prot · GX0949 · 2009-12-14 00:00:00 — På chefsstolar och i andra maktpositioner dominerar emellertid männen. vill synliggöra könsmaktsordningen för att kunna befria oss från den. Ett samhälle där intresset för kultur och makten över kulturen är jämnt fördelade mellan könen vore ett bättre samhälle. I ett sådant samhälle skulle kulturen ha en mer framskjuten position. Det behövs strategier som gör pojkar och män mer involverade i kulturen. Redan på barnavårdscentralen kan man främja föräldrarnas intresse för att ge sina barn tillgång till kultur. Förskolan och skolan spelar en avgörande roll för pojkars och flickors socialisering och för deras kulturella bildning och är därmed en plats där könsmönstret kan brytas. Efter att betänkandet Plats på scen, SOU 2006:42, lades fram har det inte hänt speciellt mycket beträffande de feministiska landvinningarna inom vare sig kultursfären eller andra områden i samhället. inom scenkonstområdet konstaterar bland annat att kvinnor utgör en klar majoritet som publik till teatern, dansen och operan medan män utgör en majoritet på ledande poster inom organisationerna. skriver i sin artikel Skilda världar män och kvinnor i scenkonsten att feministiska organisationsteoretiker brukar säga att det krävs kvinnor i ett sammanhang för att det ska uppfattas som jämställt. Detta brukar vara anledningen till att man kan uppleva den egna arbetsplatsen som jämställd. Men eftersom denna jämställdhetsuppskattning stämmer illa med verkligheten börjar allt jämställdhetsarbete med matematik. I Scendatabasen presenteras matematiken. Den gör gällande att könssegregation fortfarande råder. Ju högre upp i hierarkin, där mest resurser och prestige finns, desto mer dominerar männen. Kvinnorna finner vi i de delar av scenkonsten som är ekonomiskt utmanade eller långt borta från de konstnärliga besluten. I kulturpropositionen Tid för kultur, 2009/10:3, och även i budgetpropositionen 2009/10:1 gör högerregeringen stort väsen av detta. Men i upplägget saknas ett feministiskt perspektiv. , SOU 2009:16, presenterade inget förslag till åtgärder för att komma åt den bristande jämställdheten i kultursfären. Samma kan sägas om regeringens presenterade kulturproposition. Vi i kräver att en aktionsgrupp liknande den som arbetade inom barnkulturområdet tillsätts och får i uppdrag att kartlägga hela kultursfären ur ett könsmaktsperspektiv, både de som skapar och de som är publik. Det är också viktigt att synliggöra köns- och maktfördelningen inom de byråkratiska och politiska sfärerna. Regeringen bör återkomma med förslag till en feministisk strategi för jämställd kultur inom hela kultursfären. I detta anförande instämde (). 88 (): Det har varit ett intensivt debatterande om kulturpolitiken , och det har tagit många timmar. Jag vill inleda med att yrka bifall till reservation 28 och står naturligtvis bakom även de andra reservationerna. Jag tänker på när skulle starta sitt arbete. Vi var många som var kritiska till att den inte var parlamentarisk, och jag måste säga att det är synd att vi inte kan stå enade bakom Tid för kultur. Kulturministern går åtminstone inte hand i hand med , för säger en sak och kulturministern en annan när hon står i talarstolen . I den skattesänknings- och fördelningspolitik som alliansregeringen för innebär ord en sak och handling någonting helt annat. När utredningen tillsattes startade vi socialdemokrater ett arbete med att vara ute och lyssna på folk. var vår första ledare och gjorde ett jättebra jobb. Sedan tog över och fortsätter nu på den vägen, att alltid vara ute och lyssna av vad som händer i verksamheterna. Det finns ingenting som går upp mot att få se när barn och unga spelar musik, dansar eller spelar teater, att få se deras förtjusning över en föreställning eller se deras ögon glittra av glädje över att de själva får skapa eller se en föreställning och efteråt höra dem säga: Du, det var häftigt! Jag fick vara med om någonting helt nytt. Då blir jag glad. finns det