prot · GW0957 · 2009-01-15 00:00:00 — Den artikel som pekar på, och som är grunden för interpellationen men som också spätts på genom de ytterligare besked som kommit om nedskärningar, grundar sig på en chef som försöker slå knut på sig själv, som försöker se till att klara det sparbeting som han har blivit ålagd att försöka göra. Han säger: Ska vi gå så här långt ned, måste vi till och med börja fundera över att ompröva livsuppehållande behandling av de allra svårast sjuka. Det är inget felaktigt i det, utan det var den bild som han hade. Han försöker till varje pris slå knut på sig själv sedan sparbetinget kom. Sedan blir det väldigt konstigt i socialministerns svar när det gäller det kommunala självstyret. Först säger han: Jag vill inte prata om den högkvalificerade vården på våra sjukhus och hur den drabbas av nedskärningarna, för det är en fråga, kommunalt självstyre. I nästa andetag skryter han i interpellationssvaret om att han har lagt fram en proposition som innebär att staten ska tvinga alla landsting att införa fri etableringsrätt för primärvården. På vårdcentralerna ska man in och detaljstyra hur sjukvården ska skötas. Staten ska tvinga alla att gå över till vårdvalssystem. Det som håller på att slita sönder hela vårdcentralssystemet i ska nu tvingas på alla sjukvårdshuvudmän. Och så står socialministern och pratar om kommunalt självstyre. Nej, det fungerar inte. Ge nu besked, socialministern! Följ inte bara utvecklingen! Tänker du ta fram ytterligare statliga pengar till sjukvården eller eller tänker du låta varselvågen slå rakt in i sjukvården? Det tror jag att väldigt många väntar på ett besked om. 125 FINN (): Tre punkter som interpellanten tog upp vill jag bemöta, först detta att dela ut pengar så generöst. I en tidigare debatt här med hade vi en annan pojke med guldbyxor som ville dela ut pengar generöst till alla kommuner i för att upprätthålla sysselsättningen. Han ifrågasatte inte om de som betalar pengarna får en service som är värd namnet, utan det handlade om sysselsättningsfrågan. Och ska vi dela ut pengar till regioner som inte har förmått att hålla sin budget. Det finns andra strukturella problem i det här. Men det finns uppenbarligen många andra sjukhus som bedriver högspecialiserad vård av just den typ som interpellanten tog som exempel där man har en budget i balans och där folk mig veterligen inte dör. Den andra frågan som lyftes av interpellanten gällde den etiska diskussionen om hur långt man är beredd att gå. Jag kan påminna interpellanten om att jag hamnade i av en anledning. Jag ställde mig upp i mitt landsting och sade att det inte var acceptabelt att Socialdemokraterna i ransonerade vårdutbudet och tog bort över 70 olika sjukvårdsinsatser för människor. Det fick en rungande applåd så rungande att jag fick komma till . Här driver jag tillsammans med alliansregeringen, inte minst , en viktig diskussion om prioriteringar i det offentliga åtagandet i utbudet av vård. Här har Socialdemokraterna i mitt hemlän mer att skämmas för än att vara stolta över när det gäller etiken. Interpellanten skriver i sin första fråga: Hur ska socialministern säkerställa en likvärdig vård i hela landet? Ja, vårdvalssystemet är väl en mycket pragmatisk lösning för att få den effektivitet i vården som jag nämnde i mitt förra inlägg, för att få fler entreprenörer som konkurrerar och effektiviserar vården och därmed ger mer effekt på varje skattekrona. Det är ett sätt att göra det likvärdigt i hela landet och knappast något som inkräktar på det kommunala självstyret utan snarare effektiviserar vården i hela landet. Den balansen är väl funnen av socialministern. 