prot · GW09117 · 2009-05-13 00:00:00 — Det är de som stannar hemma och vårdar den äldre kvar i familjen utan att komma ut och lära sig språket och skaffa sig en yrkesutbildning. Jag tror att det är väldigt viktigt att lyfta fram det här perspektivet, för vi har ett dubbelt problem. Vi får inte göra det så lättvindigt för oss att vi inte anpassar äldreomsorgen eller handikappomsorgen till människors behov när de kommer från andra länder utan i stället lämnar över till en äldreomsorg där vi inte kan garantera kvalitet och insyn. Sammanfattningsvis är vi i jättepositiva till förslaget att ska ersätter bör och att stödet till anhöriga i kommunen blir obligatoriskt. Anhörigstödet måste vara långsiktigt och permanent. Det får inte vara projekt. Det måste ha bra kvalitet och vara individuellt, annars används det inte. Man måste lyssna på de anhöriga och ta till sig vilka stöd de själva säger att de behöver. Då får vi det bästa stödet. Att som anhörig ge stöd ska vara frivilligt och inte påtvingat genom bristande resurser och kvalitet i äldre- och handikappomsorg, därför är den allra viktigaste frågan när det gäller anhörigstöd mer pengar till kommuner och landsting så att vi kan stoppa de besparingar och nedskärningar som sker . 66 (): Jag vill börja med att yrka bifall till och gemensamma reservation. Det betänkande som vi ska debattera behandlar regeringens proposition Stöd till personer som vårdar eller stödjer närstående. När man läser vår gemensamma motion kan man se att vi till stora delar ställer oss bakom de slutsatser och förslag som regeringen framför i propositionen. Vi delar också regeringens ambition att förtydliga och förstärka kommunernas ansvar när det gäller stöd till anhöriga som vårdar närstående. Ändå har vi i och i vår motion lyft fram ett antal synpunkter och förslag som enligt vår mening ytterligare skulle förtydliga kommunernas ansvar och förbättra situationen för de anhöriga som vårdar närstående. I mitt anförande tänker jag i första hand lyfta fram två förslag och synpunkter. Det första är förslaget om en annan lydelse av lagtexten och det andra är frivilligorganisationernas roll och arbete. När det gäller förslaget till ny lydelse av lagtexten i regeringens proposition har vi ett förslag till en annan skrivning som vi anser skulle förbättra och förtydliga det nu liggande förslaget. Regeringen föreslår i propositionen att den nya formuleringen i lagtexten ska vara: ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stödjer en närstående som har funktionshinder. ska erbjuda stöd eller avlösning mötte under remissrundan viss kritik. Flera remissinstanser påpekar att ordet eller kan komma att tolkas som antingen eller. Vi menar att det är bättre att använda begreppen avlösning och annat stöd. På så vis blir det tydligt att avlösning är en typ av de olika sorters stöd som ska erbjudas. I betänkandet kan man läsa att utskottet i sin motivering till avslaget på vår motion inte anser det nödvändigt att i lagtexten specificera olika stödformer. Men eftersom man i den nu gällande socialtjänstlagen föreskriver att det handlar om stöd och avlösning, samt att avlösning är en mycket viktig och den kanske vanligaste stödformen, anser vi att den även fortsättningsvis bör nämnas särskilt i lagtexten. De flesta kommuner erbjuder möjlighet till avlösning, dock inte alla. Vi menar att ett förtydligande av lagen på det här sättet bidrar till att avlösning kommer att erbjudas i alla kommuner och minimerar risken för att utbudet av avlösning skulle minska. Därför föreslår vi följande formulering av 5 kap. 10 §: ska erbjuda avlösning och annat stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk eller äldre eller som stöder en närstående som har funktionsnedsättning. Det finns ett perspektiv det finns fler, men jag tänkte ta upp ett som anmärkningsvärt nog helt saknas i propositionen, nämligen frivilligsektorns viktiga arbete och roll inom anhörigvårdarområdet. Ett bra exempel på en anhörigorganisation