ingenting som gör så ont som när deras drömmar släcks. Jag träffade en tjej som sorgset berättade att hon måste lämna tillbaka sitt instrument och sluta på . Hon vågade inte säga sanningen, att familjen inte hade råd, utan hon ljög och sade att hon inte hade intresset kvar att fortsätta spela. Det gör ont i hjärtat när man ser hur drömmar släcks. I den finansiella krisen får det inte vara våra barns drömmar som tas bort. Våra barn och unga ska inte behöva bli krisens förlorare. Vi i politiken har ansvar för att se till att det inte sker. här i kammaren hade vi tillsammans oavsett partifärg verkligen kunnat sätta ned fötterna och ge det som betänkandet heter: tid för kultur. Vi hade i kunnat bestämma oss för att vi ska vara i framkant i kulturpolitiken för alla barn och unga. Oavsett var man bor i landet och om man har något funktionshinder ska man ges möjlighet till musikskola och kulturskola. De signaler vi nu ser i stället är att många kommuner står inför stora besparingar. I och med den politik regeringen för är det musik- och kulturskolor, som inte är lagstadgade, som börjar läggas ned och som många är tveksamma till att kunna ha kvar. Eller så höjs avgifterna, och många unga får som sagt svårt att vara med då. Det är ingen framåtsyftande kulturpolitik. Det är ingen framåtsyftande politik över huvud taget för om vi vill gå framåt och ligga . Det är tragiskt att vi i riksdag inte kan gå fram med ett betänkande i enighet. Vi hade kunnat gå enade om vi hade mötts och samtalat. kan bättre i kulturpolitiken. Svensk kulturpolitik ska, tycker jag och vi socialdemokrater, vara en avgörande faktor för bra betyg och för att våra barn och unga ska växa med självkänsla och självförtroende. Då skulle vi kunna kalla oss ett framgångsland. Och skulle vi kunna prata om tid för kultur! Vi är inte emot , men när vi lyssnar runt blir vi oroade över att kulturskolorna läggs ned och att det inte alla gånger finns tid att söka projektpengar hos . Då blir det inte tid för kultur. Det vill jag tala om för er. Nej, vi måste börja tänka klart och se verkligheten. Jag kan kritisera mig själv: har jag i talarstolen här i riksdag sagt till er att ni inte ser verkligheten. Men ni ser nog en verklighet. Fast jag är ute och träffar dem som är allra längst ute. Jag hoppas verkligen: Jag vet att kd driver en kampanj . Ni kanske borde ta med de andra partierna ut också för att försöka se verkligheten. Se till att hela får lyckade verksamheter för alla barn och unga med invandrarbakgrund och funktionshinder! Det är verkligen så att kulturen gör att de kan uttrycka sig och växa som människor. Uppskattningsvis står 30 000 elever på väntelistor runt om i vårt land. Avgifterna varierar från till . trycker hårt på barnens rätt till eget skapande och kultur och framför allt deras rätt att få vara barn. Det är dags för denna kammare att ta tydliga steg för kulturpolitiken och ge denna den plats den är berättigad att få på den politiska dagordningen. tar vi tyvärr inte de stegen. Politik gör skillnad. Det ser vi med er politik, som slår ut människor och inte ger dem nya chanser i livet. Men låt inte våra barn och unga bli förlorarna och behöva ge upp sina drömmar! Sätt er med finansministern och utbildningsministern och få dem att inse att skattesänkningar och betyg inte för våra barn framåt! Det är en bra kulturpolitik som för framåt och gör skillnad. Det är tid för kultur. Jag hoppas verkligen att ni sätter er ned och funderar. Tillsammans med människorna ute i kulturens värld skulle vi kunna göra starkare, se möjligheterna och få trygga människor som tror . Nästa gång vi har en kulturproposition hoppas jag verkligen, fru talman, att vi tar många steg för ett med framtidstro, ett som satsar sig ur kriser, ett som kan säga: Vi har bra fördelningspolitik, och vi ser möjligheterna och ger människor mod till förändring. I lever människor hoppas jag att vi ska kunna säga 2010 som ser hoppfullt och har en tro på det goda. Vid valet får