126 Socialminister (): Jag har varit i denna kammare i . Jag gissar att jag har hört många hundra inlägg sammantaget, men det är få som har varit så patetiska som dem jag har tvingats höra . Jag tål dock det. vet ungefär hur politik fungerar. Ändå låter det så här: Här kommer socialministern tomhänt. Det är som om politik enbart handlade om att över statsbudgeten fördela nya pengar och resurser. Politik är mycket mer. Vi genomför en reformering på hälso- och sjukvårdens område där reformtempot är högt. En del har svårt att hänga med i hastigheten. Vi gör det i syfte att förbättra tillgängligheten, höja kvaliteten och förstärka patientsäkerheten. Mycket annat behöver också förbättras. Vad gör ni på departementet? Jag vet inte vilket utskott sitter i, men det är sannolikt inte socialutskottet eftersom det där låter lite annorlunda. Anser att staten ska fylla ut alla hack och svackor som inträffar i prognoser när det gäller den kommunala eller landstingskommunala ekonomin? Är det statens roll i tillvaron? I så fall har infört ett nytt element i den socialdemokratiska politiken, för det har inte varit strategin tidigare. Man har gjort saker och ting, precis som vi gör saker och ting, men det har inte varit att fylla ut varje svacka när prognoserna inte uppfylls. Jag ska påminna om att intäkterna i de prognoser som finns till är sådana att vi får en lägre ökningstakt när det gäller skatteintäkterna än vad som var prognostiserat, men skatteintäkterna minskar inte för kommuner och landsting i de prognoser som vi kan se . ondgör sig över vårdvalssystem. Jag antar att det också innebär att han är kritisk mot sina partikolleger i till exempel och som är på väg att införa detta. Vårdvalssystem är ett sätt att överföra beslutsmakt till patienterna, medborgarna, och öka deras möjligheter. Det utvecklar också vården genom öppna jämförelser och andra instrument som vi har. Politik är pengar, men politik är väldigt mycket mer än pengar. Det är viktigt att påminna sig om i detta sammanhang. Situationen för svensk hälso- och sjukvård är mycket bra. Vi har en hög kvalitet och en tillgänglighet som förbättras. Vi ska återkomma senare till att diskutera tillgängligheten, och det som Finn strök under som handlar om den tillgänglighetsmiljard som skjuts till kommer ytterligare att sätta fart på den utvecklingen. Jag läste så sent som för någon dag sedan nu förflyttar vi oss till i om en ögonklinik där man tidigare hade långa köer. har man jobbat intensivt med fokus på tillgängligheten och har arbetat bort köerna. Det berodde inte på nya anslag utan nya sätt att arbeta där man bättre kunde tillmötesgå önskemålen från patienter. Personalen var nöjd och kände en större tillfredsställelse i sitt arbete. Pengar är viktiga, men politik är väldigt mycket mer än pengar, . 127 (): Vad ska man säga? måste ha utvecklats till en bunker sedan vi lämnade det. Hör inte vad det är som håller på att hända? Läser han inte i tidningarna om nedskärningarna på och ? 600 tjänster ska bort i skånsk sjukvård, och ytterligare 1 000 är hotade. Det ska dras ned för 800 miljoner. Människor är oroliga. Vi har en bra sjukvård. Internationellt sätt håller den mycket hög kvalitet. Men är man oroad över att de stora nedskärningar som var planerade redan före finanskrisen ska spädas på ytterligare när skatteintäkterna minskar. Det är inte bara socialdemokratiska politiker som är oroade. Kommuner och Landsting driver en kampanj för att staten måste skjuta till mer pengar så att man inte ska behöva göra dessa stora nedskärningar. SKL vill ha 3 miljarder och 8 miljarder . I vårt budgetförslag är vi beredda att skjuta till 10 miljarder extra till kommun- och landstingssektorn för att undvika nedskärningarna. Vi gör det i stället för att sänka skatterna på det sätt som ni gör under innevarande år. Det är den politiska skillnaden. Ni sänker skatterna kraftigt. Då har ni inga pengar kvar när varselvågen drabbar sjukvården. Det finns en tydlighet i detta. När man gör sådana här drakoniska neddragningar får det nationella effekter. Därför är detta en nationell fråga. Hematologen i , återigen, har ett upptagningsområde som består av , , , södra och faktiskt numera också , Finn . har , som du talade om, kunnat ta Jönköpingspatienterna. Men när jag var där sade man att det var bekymmer i , så Jönköpingspatienterna måste åka till i stället. Jag skulle uppmana Finn att kontakta sina kamrater i och höra om inte de också har lite bekymmer . , ta ditt ansvar och ta fram pengar till kommun- och landstingssektorn! 