är . Förbundet har 11 000 medlemmar, och av förklarliga skäl är det stora antalet anhöriga. Förbundet har 124 lokala föreningar över hela landet som arbetar intensivt genom att ge stöd och råd till anhöriga. Inte sällan kan det handla om att på olika sätt hjälpa till att ta strid mot kommuner för att anhöriga ska få det stöd de har rätt till enligt socialtjänstlagen. Att det finns oberoende organisationer som kan informera och ge stöd är viktigt. Många anhöriga upplever sig vara i ett påtagligt underläge och har svårt att hävda sig mot handläggare och andra. Anhörigorganisationer erbjuder för enskilda en förståelse och ett stöd som en myndighet svårligen kan ersätta, och de behöver därmed finnas som ett komplement till det som kommuner kan erbjuda. Det är också viktigt att anhörigvårdare får information om att det finns anhörigorganisationer och hur man faktiskt får kontakt med dessa. Naturligtvis vill jag också nämna och deras viktiga arbete. De arrangerar den återkommande Anhörigriksdagen, som vi redan har hört pågår denna dag. Hälso- och sjukvården och framför allt primärvården fyller också en viktig funktion vid vårdkontakter med personer som vårdas hemma av närstående. Det handlar om att man där tar sig tid att fråga ordentligt hur det egentligen fungerar hemma och att man kan vara behjälplig vid kontakter med biståndsbedömare eller annan person vid behov. För att lyfta fram HBT-perspektivet behövs RFSL:s arbete med att åstadkomma attitydförändringar bland allmänheten och som en resurs för att utveckla anhörigstödet för HBT-personer. Invandrarföreningar bör också inkluderas i arbetet med att nå anhöriga med annan etnisk bakgrund än den svenska. bör också få i uppdrag att i utarbetandet av vägledningen för tillämpningen av den lya lagstiftningen se till att skapa en referensgrupp. Referensgruppen bör bestå av representanter för frivilligsektorn, till exempel patient-, anhörig-, handikapp- och pensionärsorganisationer, RFSL, Sios och SKL för att vägledningen ska bli så brukaranpassad som möjligt. 67 (): lever vi betydligt längre än vad vi har gjort tidigare. När vi blir allt äldre bor vi också kvar hemma i allt större utsträckning. Det är något som vi själva önskar. Då växer gruppen med anhöriga som vårdar närstående i hemmet. Anhöriga och närstående står för en stor del av den informella vården som ges . Det är en allt större del än vad man egentligen kan tänka sig. Det är massor av gratistimmar som utförs av denna grupp. Dessa insatser är otroligt viktiga. Det är något vi måste visa genom att bland annat göra insatser för dessa människor som utför ett tungt vårdarbete. Det är också otroligt viktigt att samla in fakta och sprida kunskap om de äldres situation. Det sker bland annat med hjälp av det nationella centret. Det är också viktigt att samhället erbjuder en hög kvalitet i vården och omsorgen. Då blir samhället tryggt att leva i. Vi har en proposition där regeringen föreslår en lagändring i socialtjänstlagen, som syftar till att förtydliga att socialnämnden ska erbjuda stöd för att underlätta för de personer som vårdar en närstående. Jag funderar lite över formuleringen vårdar eller stödjer närstående. Jag tycker att det borde stå vårdar och stödjer. Det är viktigt och också helt nödvändigt att stödja anhörigvårdarna. De ska få känna uppskattning för sina insatser, få komma ifrån och få vila, kanske ha en hel semester från vårdandet, om det är det de önskar, få tid för personliga saker. De kanske behöver massage, som vi vet ger enorm energi och ett enormt välbefinnande. De måste också få möjlighet att få träffa andra i samma situation. Inte minst viktigt är det att de ska få kunskap så att de kan behärska situationen de är mitt uppe i. Det är inte minst lika viktigt ur samhällets synvinkel att de personer som vårdar och stöder får hjälpen, så att de inte själva får behov av vård . Parallellt med detta får man inte glömma att det behövs direkt stöd för anhörigvårdarna. Det behövs också en