskyffling av befintliga resurser. I stället för en fungerande inspektion föreslår nya blanketter. I stället för att ta ansvar för den uppkomna situationen flyr jordbruksministern från ansvaret och säger att allt är gott. behöver en ny djurskyddspolitik. behöver en ny jordbruksminister. Och behöver en ny regering. 11 (): var inne på detta med Welfare Quality, som under ordförandeskapet ordnade en konferens om i . Den fick mycket support från både kommissionen och samtliga medlemsstater. Där handlade det bland annat om att diskutera djurvälfärdskriterier. Man kom lite grann ifrån centimeterdiskussionen etcetera. Det här är ett vällovligt initiativ från den , med jordbruksministern i spetsen. Det handlar nämligen på ett helt annat sätt om ett totalansvar och en totalinsikt när det gäller djurskyddets innehåll. På försöksdjursområdet har det svenska ordförandeskapet också tagit initiativ. Eventuellt kommer det att kunna bli en skärpning redan under det svenska ordförandeskapet. Vi ska ha fullt klart för oss att det bland annat är kritik från EU mot den gamla djurskyddstillsynen som gjort att alliansregeringen nu har gjort en förändring. ska vi konstatera att länsstyrelserna är väl lämpade för den här uppgiften. Där finns det djurskyddsinspektörer. Där finns det byggexperter. Det finns länsveterinär. Det finns dessutom jurister och annan personal som kan backa upp, som saknas på nivå. I och med att flera djurskyddsinspektörer kan arbeta tillsammans blir dessutom, enligt uppfattning, arbetet mer effektivt än när det bara är en som arbetar med detta i en kommun eller det kanske är någon som bara arbetar eller mindre. Det blir då ett väldigt ensamt arbete. Kommunerna hade en för stor variation, som jag sade tidigare, i tillsynen, vilket gjorde att EU anmärkte. Under den här mandatperioden har dessutom nya kontrollmöjligheter tillförts genom att vår riksdag bland annat har beslutat om djurskyddsregister, djurförbudsregister och tillsynsvägledning. Dessutom har man tillskapat IT-baserade handläggarsystem. Detta skedde innan den här diskussionen uppstod. Jag vill bara visa att det är en skärpning i vårt sätt att möta de här frågorna. Vi säger också att det ska vara riskbaserat. Vad innebär då riskbaserat? Det handlar inte om att det ska vara en viss periodicitet, att alla ska ha besök exakt lika ofta. Det finns de som vanligtvis sköter sina djur väl, där man aldrig hittar någon anmärkning. Det är rätt meningslöst att komma dit eller en gång eller vad det nu handlar om. Det gäller att fokusera på dem som kan ha problem. Det är det som är riskbaserat. Men detta har vänsteralliansen över huvud taget inte förstått, utan alla ska ha besök jämt och ständigt. Detta förstärks av inställning, att den som upptäcker ett missförhållande inte har något ansvar. Vad är det för samhällssyn? Det är djupt beklagligt att höra Socialdemokraternas främste man i miljö- och jordbruksutskottet säga: Nej, vi har inget ansvar. Det är bara djurskyddsinspektörerna som har det. Det är inte undra på att vi kommer att få en polisstat med en sådan inställning. Jag fick inget svar. Kommer Socialdemokraterna att skapa igen? Kommer ni att återkommunalisera tillsynen? Det är ju det ni lyfter till skyarna. Lämna nu ett besked, ! Ni har chansen att berätta och inte bara klaga. Tala nu om vad ni tänker göra! 12 (): Den som hade förväntat sig klara besked från oppositionen i samband med den här diskussionen har fått vänta förgäves. har använt 12 av sina till att klaga och begära ödmjukhet. Så vi ber om och många väntar på det ett klart besked. Djurens välbefinnande fortsätter att engagera och alliansen i och i . I går var det en förhandling i ministerrådet om de nya EU-reglerna för djurförsök, och i närtid ska , folkpartist, lägga sista handen vid sitt betänkande om för djurskydd. Det är positiva besked. var i tillskyndare till , men vi kan nu konstatera att uppgifterna sköts minst lika väl och betydligt mer friktionsfritt i den nya organisationen under . Vi ser därför ingen som helst anledning att återgå till det tidigare systemet. Jag skulle önska att oppositionen kunde öppna ögonen och inse fakta. Vi har däremot drivit frågan om ett gemensamt EU-djurskyddscentrum och är mycket nöjda med att jordbruksministern lyft den här frågan under ordförandeskapet. Det är angeläget med en gemensam EU-ledd forskning kring djurskydd, gemensamma kriterier och sanktioner när brott sker mot djurskyddslagarna. Vi ser det dessutom som en oerhört positiv möjlighet att förlägga det centrumet till . Det känns viktigt att i det här sammanhanget ändå påpeka hur det svenska ansvarsförhållandet ser ut, för det verkar råda en del oklarheter om det. Djurägarna är självklart ansvariga för sina respektive verksamheter. De olika näringarna ska ha egna kontroll- och omsorgsprogram som ska fånga upp till exempel de problem som vi nu sett bevis på och garantera en hög kvalitet. Slakterierna har också en uppgift att skicka in rapporter om djurhälsan i de fall de har kunnat konstatera att det har varit osedvanligt mycket fel och mycket sjukdomar hos de djur som har slaktats. Därutöver ska det finnas en offentlig kontroll som är riskbaserad. Då använder man sig exempelvis av slakterirapporterna. Det finns ju alla möjligheter för länsstyrelserna att få de rapporterna. Och så fokuserar man på de områden, de djurhållningar eller enskilda där det bedöms att det finns extra stora risker. har vi diskuterat. Och alla är väl medvetna om att tillsynen, den tredje delen, så att säga, har flyttats över till länsstyrelserna. Det var och är, fru talman, helt rätt beslut även om det har funnits barnsjukdomar det ska medges. Medel har tillskjutits. Länsstyrelserna fördelar medlen och har ansvaret. Det ska också tilläggas, fru talman, att det har skett en indirekt resursförstärkning. När djurskyddsinspektörer samlas tillsammans med byggexperter, länsveterinärer, jurister och annan personal förstärker de resurserna. I och med detta och de nya arbetsredskapen, som register, vägledningar och IT-baserade handläggningssystem, har vi alla möjligheter att klara av den kontroll som är nödvändig. 13 (): När man lyssnar till den här debatten kan man fråga sig: Vad skiljer oss åt i grunden? Finns det någonting? Mitt svar är nog: Nej, egentligen inte. Vi vill alla se välmående djur som lever på ett sätt som gör att de har bästa möjliga förutsättningar för sitt liv. Men vägarna dit tycks skilja sig ganska kraftigt åt. ropar efter en ny jordbrukspolitik och en ny lagstiftning. Det slutar med att han också ropar efter en ny regering. Jag kan glädja honom med att regeringen nu har tagit ett initiativ när det gäller lagstiftningen, just av det skälet, att det har hänt oerhört mycket på det här området. Det gäller kunskap och förståelse för vad som behövs. Lagar och regler har tillkommit som har gjort att den här lagen inte är tydlig och pregnant, som den skulle kunna vara. Dessutom har det hänt en del på EU-nivå. nämnde det som pågår. Det har hänt en del under resans gång. har varit en pådrivande faktor under hela resan, och det är vår nuvarande jordbruksminister i allra högsta grad. Jag tror också att det arbete som har gjorts under det här ordförandeskapet, under det här halvåret, kommer att leda långt på detta område. När det gäller den översyn som ska göras finns det några satser som jag gärna skulle vilja återge, fru talman. Den nya lagstiftningen ska syfta till att uppnå minst samma djurskyddsnivå som liksom dagens lagstiftning utgå från de enskilda djurens behov samt verka förebyggande bygga på vetenskap och beprövad erfarenhet. När regeringen får den utredningen på sitt bord och kan arbeta vidare med den kommer vi att få ett än bättre djurskydd än det vi har . Vi kommer att kunna se att de insatser vi har gjort så här långt den här mandatperioden är helt i linje med det arbete som kommer att behövas framgent. Det är en helhetssyn och ett helhetsgrepp som för att vi får ett väl fungerande djurskydd . Det som vi har hört beskrivas kan skapa oro hos många som inte lever så nära djuren som en del av oss som står här i kammaren gör. Men jag tycker att man ska känna en trygghet i att regering, myndigheter och näring nu agerar kraftfullt för att komma till rätta med de problem som finns. Till slut vill jag stryka under och där tycks vi skilja oss åt mellan regeringen och oppositionsföreträdarna att det är djurägaren som har ansvar för sina djur. Ingen annan har det yttersta ansvaret. Sedan har vi alla som enskilda individer och som företrädare för myndigheter och olika organisationer ett ansvar att anmäla och se till att öka kunskap. Men det är djurägaren ytterst som har ansvar för sina djur. 14 (): Det har låtit som om det är näringen som talar till sig själv från talarstolen här ett tag. Det var inte ett enda ord från regeringspartierna, inte heller från jordbruksministern, om att ta eget ansvar om det inte är eget ansvar just från grisböndernas eller böndernas sida i det här fallet. sade att visst kunde det ha varit vissa barnsjukdomar. Det är betecknande för den här regeringen. Man har väldigt bråttom att genomföra saker innan man har koll på läget och hur det slår ut. Det gäller inte bara djurskyddet tyvärr. Det gäller socialförsäkringssystem och annat. Det är människor, inte bara djur, som får lida på grund av den här regeringen. Lyckliga grisar, sade . Vi vill alla ha lyckliga grisar. Ja, det tror jag att vi vill. Men frågan är hur vi ska komma till att få lyckliga grisar. Och får lyckliga grisar kosta något? Ja, det tycker vi att de ska få göra. Vi tycker att en djurägare ska få betala en tusenlapp eller något för att man ska få en tillsyn. Så var det tidigare. Det var inte något som drev grisbönder eller andra på fall. Det kan jag försäkra. har fortfarande inget emot att tillsynen ligger på länsstyrelserna. Men då måste länsstyrelserna få de resurserna. Det har de inte fått. Man har haft sparbeting på en massa områden, så det finns inte så mycket luft i systemet. Men enligt jordbruksministern ska jag hem och tala med min landshövding och fråga honom varför inte kan sköta sin tillsyn av grisbönderna bättre. Det är jordbruksministern som måste se till att de resurser som krävs kommer dit de ska. Det gäller inte bara att omdirigera de pengar som inte räcker. Länsstyrelserna kan koncentrera sig bättre, får vi höra. Det handlar aldrig om att man kanske inte har alla rätt. Det är mycket märkligt. Allt ska gå så bra. Vi ska inte ha en polisstat som går ut och kontrollerar. Nej, det är verkligen ingen som tycker att vi ska ha en inspektör på varje gård , . Men vi ska åtminstone kunna ha det så att vi kan upptäcka när sådant sker som inte ska ske. Vi ska inte få se de bilder igen som Djurrättsalliansen har tagit. Inte förvånande är det nu Djurrättsalliansen som är den stora boven när de borgerliga partierna och de som har regeringsmakten diskuterar. Jag vill slå ett slag för en oberoende tillsyn. Jag är väldigt olycklig över att lades ned. Det var precis sådana här saker som lade sig i, hur grisar och andra djur har det, vilka etiska regler och riktlinjer våra djur ska leva under. Jag vill komma med ett förslag som har lagt fram tidigare om en djurombudsman. Vi tycker inte att vi ska bygga upp någon ny tillsynsmyndighet men en ombudsmannamyndighet som tittar på just etik när det gäller djuren. Den ska bestå av veterinärer, etologer och jurister. Vad mer vill jordbruksministern göra? Finns det något i djurens riktning annat än i näringens riktning som jordbruksministern vill göra? Finns det något annat än egenkontrollen? Egenkontrollen måste