128 Socialminister (): En av de viktigaste sakerna som den sittande regeringen har gjort är att genomföra ett stort antal reformer för att fler människor ska få möjlighet att försörja sig själva. Det bidrar i sin tur till att skatteintäkterna blir större än vad de annars skulle vara. Vi ska minnas den politik som fördes tidigare då alltför många människor stod vid sidan av. Man ska också minnas att vi nu lever under en dramatisk ekonomisk kris i världen som vi inte vet hur länge den kommer att kvarstå. Den spelar roll i också. Det går inte att bara ruska på sig och låtsas som att den inte skulle ha inträffat om hade haft en annan regering. Varje regering har att hantera denna situation. Jag är glad över de åtgärder vi vidtog som gjorde att fler människor fick arbete och över att vi förde en ansvarsfull politik och inte brände på och tömde de reserver som vi hade och som oppositionen då bedrev en mycket mer expansiv politik för. Den politiken hade gjort att vi inte hade kunnat möta den ekonomiska nedgång som vi nu också ser effekterna av i . Runt om i kommuner och landsting finns det många politiker som är bekymrade. Det är vi givetvis också på nationell nivå. Men precis som Sacos ordförande skrev i en artikel handlar det om att man inte kan bränna alla pengar på en gång. Det gäller att vara ansvarig. Vi vet inte hur dessa bekymmer kommer att finnas. Vi vet inte djupet i de bekymmer som möter. Då gäller det att agera på ett ansvarsfullt sätt. Min bedömning är att politiska linje inte uppfyller de kraven. Vi har bekymmer, och vi behöver arbeta hårt för att ta ur denna situation. Vi behöver göra det tillsammans med andra länder. Det spelar stor roll för utvecklingen inom svensk hälso- och sjukvård. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellation 2008/09:210 om försäljningen av apoteken 129 Socialminister (): har frågat mig vad avsikten är ska ske med apoteken i glesbygden och apoteksombuden när avtalsperioden har löpt ut. Hon har vidare frågat mig om det är min avsikt att det blir tillåtet med olika priser på olika apotek för originalläkemedel. När det gäller apotekstäckningen i glesbygd är regeringens uppfattning att omregleringen kommer att leda till ett ökat antal försäljningsställen totalt sett. Det kan dock inte med säkerhet förutses hur apoteksetableringen kommer att se ut. Det bör därför finnas åtgärder som kan vidtas om det skulle finnas risk för att landets läkemedelsförsörjning via apotek inte kan säkerställas. regleras ansvar för apotekstäckningen i verksamhetsavtalet med staten. Vid en kommande avyttring av delar av är det rimligt att också de nya aktörerna på marknaden får ett ansvar för att tillgodose apotekstäckningen i landet. Ett åläggande av detta slag måste vara både förutsebart, proportionerligt och förenligt med för tjänster av allmänt ekonomiskt intresse. Genom en sådan lösning kommer apotekstäckningen att kunna bibehållas på nuvarande nivå. För del bör åliggandet även fortsättningsvis regleras i verksamhetsavtalet. Med övriga aktörer bör särskilda avtal om apotekstäckningen slutas. Avtalen bör gälla i taget. Servicen avseende tillgången till läkemedel i glesbygd bör, mot bakgrund av de möjligheter som ges genom distanshandel, ses i ett vidare perspektiv än tillgången till fullständiga apotek och apoteksombud. Regeringen bedömer att distanshandeln kommer att fortsätta att utvecklas. Systemet med apoteksombud fyller dock en viktig funktion i många gles- och landsbygder, inte minst för många äldre kunder. Eftersom det är svårt att nu förutse behovet av apoteksombud på en ny apoteksmarknad anser regeringen att bör behålla sina apoteksombud. Apoteksombudens framtid kommer sedan att övervägas i det kommande arbetet med omregleringen. När det gäller priserna på originalläkemedel innebär regeringens förslag att öppenvårdsapoteken även