bra sjukvård, en bra hemsjukvård, hemtjänst och en bra äldreomsorg som gör att de äldre får ett bra liv och får den hjälp de behöver. Just nu sker, som vi har hört, kraftiga neddragningar av just detta runt om i landet. Det är också viktigt att förstå att systemet inte kan byggas utifrån de anhöriga, som själva har krämpor och är lite . I en del fall yrkesarbetar de och har ett eget liv att ta hand om. Det här får inte bygga på frivilliginsatser. Det skapar otrygghet och ett mycket osunt system. visar att äldreomsorgen är dåligt anpassad till kvinnors behov, trots att kvinnor dominerar i den här gruppen. Vi kan aldrig acceptera omotiverade olikheter i den vård som erbjuds. Kvinnors och mäns behov av vård måste bedömas på ett likvärdigt sätt. Minst lika viktigt är att anhörigomsorgen ska bygga på frivillighet från båda parter i omsorgsrelationen. Det är otroligt viktigt, inte minst ur ett jämställdhetsperspektiv. Det är inte alldeles säkert att vi vill bli vårdade av våra anhöriga. För att kunna utveckla detta så viktiga område behövs mer forskning och mer fakta och framför allt mer uppföljning av äldreomsorgens resultat och kostnader. Den uppföljningen ska vara könsuppdelad. Anhörigas insatser är ovärderliga. De är minst lika omfattande som de offentliga insatserna i äldreomsorgen. De flesta vårdar sina nära därför att de vill det. Men det betyder inte att de orkar med hur mycket som helst hur länge som helst. Många, men långt ifrån alla, kommuner erbjuder en ganska bra service till anhöriga. Det ser olika ut runt om i våra kommuner. Viktigt är att anhöriga ska kunna söka stöd utifrån deras egna behov och inte utifrån kommunernas utbud. Det är en väsentlig skillnad. Det är också viktigt att kommuninvånarna informeras om vilken möjlighet det finns att få hjälp den dag de hamnar i en anhörigvårdarsituation. Att det som åsyftas i propositionen är bra råder det inget tvivel om. Anhörigvården och anhörigvårdarna måste lyftas fram. Det gör man i fina ordalag i propositionen, men var finns de nya pengarna? anslås inte en enda ny krona till detta, utan man omfördelar befintliga ansökningsbara medel inom äldrepolitiken. Man ställer alltså grupperna mot varandra. Det är inte en särskilt snygg eller fin politik. Vi vet också att med dagens borgerliga politik, där man har sänkt skatterna kolossalt för de allra rikaste, har man kraftigt utarmat kommunerna ekonomiskt. Vi läser att försörjningsstödet ökar lavinartat runt om i kommunerna, och nedskärningarna duggar tätt. Personal får gå . Mitt i allt detta tror regeringen på fullt allvar att kommunerna kommer att ha råd att prioritera de anhöriga utan några nya pengar. Intentionen med den nya lagen är jättebra, men den saknar trovärdighet. I detta anförande instämde , , och (alla s). 68 (): I går var jag på den årliga Anhörigriksdagen i tillsammans med nästan 800 engagerade, kunniga, glada och nyfikna människor som på ett eller annat sätt arbetar för att underlätta vardagen för den som är anhörigvårdare återigen en helt fantastisk dag där man lär sig mycket nytt och som på olika sätt kom att handla om den proposition som vi ska debattera. Väldigt många sade: Äntligen! Men kan det inte ändra sig nu? Går den verkligen igenom? Tack, Anhörigriksdagen, för all positiv respons på propositionen! Att vara anhörigvårdare är ett ansvarsfullt arbete. Att vara anhörigvårdare är ett ensamt arbete. Att vara anhörigvårdare är ett fysiskt och psykiskt tungt arbete utan raster eller möjlighet till sammanhållen nattvila, utan betalning, och utan att någon visar uppskattning för det enorma arbete man utför. Och ändå utförs det av 650 000 närstående eller anhörigvårdare året runt, år ut och år in. 83 000 äldre personer hjälper eller sin partner i det egna hushållet. För de allra flesta anhörigvårdare innebär det en stor glädje i att finnas till för varandra när krafterna tryter eller man blir sjuk och en tydlig känsla av meningsfullhet i det man gör. Men, det finns ett stort men: Det ska