befolkning välja igen. Jag hoppas att de ser skillnaderna mellan ett kallt och ett möjligheternas . Jag hoppas verkligen att vi rödgröna får förtroende att ta stegen framåt. Jag kommer själv inte att sitta i den här kammaren, men jag hoppas att de som kommer att representera majoriteten nästa gång bjuder in er till samtal. Det gäller att ha en hållbar politik på detta område. Då gäller det att ibland kunna vara lite ödmjuk och bjuda till. Tyvärr gjorde inte ni det . Det är tragiskt och synd. Vi hade kunnat stå här allihop och ropa jubel. Det är tid för kultur! I detta anförande instämde i , , , , , i , , och (alla s). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv (prop. 2009/10:1 delvis, skr. 2008/09:221 och skr. 2009/10:34). 89 (): Det är dags för den här mandatperiodens sista budgetdebatt om näringspolitiken. Som vanligt lyser ansvarigt statsråd, näringsminister , med sin frånvaro. Det kanske är symtomatiskt för , eftersom näringspolitiken i stora delar har varit osynlig i regeringens politik. Före valet presenterade de borgerliga partierna en näringspolitik med sänkta arbetsgivaravgifter och kraftiga satsningar på regelförenklingsområdet. En stark tillväxt av nya entreprenörer utlovades. I stället fick vi det motsatta. Vi fick höjda arbetsgivaravgifter för småföretagen, lika mycket regelkrångel som tidigare, färre entreprenörer och fler konkurser. Men framför allt fick vi en regering som inte verkar tro på näringspolitiken som sådan och som inte ser nödvändigheten av att agera tillsammans med vare sig vår basindustri eller den växande tjänstesektorn utan i stället undviker dialog och samverkan. Vi har fått en regering som inte använder sig av vare sig finanspolitiken eller näringspolitiken när den som bäst skulle behövas utan som väljer att vara passiv när finanskrisen slår ut viktig industriell kompetens. Vi har fått en regering som inte verkar tro på politikens möjligheter utan tror att marknaden själv kommer att lösa problemen och om det går fel gärna lägger skulden på någon annan, vare sig det är GM, eller för den delen . I våra reservationer från Socialdemokraternas sida, som jag härmed, fru talman, yrkar bifall till, lyfter vi i stället fram vikten av att regeringen och aktivt agerar för att stärka konkurrenskraften. Det är ingen unik svensk inställning. Tvärtom kan vi se hur flera av världens länder nu agerar för att mildra inte minst finanskrisens effekter, förhindrar likviditetskonkurser, värnar industriell kompetens och ser nödvändigheten av att investera nu för att få en starkare position när konjunkturen vänder. starka ekonomi och vår höga välfärd bygger nämligen på att vi förstått vikten av att agera tillsammans med näringslivet, vare sig det handlar om stålindustrins utveckling eller om besöksnäringens utmaningar. Genom stora satsningar på forskning och utveckling har fått världsledande företag, såväl inom life science-sektorn som inom miljöteknikbranschen. Genom utbyggnad av högskolor och science parks har vi fått en utveckling i hela landet, vare sig det är Innovatum i , Videum hemma i eller i . Med branschprogram har vi kunnat ta fram strategier med företrädare för viktig exportindustri och därmed kunnat ge långsiktiga förutsättningar för investeringar i forsknings- och utvecklingsprogram. Gemensamt för de här insatserna är att de allihop har stärkt svensk konkurrenskraft och att de har varit avgörande för såväl gamla som nya företag för att kunna expandera och upprätthålla internationell konkurrenskraft. Vi vet att det här är nödvändiga delar i en nationell näringspolitik, och vi vet att det är en politik som tidigare resulterat i stark tillväxt och god omställningsförmåga för svenskt näringsliv. Det är därför vi lyfter fram förslag om nya och förnyade branschprogram i vår motion, såväl för fordonsindustrin och besöksnäringen som för musikbranschen och dataspelsbranschen. Det är därför vi kraftigt ökar anslagen till företagsnära forskning i vår budget, såväl till som till . Det