fortsättningsvis ska tillämpa ett enhetligt försäljningspris i hela landet på de läkemedel och varor som ingår i läkemedelsförmånerna. Parallellimporterade läkemedel utan generisk konkurrens ska dock både få köpas in och säljas av öppenvårdsapoteken till priser som understiger det inköpspris respektive försäljningspris som , , fastställt. Detta innebär att priset i dessa fall kan vara lägre för konsumenten, men aldrig högre än vad TLV fastställt. Syftet är att ge öppenvårdsapoteken incitament att föra förhandlingsvinster avseende parallellimporterade läkemedel utan generisk konkurrens vidare till konsument. Ingen ska behöva avstå från en medicinskt motiverad läkemedelsbehandling av ekonomiska skäl. Det är därför viktigt att poängtera att reformeringen av apoteksmarknaden inte innebär någon förändring av högkostnadsskyddet. Ingen ska betala mer för sina receptbelagda mediciner än med nuvarande system, oavsett i vilket apotek man köper dem. 130 (): Just nu går en privatiseringsvåg över tack vare den borgerliga regeringen. I den vågen sker det ganska mycket. När man bor i glesbygd, som jag gör, och ser vad som händer just nu och vad som har hänt tidigare känner man ganska stor oro . En del av privatiseringen och oron handlar om . Nästan möter jag någon medborgare som på ett eller annat sätt känner oro för hur det ska bli. När jag tar del av ministerns svar blir jag nästan ännu mer orolig över hur det ska bli. Det är tydligt i svaret att regeringens uppfattning när det gäller apotekstäckningen i glesbygd är att omregleringen kommer att leda till ett ökat antal försäljningsställen totalt sett. Man har sagt att det ska gälla . Då undrar man: Vad händer ? Hur tryggt, säkert och stabilt är det ? Hur kan man veta att det kommer att leda till ett ökat antal försäljningsställen? Det skulle vara intressant om ministern kunde redogöra för det här. De erfarenheter jag har från tidigare avregleringar, exempelvis taxi, är att man inte precis har kunnat se att taxiverksamheten har ökat i glesbygd. Vi har också avreglerat det som handlar om energiförsörjningen. Vi kanske inte närmare behöver gå in på hur det har ökat konkurrensen. är nog väl medveten om hur det ser ut på den marknaden. I det perspektivet kan man fundera över det som står i svaret, att det skulle leda till ökat antal försäljningsställen. Kommer det att bli fler entreprenörer inom apoteksvärlden som kommer att driva apotek runt om i ? Kommer det att bli grossister, stora kedjor, kanske med utländska ägare, som går in och äger våra apotek? Det är lite underligt att en privat ägare som går in och tar över ett apotek också ska äga apotek i glesbygden. Jag vet inte hur regeringen tänker angående privat ägande. Jag har själv anställning i ett privat företag. Som ägare av ett företag bestämmer man ju själv vilka företag man vill äga och hur det ser ut med vinsten i företaget. När ett företag inte genererar vinst säljer man det eller lägger ned det. Om man tittar på kundunderlaget och gör en marknadsundersökning i glesbygden är det väldigt svårt att se hur det skulle bli ekonomiskt lönsamt att driva ett sådant företag som ett apotek i glesbygden. Jag undrar vilka konsekvensanalyser regeringen har gjort när det gäller glesbygd och apotek. 131 FINN (): oroar sig över en privatiseringsvåg som sträcker sig över landet, tack vare den borgerliga regeringen, sade hon. Jag tolkade det först som ett välvilligt stöd för privatiseringen. Jag förmodar att jag har fel. Interpellanten nämner att hon möter en oro över att ska omregleras av de goda skäl som socialministern har nämnt i sitt fullödiga svar. Om vi skulle föreslå att förstatliga verksamhet som bättre kan drivas utan 100-procentigt statligt ägande skulle jag mötas av en mycket stor oro. Interpellanten nämnde taxi vi kanske skulle föreslå en återgång till en tradition som Socialdemokraterna underhöll, en monopolisttaxiverksamhet. Varför inte förstatliga vårt televerk, eller det som blev aktuellt när den globala finanskrisen hoppade på oss