alltid vara ett frivilligt åtagande och får aldrig bli ett tvång vare sig från vårdgivarens eller från vårdtagarens sida. Det ska alltid vara ett frivilligt åtagande! Som anhörig är man specialist på sin anhörigs behov och ska få möjlighet att delta i den utsträckning man önskar både i det egna hemmet och då den ena parten flyttar in i särskilt boende. Det finns inte någon omvårdnadsplikt inskriven i och inte heller några lagliga skyldigheter för vuxna barn att tillgodose föräldrars behov av vård och omsorg. Det framgår också tydligt av 2 kap. 2 § i socialtjänstlagen att det är kommunen som har det yttersta ansvaret för att de som vistas i kommunen får det stöd och den hjälp de behöver, och en kommun kan inte avslå en ansökan om bistånd med hänvisning till att den anhörige kan tillgodose omvårdnadsbehovet. Signalerna kan inte vara tydligare och stärker anhörigas ställning. Det finns kommuner som ser och uppskattar de anhörigas arbete och som gör mycket för att underlätta deras arbete, men det finns också kommuner som inte gör någonting eller väldigt lite för de anhöriga. Socialdemokraterna har haft möjlighet att ändra detta lilla ord bör till ska men har underlåtit att göra något alls. Det kan låta som en obetydlig förändring men kan innebära en stor förändring för den enskilde anhörigvårdaren. I stället har man tillsatt den ena utredningen efter den andra som har kommit till i stort sett samma slutsats. föreslogs att anhörigstödet skulle lagfästas man lät det bli en frivillig insats från kommunernas sida, och många kommuner struntade i att göra någonting. föreslog återigen att kommunerna skulle bli skyldiga att erbjuda stöd och avlastning, men Socialdemokraterna valde återigen att inte lagstifta trots att nästan 100 kommuner inte hade utvecklat några stödformer alls för anhöriga. I stället har man delat ut pengar i olika omgångar i förhoppningen att det skulle leda till förbättringar. Det gjorde det också på sina håll, men så fort pengarna tog slut tog också insatserna slut i många kommuner. Jag tycker att det är en nonchalant behandling av människor som på grund av kommunernas ovilja själva riskerar att drabbas av ohälsa. Det är därför med stor tillfredsställelse jag konstaterar att den anhörigproposition som alliansregeringen nu lägger fram inte bara ändrar ordet bör till ska utan också tydligt anger vad som ska känneteckna stödet till de personer som vårdar eller stöder närstående. Individualisering för att den anhöriges behov är unika och ska utformas därefter. Flexibilitet för att behov förändras och att även stödet därför behöver förändras . Kvalitet för att all omsorg ska präglas av kvalitet i omhändertagande, kunskap och bemötande. roll att följa upp och utvärdera blir också mycket viktig. Det finns många olika sätt att stödja anhörigvårdare på, och kommunerna behöver inte uppfinna alla hjul själva. Vi har Nationellt Anhöriga. Vi har och anhörigföreningar i många kommuner och flera andra organisationer alla med bred erfarenhet, god kunskap och vilja att inspirera och visa vägen till ett gott anhörigstöd. De insatser som anhöriga önskar för egen del är betydligt mindre kostsamma för kommunerna än kostnaderna för det bistånd som den närstående annars skulle ha behövt. Jag kan inte låta bli att kommentera lite grann av förslag. Det är jättetrevligt att alla partier ställer upp på detta. Jo, det tycker jag är jätteskönt. Men sedan säger : Vad ska hända med anhörigstödet i dessa kristider? Men vi lägger väl inte fram en sådan här proposition för att den ska hålla ! Det här är någonting som borde ha varit gjort , och den kommer att hålla framåt. Det kanske blir så att man inte utökar just , men det finns ändå en proposition. Det ställs tydliga krav på kommunerna nu det har inte gjorts förut. Sedan säger att äldre med gott om pengar kan köpa sina tjänster. Ja, så är det. Men om man har arbetat ett helt långt liv och är tillräckligt gammal för att ha köpt det mesta man behöver kanske man inte kan