är därför vi föreslår en riskkapitalfond för investeringar i miljöteknik och andra tillväxtbranscher. Det är en viktig del i vår innovationsstrategi, där utgångspunkten är att stärka innovationskraften i små och medelstora företag. Det är därför vi återkommande, under finanskrisen och även nu i motioner, föreslår en mängd insatser för att förbättra tillgången på riskkapital, förhindra likviditetskonkurser och värna industriell kompetens. Vårt förslag om riskkapitalavdrag har till exempel hyllats av väldigt många, och det ska bli intressant att höra från majoritetens företrädare varför man nu vill avslå det förslaget. I stället för regeringens höjda arbetsgivaravgifter för landets småföretag har vi föreslagit stöd för småföretag som anställer, inte minst eftersom vi vet att det är bland landets småföretag som framtidens många jobb kommer att finnas. På område efter område markerar vi vikten av en aktiv näringspolitik, ett aktivt agerande för att stärka företagande och konkurrenskraft. När man ställer det mot regeringens agerande under den här mandatperioden inser man vilket viktigt vägval vi står inför. Mot vår aktiva näringspolitik, med investeringar i ökad konkurrenskraft tillsammans med näringslivet för att möta klimathot eller investera i ny miljöteknik, står en passiv och närmast nyliberal näringspolitik som har valt att inte agera. Det är en nyliberal näringspolitik som tror att skattesänkningar på automatiskt skulle stimulera jobb och företagande. Erfarenheterna har visat att arbetslösheten i stället ökar mer i än i övriga , precis som företagskonkurserna. Det är en nyliberal näringspolitik som har minskat investeringarna i företagsnära forskning, som har avbrutit viktiga branschprogram men som glatt subventionerar gräsklippning och städning. har jag förvisso inget emot gräsklippning, men jag tror inte att det är någon kommande stor exportnäring. Jag tycker fortfarande att det är väldigt underligt att framöver kunna säga: Nja, vi har ingen exportindustri i , men vi har väldigt snygga gräsmattor! Det är en nyliberal näringspolitik som inte ser företagens behov av kompetensutveckling, av utbildad arbetskraft eller för den delen av stöd för sjukskrivna medarbetare utan tror att lägre a-kassa och utförsäkringar är rätt väg att få fram engagerade och kompetenta medarbetare. Dagens omröstning om sjukförsäkring är ett utmärkt exempel på detta. Anställda som drabbas av cancer eller MS tvingas ställa upp sig, och en del företagare eller arbetsgivare går in med egna pengar när samhället sviker. Ser ni inte att även fungerande trygghetssystem är en viktig del i att skapa goda förutsättningar för företagande och tillväxt? Ser ni inte att en arbetsmarknadspolitik är viktig för att se till att det finns en utbildad arbetskraft? Nej, uppenbart har den ideologiska agendan tagit över, och man väljer att inte agera. Jag ska ta tre exempel från den här mandatperioden på hur ideologins skygglappar suttit före möjligheten att agera för svenskt näringsliv och för jobb i . Jag tror att har av sina forskningsresurser i , trots att försäljningen för i kanske är av omsättningen. Ett skäl till att man har valt att lägga forskningsresurserna i är att vi har hög utbildningsnivå, goda förutsättningar för forskning vid universitetssjukhusen och goda möjligheter till klinisk forskning. hotas denna konkurrensfördel. Den hotas på grund av de förändringar som drivs igenom i sjukvården, inte minst här i . Jag tror att kallade det för att hon ville ha en vårdgalleria, och så har det blivit. Marknadspengar och privatiseringar har lett till att man nu har fått kraftigt minskade möjligheter att bedriva klinisk forskning. Några insatser för att kompensera, avhjälpa eller på något sätt värna klinisk forskning har inte kommit från sida, och något branschprogram för life science-branschen har inte heller kommit. Så viktigt är tydligen systemskiftet eller privatiseringen av sjukvården att det går före det som rimligtvis borde värnas: gemensamma insatser för att säkra en högspecialiserad sjukvård och goda forskningsmöjligheter. Min fråga till majoriteten är: Hur ska ni säkra tillgången till klinisk forskning? Varför vill ni inte ha något branschprogram för life science-sektorn eller medicinteknikbranschen när branschen själv efterfrågar det så starkt? Mitt andra exempel är välkänt. Det är fordonsindustrin. Vi tog här i gemensamt beslut om ett 28-miljarderspaket. Det har ännu inte kommit till användning, om man undantar som Fouriertransform efter en extremt lång handläggning lyckats utverka till ett projekt. Medan andra regeringar har agerat aktivt med skrotningspremier, miljöbilspremier, utbildningsinsatser och forskningsinsatser har den varit en av mest passiva, trots att vi är så oerhört beroende av fordonsindustrin. Det är inte bara jag som tycker så eller branschen som hävdar det, utan även regeringens egen myndighet som redovisar den låga svenska ambitionsnivån. Priset för denna passivitet är skyhögt. Jag tror att det nu är över 19 underleverantörer som har försvunnit inom fordonsindustrin. Tusentals jobb har försvunnit. Dessutom kan vi konstatera att framtiden för både och knappast underlättas genom regeringens agerande. stora insats har snarare varit att tala illa om svensk fordonsindustri och dess kunnande, i stället för att tala om vilka fördelar som finns. Det kommer naturligtvis ett tillfälle när vi ska utvärdera hanteringen av fordonsindustrikrisen, men redan nu kan vi se att regeringens ideologiska skygglappar har fått förödande konsekvenser för svensk industriell kompetens. Min fråga till majoriteten är: Hade ni över huvud taget för avsikt att använda 28-miljarderspaketet? Fanns det någon tanke med det, om det nu inte har kommit till användning, eller var det bara tomma ord? Avslutningsvis vill jag ta upp det tredje exemplet, strategiskt långsiktigt kanske ett av de viktigaste. Jag tycker att regeringens ideologiska skygglappar i någon mening också har förhindrat viktiga framtidsinvesteringar, inte minst investeringar i förnybar energi och ny energiteknik. Här brukar prata mycket, och det är naturligtvis bra, men hon agerar dess värre desto mindre. Vi kan inte se några konkreta förslag från regeringen för vare sig små eller stora företags insatser eller möjlighet att verka inom miljöteknikbranschen. Vi har föreslagit klimatinvesteringsprogram. Vi har föreslagit en omfattande ombyggnad av miljonprogrammet med en energieffektivisering. Det här är insatser som skulle kunna leda till både ökade möjligheter att nå nationella klimatmål, ökad sysselsättning inom byggsektorn och framför allt en växande stark hemmamarknad åt en av våra viktigaste framtidsindustrigrenar, miljöteknikbranschen. Här finns fantastiska möjligheter att få en stark hemmamarknad och med det som grund också ta svenskt kunnande ut på en internationell exportsuccé. Med olika former av exportstöd, där vi föreslår väsentligt mer resurser än regeringen, finns en historisk chans att inte bara göra gott i , och världen utan dessutom kombinera klimatutmaningen med ökade möjligheter för tillväxt. Vi föreslår till och med extra anslag för demonstrationsanläggningar, så att svenska företag kan visa upp konkreta förslag på hur man kan energieffektivisera eller, för den delen, reducera utsläpp. Tillsammans med en riskkapitalfond på ser vi till att vi också får tillgång till riskkapital för miljöteknikbranschen. På det sättet skulle vi i kunna skapa många gröna, sköna nya jobb. Men här i har förslagen röstats ned. Regeringens allmänna linje verkar vara att marknaden ska ta hand om det och att regeringen inte har något ansvar. Och den låga ambitionsnivån, inte minst inför , tycker jag talar för den linjen. Motvilligt har man möjligtvis accepterat elcertifikaten, men några klimatinvesteringsprogram har man inte gått med på, och stödet för energiomställning i fastigheter har reducerats eller tagits bort. Att använda statens eget företag, , verkar vara helt främmande