frågeställningar alltifrån att öka statens ägande i bankerna till det som vänsterkartellen vill ha ett förstatligande av samtliga banker? Jag kan försäkra interpellanten att det skulle oroa svenska folket mycket mer än att vi nu gör en omreglering av en marknad som vi är ett av de sista länderna i världen att ha kvar monopoliserad. Interpellanten säger i sin interpellation att det finns en ideologisk grund för vårt arbete och att det är skäl för förändringen. Med de exempel jag nämnde tidigare, ställer jag en motfråga till interpellanten. Vilka är interpellantens skäl att inte bryta detta monopol på alla goda grunder som har nämnts, såsom tillgänglighet, som en fördel för i det land i som har sämst tillgänglighet till apotek? Det är tre till fyra gånger högre täthet av utleveransställen från apotek i resten av än i . Just tillgängligheten har ökat radikalt i efter det att man införde en omreglering. Därför finns det nog ideologiska skäl att just sträva efter ett kramande av monopol som jag tror kan förskräcka svenska folket väl så mycket när det gäller det som interpellanten nu försöker lägga alliansregeringen till last. När det gäller tillgänglighet kan jag säga att har nio miljoner invånare, och finns det ett enda apotek i hela detta land som är öppet. Det kan inte kallas för ett bra resultat. Enligt min tolkning är det en konsekvens av just monopolistens ointresse av att öka tillgängligheten. I en annan del av sin interpellation skriver interpellanten att regeringens förslag till omreglering och utförsäljning, som hon uttrycker det, gynnar endast stora aktörer. Ja, men gynnar det bara en, nämligen . Då är vi återigen där: Det är bättre med enfald än mångfald. Jag tror inte det. Jag tror att man kan bibehålla såväl kvalitet som prisstabilitet men få en bättre tillgänglighet. Det har resten av världen visat prov på. säger interpellanten: För oss socialdemokrater är det främmande att privata näringsidkare ska göra vinst på de läkemedel som man behöver under sin sjukdom. Jag vill fråga interpellanten. Är meningen med detta uttryckssätt att vi ska förstatliga läkemedelsindustrin igen? Den tanken har varit uppe tidigare. Om det finns en fobi för en nödvändig omreglering av statlig verksamhet som inte nödvändigtvis behöver bedrivas till i form av statligt företagande är det ändå en rättmätig fråga. Om man inte får göra vinst på läkemedel, ska vi då också förstatliga läkemedelsindustrin? 132 Socialminister (): är orolig för vad som ska hända när det gäller apoteksombud, och det kan man vara. Men jag tror att den oron kan stillas. I som har genomfört något som liknar det som vi avser att genomföra i har antalet apotek ökat med . Man har nytillkomna apotek. Det tycker jag är en fantastisk utveckling. Har dessa hamnat bara i storstäderna? Nej, man har också fått en bättre täckning på landsbygden. Det är skälet till att vi inte vill ha en situation där vi genom ombud så att säga slår ut möjligheterna att etablera vad vi kan kalla riktiga apotek. Riktiga apotek är försedda med farmaceuter som har kunnande på läkemedelsområdet. De är naturligtvis bättre att rådfråga än ombuden som inte har kunskapen och som inte heller får ge råd utan enbart får läsa på bipacksedeln för läkemedlen. Vi kommer alltså att få en situation som innebär att vi har fler apotek. Vi kommer att ha fler riktiga apotek. Och utvecklingen när det gäller ombud får vi naturligtvis anpassa till utvecklingen. Precis som Finn strök under är ett av få länder i världen som har ett monopol. Jag tror att det är bara , och som stoltserar med ett monopol på detta område. Då är det klart att det finns väldigt många andra länder som har lyckats hitta andra distributionsformer och som har lyckats få en större täthet mellan apoteken än vad vi har lyckats med i . Jag vet inte om jag ska uppfatta som att hon vill gå längre än vad regeringen anser att man ska ansvara för när det gäller att ålägga nya aktörer att också tillgodose apotekstäckningen i landet, alltså om hon tycker att det