göra av med de pengar som man har på något annat sätt än att till exempel köpa sig de tjänster man vill ha. Då kan man styra över det på ett helt annat sätt än man kan med kommunens tjänster. Det sägs att för dem som inte kan betala får anhöriga ta över servicen. Ja, men är det någon skillnad om det är en verksamhet som tar ? Det är ju inte i speciellt många kommuner som man inte behöver betala någonting över huvud taget. Det kostar för det mesta någonting i kommunerna. Jag vet att ni i är pigga på att det offentliga ska göra allting, men de här hushållsnära tjänsterna kan man styra över på ett helt annat sätt än man kan med den kommunala hemservicen. Det är skönt att Socialdemokraterna anständigt nog inte har kommit med någon egen reservation i det här betänkandet. frågar efter nya pengar. Ja, men det finns ju pengar. Det här är någonting som har återkommit år . När ni satt satsade ni 300 miljoner , och sedan försvann pengarna. Här satsas pengarna . Dessutom är det inte någonting nytt som läggs på kommunerna. De har redan ansvaret, men de tar de inte. Det kommer de att vara tvungna att göra . De har redan fått pengarna för detta. Jag vill avsluta med att säga att om man aldrig har varit anhörigvårdare själv har man ingen aning om vad det innebär. Det är hög tid att erkänna anhörigvårdarnas arbetsinsatser och att detta avspeglas i lagstiftningen. Ett rungande bifall till propositionen! 69 () replik: Jag har några frågor till . För det första är jag intresserad av att veta varför det står vårdar eller stödjer och inte vårdar och stödjer i propositionen. För det andra: När pratar om att det finns så mycket nya pengar vill jag ha en precision av vilka nya pengar i budgeten som man har satsat på detta inte att man har tagit av redan tilldelade pengar i kommunerna. Vilka nya pengar är det som man kan göra verksamhet för ute i kommunerna utan att behöva dra ned på något annat? Annars anser jag inte att man har tilldelat kommunerna några nya pengar. I nästa andetag säger också att det kanske inte blir någon förändring nu utan först framåt i tiden. Det var exakt så du sade. Det kanske inte blir så att man nu utökar i kommunerna, för det är kristider . Egentligen handlar den här propositionen bara om en ändring från ska till bör. Det är det enda propositionen handlar om. Det finns inga pengar eller något annat som gör att man verkligen kan få en förändring som anhörigvårdare , och det tycker jag är ganska dåligt. pratar om att inte innebär så stor skillnad och att pensionärerna har råd med det. tillhör hon ett parti som har höjt skatten för pensionärer som har det dåligt ställt. Det är inget man behöver rynka på ögonbrynen åt, utan det är en höjd skatt för människor som inte arbetar, tillika pensionärerna. När det är kommunen som är ansvarig finns oftast ett inkomsttak, ett tak för hur mycket man behöver betala. Det har inte de privata företagen. Där får man oavsett inkomst betala för varje timme. Jag tycker att detta är ett hån mot pensionärerna. Man höjer skatten och hänvisar sedan till att man har råd med . Jag vill gärna ha svar på de frågorna. 70 () replik: För det första har det som jag sade kommit pengar för stödet till närstående. Det här handlar faktiskt om att bygga en struktur för närståendestöd, och det har man inte satsat på tidigare. Då har det varit flashiga projekt som har försvunnit när pengarna har försvunnit. kan man bygga en struktur som inte behöver försvinna eller när pengarna försvinner, för de försvinner inte. Det blir kanske ingen förändring . Det är så mycket som händer i samhället , och alla behöver på ett eller annat sätt hålla igen på kostnaderna. Men som jag sade tidigare: Kommunerna har redan detta ansvar, vilket innebär att de redan har fått pengar. Det ska egentligen inte behövas några nya pengar, men regeringen har ändå satsat nya pengar. Det finns pengar. Det finns 115 miljoner , och och framåt finns 300 miljoner som kommer att omfördelas. säger sedan att vi har höjt skatterna