ändå kontrolleras. Kommer man att få mer resurser till det? 15 (): Det räcker inte att man lägger huvudet på sned, tycker synd om djuren och beklagar dem som har blivit drabbade, både djur och människor. När budgeten lades fram visste ministern att det fanns klagomål på resurstilldelningen. Det fanns klagomål även på fördelningen av de resurser som finns. Fördelningen har man sett över. En förändring är på väg. Det tycker vi är bra. Men när det gäller resurserna ska uppenbarligen trolla fram medel. Det är dåligt. Det gynnar inga andra än dem som missköter djuren. har vi hört om vissa saker som händer. Jag vill påpeka att när flytten skedde sade man inte var det skulle ligga, under vilken enhet på länsstyrelserna. De organiserade sig efter eget huvud, så det ligger på olika enheter under . Det kan vara bra att veta. Länsstyrelserna är självständiga myndigheter som organiserar sig som de vill. Man kan inte säga att allt har skett på samma sätt. Vi har hört om initiativet om en deklaration som man ska göra tillsammans med länsveterinärerna. Det är också en bra sak. Det finns nog ingen som tycker att det är fel. Om jag har förstått det rätt är man ute egentligen ska man vara ute och har en översyn med djurägaren. Man går igenom hälsostatusen och framför allt läkemedelshanteringen. Om det visar sig att det blir brister utifrån det protokollet ska man kunna dra in själva läkemedelsdelegeringen. Man ska fortfarande rapportera till , och ska göra en prioritering med en extrakontroll av de besättningarna. I alla fall blir det en arbetsuppgift som ska göras och som det behövs resurser till. Vi från anser att vi ska vara rädda om den bättre djurskyddslagen som vi har. Vi ska uppmuntra till ett bättre djurskydd. Vi ser också en större möjlighet för den ekologiska produktionen som går ännu längre i djuromsorgskrav än vad lagen kräver. Folk köar för de produkterna . När konsumenterna får en djupare insikt i hur verkligheten kan vara blir de mer benägna att vara med och påverka det de kan. har vi haft en debatt som bland annat företagare med köttdjursuppfödning drivit på om att de regler vi ställer upp i ska vi själva åtminstone leva upp till. Kommunerna har tagit till sig frågan. Kommunpolitiker börjar lära sig upphandlingsreglernas svårigheter och möjligheter. Även vi inom som har kritiserat de negativa sidorna med EU-medlemskapet är beredda att jobba för att göra det bästa möjliga av den här situationen. Framför allt vill vi visa att vi klarar av att leva upp till våra egna krav. Det sägs ofta att vi ska gå före, att vi ska visa vägen och att vi ska vara pådrivande. Det finns en enkel logik i det. Det är lättare att ställa krav på andra om man gör rätt själv först. Det gäller både inom klimatpolitik och inom djurskyddet. 16 Jordbruksminister (): Jag har tagit ansvar för den här frågeställningen. Jag har gjort det genom att flytta tillsynen från landets 290 kommuner, där det i allt för många fall inte fungerade över huvud taget, till landets 21 länsstyrelser. fungerar det hyggligt och ska det, hoppas jag, fungera bra i hela landet. kan vi allesammans säga till våra vänner och bekanta: Ja vi har en djurskyddskontroll som fungerar i hela . Det kunde vi inte , och det bevisas bland annat av de förfärliga bilder vi har sett . Vi ska alla komma ihåg att vissa av dessa bilder är . Vem var det som hade ansvar för djurskyddskontrollen då i vårt land? Det var landets kommuner som hade det. Men jag tog mitt ansvar och såg till att flytta det här till en organisation som har många anställda och som kan täcka årets i hela . Hur fördelar vi då pengarna så att det blir bra? Jag annonserade redan när den nyordning som gäller trädde i kraft att vi måste titta på hur pengarna fördelas. Vi måste titta på det utifrån två synsätt. Är det antalet djur som ska avgöra det, eller är det antalet människor i länet?