för regeringen. Här skulle man kunna göra det genom att möta klimathotet med stora investeringar i förnybar energiteknik eller genom att vara aktör för att se till att introducera energieffektivisering. Men under tid som ägaransvarig för har andelen investeringar i förnybar energi minskat i stället för att öka, och de har minskat till förmån för investeringar i ny kolkraft och gas. Dessutom har resultatet för försämrats till följd av det 100-miljardersförvärv i ny kolkraft som man har ägnat sig åt. Den misslyckade styrningen av under ledning kommer senare att granskas av , men min poäng här är att vi ser att regeringen inte ens här ser näringspolitiska möjligheter att skapa nya jobb ens inom ett så viktigt område som klimatutmaningen, varken för små miljöteknikföretag eller för riktigt stora företag inom energibranschen. Ser inte ni i majoriteten att klimatutmaningen faktiskt kan ge nya jobb? Tror ni att marknaden själv kommer att lösa detta? Tror ni inte att det faktiskt behövs politik och politiska riktlinjer för detta? Det här är tre exempel som jag har valt att nämna för att visa att regeringen har en låg ambitionsnivå och inte har någon ambition att föra en aktiv näringspolitik. Det finns naturligtvis exempel på bra insatser höjd kapitalinsats för eller för den delen stödet för men som helhet har regeringens agerande varit en besvikelse, både för företagare och för medborgare. Vi har använt tiden i opposition till att vässa näringspolitiken. Vi har tagit med oss det bästa av förra mandatperiodens idéer. Vi har tagit till oss nya idéer från möten med branscher, företagare och forskningsinstitut. Våra förslag har utvecklats, men våra grundläggande värderingar kvarstår. Låt mig avsluta med detta. Vi är ett litet, exportberoende land. Vi behöver en aktiv näringspolitik. Vi behöver ett gott samarbetsklimat mellan näringsliv, samhälle och stat. Vi behöver stora investeringar i forskning och utbildning, och vi behöver en insikt om att vi tillsammans kan skapa både långsiktigt hållbar tillväxt och många nya jobb. Jobben främst, som vi socialdemokrater brukar säga. 90 (): Det har visat sig genom historien att det i princip är omöjligt att korrekt och i detalj analysera den tid man just genomlever. analyser ställer ofta föreställningar om den egna samtiden på huvudet. Jag ska ändå försöka skissa på några viktiga hållpunkter för den tid vi just nu genomlever, vad de kan betyda och vad vi kan göra åt dem . Inget land i västvärlden är lika beroende av sina stora företag som . Vi är fortfarande också mycket beroende av den basindustri som har sitt ursprung i naturresurserna malm, skog och vatten. Den sysselsätter direkt och indirekt hundratusentals människor och dominerar nettoexportinkomster. Exporten utgör av bruttonationalprodukten. Den finansiella kris som vi upplever, kombinerad med den lågkonjunktur som världen befinner sig i, har inneburit att industriproduktionen troligen kommer att minska med mellan , vilket inte har inträffat i . Om svenska företag även ska vara konkurrenskraftiga är det viktigt att öka förädlingsgraden ytterligare, särskilt inom svensk industri. Det kan ske genom produktspecialisering, kundanpassning samt forskning och utveckling som leder till nya innovationer. Det kräver ökad statlig närvaro. När jag skrev detta anförande fick jag precis ett meddelande om att avskedar nästan tusen personer i . Anledningen är att man står inför ett nytt teknikskifte, men även att de tänker flytta ut produktionen från . Det här är inget nytt. Vi har följt affärer de senaste två tre åren, och vi har sett att någonting håller på att hända med och dess verksamhet i . Den kris som svensk fordonsindustri befinner sig i har fått det lamaste av svar från regeringen. Det verkar som om det är viktigare att värna om sin ideologiska profil staten ska inte lägga sig i vad som sker i näringslivet; marknaden ska styra än att inse att man med sin passivitet håller på att föröda en bransch som är en del av ryggrad.