för pensionärerna. Det är en ren lögn. Vi har inte höjt några skatter för pensionärerna. Vi har sänkt skatterna för pensionärerna. Vi har sänkt skatterna för löntagarna och för pensionärerna, men vi har inte sänkt skatterna lika mycket eftersom regeringens mål har varit att det är de som arbetar som ska ha denna morot för att snabbare komma in i arbete. Att vi skulle ha höjt skatterna är en ren lögn. 71 () replik: Jo, vi vet att svårt cancersjuka som har jobbat ett helt liv och har en pension betalar mer skatt än andra. Det är sann moderat politik. Med de pengarna ska man betala privata tjänster hemma. Det är vad säger. Har man inte råd får man stå sitt kast. Jag vill fortfarande ha en förklaring av vilka pengar det är och inte en omfördelning mellan äldre i kommunerna. De pengarna har man redan fått. Det är alltså inga nya pengar som det handlar om. Den här propositionen är egentligen ett luftslott. Det är ett enda ord det handlar om. Det står också i propositionen: Promemorians bedömning: Stöd till anhöriga som vårdar och stödjer närstående medför inte några ökade kostnader för kommunerna eftersom de enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen () är skyldiga att erbjuda den som behöver insatser. Alltså blir det ingen förändring. Vad är det som är så bra i denna proposition? Det är bra att man lyfter fram detta, men vad är det som är den stora förbättringen? Det blir inga nya pengar och egentligen ingen förändring. Det kommer heller inte att hända något , för man har inga pengar. Kanske blir det något . Vad är det som är så fantastiskt bra som man pratar om? I detta anförande instämde (). 72 () replik: , det var faktiskt så att när det tidigare stod bör gjorde kommunerna inte något. vill vi få en förändring, så att kommunerna faktiskt ska göra något. Det fanns en frivillighet i detta tidigare, vilket det inte finns längre. Man sätter ett vapen i händerna på de anhöriga, och man talar om att det är ett frivilligt åtagande det står inget om det i , och det står inget om att barn har någon omvårdnadsplikt gentemot sina föräldrar. säger att det inte skulle göra någon skillnad. Jag förstår över huvud taget inte vad hon pratar om. Vi pratar om pensionärerna, och du fortsätter att hävda att vi har höjt skatterna. Vi har inte höjt några skatter för pensionärerna. Dessutom: Man kan vara sparsam man arbetar. Jag har ett väldigt nära exempel på att man inte kan göra slut på pengarna på så mycket annat när man börjar bli än att faktiskt köpa service för dem. Man måste inte köpa den från kommunen. Det är inget som säger att ingen har råd att köpa dessa tjänster. Så är det ju inte. 73 () replik: Man beskattar i alla fall pensionärerna hårdare, och det är de väl medvetna om. Men jag är kanske inte så förvånad över att en moderat ledamot inte förstår när man pratar om klassperspektiv. Det finns dock väldigt bra forskning på området. är en känd forskare som har tittat på vad som hände under 90-talskrisen, när man helt enkelt gav mindre hjälp till dem som inte hade så mycket och koncentrerade hjälpen på dem som hade stora omsorgsinsatser. Det var alltså döttrarna som fick ta över, och det var de döttrar som själva inte tjänade mycket och kunde köpa tjänster, och den äldre kunde inte heller köpa tjänster. Har jag till exempel jobbat som undersköterska, delvis deltid, under hela mitt liv och inte haft så mycket i lön får jag inte så hög pension. Jag kanske har bott i hyreslägenhet och har inget boendekapital, och jag har inte jättemycket pengar på banken. Då är eller 239, som man tog i , där jag var mycket pengar. Mitt resonemang handlar inte om att de som har råd köper. Det handlar om dem som inte kommer att ha råd att köpa och inte får någon hjälp alls, eller där kvinnor får ta över. Det vill alltså säga det handlar om de fattigare pensionärerna, som är kvinnor själva, och deras döttrar, som får ta över det som samhället inte gör. Den utvecklingen vill jag inte se. Därför är jag mycket gladare åt än åt .