är orimligt att lägga ett sådant tryck på nya aktörer. Vi får naturligtvis titta på den frågan. Men vi har bedömt att vi har ansvar för att vi har en täckning över hela landet, så att alla människor någorlunda enkelt kan få tillgång till läkemedel. Därför har vi tyckt att det är rimligt att ha ett sådant åläggande på de nya aktörerna. Det som vi syftar till är att få en större tillgänglighet, att få en fortsatt press på priserna och att få en högre servicenivå. kunde man läsa en artikel i som handlade om många farmaceuter och farmaceutfacket som har engagerat sig för att underlätta för sina medlemmar att driva egna apotek. Jag välkomnar detta intresse. Jag tror nämligen att det går att utveckla läkemedelshanteringen till att bli något mer än vad den är när det gäller bland annat rådgivningen till oss som patienter eller medborgare. 133 (): Jag ska börja med att säga att vi socialdemokrater ser läkemedel som en del av sjukvården. Det är inte en del av detaljhandeln. Där tror jag att vi skiljer oss ganska så kraftigt åt. Innan jag går vidare med det som ministern säger vill jag säga till Finn och också till fru ålderspresident att jag trodde att interpellationsdebatterna till stor del är en del av oppositionens redskap för att kunna ställa frågor till och föra debatt med majoriteten. I det här fallet tror jag personligen att ministern med ansvar för dessa frågor, , klarar debatten alldeles utmärkt, och jag har väldigt svårt att förstå varför Finn ska gå in och ställa motfrågor till mig som interpellerar till ministern. Jag kommer inte att svara på Finn frågor, utan jag kommer att föra en debatt med ministern i frågan. Jag vill bara tydliggöra det. Det var dock en sak som Finn sade som jag ska kommentera. Det var det som handlade om monopol och kommentaren att det gynnar bara en. Jag skulle vilja påstå att det är fel. Det system som vi har gynnar konsumenten, det vill säga den person som är sjuk och som är i behov av läkemedel. tänker jag gå tillbaka till ministerns svar och den här debatten och återkomma till den privatiseringsvåg som är en trend på flera olika sätt, men också till att vi har ett ansvar för att det finns täckning i hela landet. Detta tycker jag är ganska intressant om man ser det utifrån en entreprenör som faktiskt vill ta över ett apotek och driva det. Då kan man fundera över vad drivkraften är. När man är entreprenör, såvitt jag förstår efter att ha träffat många, är drivkraften att känna en form av frihet och att också kunna driva sitt företag på det sätt som man vill. Såvitt jag har kunnat ta del kommer detta att regleras ganska kraftigt. Vi brukar tala om att vi ska ha enklare regler för företagare. Det känns lite grann som att det inte kommer att bli speciellt många enkla regler för dessa företagare, inte minst vad gäller det som handlar om vinstintresse. Om man då driver ett apotek i glesbygd det finns ett åläggande i ett regelverk när det gäller att äga ett apotek i någon stad eller där det finns en marknad och som kommer att kunna generera någon form av vinst, men det måste också finnas apotek ute i glesbygden och det inte går med vinst och man som företagare och entreprenör bestämmer sig för att man inte längre vill driva detta, ska staten då köpa tillbaka det, eller hur man tänkt att detta ska regleras? Det känns lite grann som om det darrar. Jag tänker också på det som ministern skriver om hur detta åläggande ska gå till och att det ska ske inom . Det är väl ganska självklart utifrån konkurrensneutraliteten. Men jag kan ändå inte låta bli att fundera över vilken form av konsekvensanalyser som man har gjort om detta och just utifrån att apotek fortfarande ska finnas tillgängliga ute i glesbygden. 134 FINN (): Jag undrar faktiskt om jag är välkommen upp i talarstolen. Enligt min bedömning är interpellationsinstrumentet till för att granska regeringens utövning. Då kan det kanske förvåna interpellanten, men knappast övriga ledamöter i den här kammaren, att vi består av en majoritet och en opposition.