prot · GW0996 · 2009-04-02 00:00:00 — Det är väl inte mindre viktigt nu när finanskrisen påverkar oss alla på olika sätt som sysselsatta och som konsumenter. Vi vet att många småföretags utvecklingskraft är beroende av sunt riskkapital och kreditgivare som har ett långsiktigt intresse. Balansen mellan kreditgivare och låntagare är en central fråga. Vi ser hur obalansen finns. Regeringen och majoriteten i värnar äganderätten, avtalsrätten och kreditgivarnas intressen före låntagares och gäldenärers särskilt evighetsgäldenärers situation. Ett av målen med en sund kreditgivning måste vara att vi ska avskaffa evighetsgäldenärerna genom att införa en absolut preskription. Vi kommer aldrig att komma till rätta med problemen med överskuldsättning om vi inte får en absolut preskription, en slutgiltig avskrivning av skulder, efter ett visst antal år. Frågor som rör överskuldsättning, snabbkrediter och livsvillkor för överskuldsatta behandlas i det betänkande som vi nu debatterar. Det berör yrkanden från motioner om konsumentpolitik och konsumentfrid. Livsvillkoren för överskuldsatta som berör saneringslån, sociala lån, kreditprövning, kreditupplysning och inkassobolagens verksamhet behandlades i ett betänkande i finansutskottet . Jag tar mig friheten att beröra de frågorna här också eftersom jag tycker att allt detta hänger ihop. Jag vill framföra att jag står bakom alla reservationer från i detta betänkande också, men yrkar bifall till reservationerna 1 och 3. utgångspunkt när det gäller alla dessa frågor är att alla vill göra rätt för sig. Det är en oerhört viktig utgångspunkt, särskilt när man ser till obalansen. Jag hävdar och kommer att fortsätta hävda, så länge inte någon radikal förändring sker, att det finns en jättestor obalans mellan intressena för borgenärerna och intressena för gäldenärerna. Frågan om sms-lån är en av de frågor som berörs i reservationerna i betänkandet. Vi har ganska haft interpellationsdebatter med justitieminister om den. Det tråkiga med dagens betänkande är att vi inte redan nu är framme vid ett gemensamt majoritetsförslag från civilutskottet som kräver kreditupplysning på alla lån, inklusive snabblånen, under nuvarande . När vi debatterade med justitieministern var vi nära ett ja från henne när det gäller att regeringen har för avsikt att införa den förändringen i konsumentkreditlagen i . Det är lite olyckligt att de här frågorna inte är bättre tajmade och att inte utskottet kunde komma med ett enigt förslag. måste vi ge oss till tåls och invänta den kommande propositionen som ska ta in konsumentkreditdirektivet och förhoppningsvis förstärka konsumentkreditlagen så att vi får en kreditprövning för alla typer av krediter, inklusive de så kallade snabbkrediterna. Sms-lån är inte något som har skapats för att vi har oansvariga konsumenter som inte vill eller kan ta ansvar för sin egen ekonomi. Det är något som har skapats på grund av att vi har en besvärlig privatekonomi och människor som drabbas av ekonomiska trångmål i olika sammanhang och att det finns en möjlighet att genom de här lånen lösa sin privatekonomi. Många har valt att göra det. Det är fruktansvärt att kreditinstituten använder människors ibland svaga ekonomi till att sälja en produkt som är så dyr och får sådana enorma konsekvenser. Det måste vi stävja för att få en bättre situation för medborgarnas privatekonomi. Varje gång vi debatterar detta måste vi betona att man inte kan moralisera över människor som väljer sms-lånen som en snabbkredit. Vi ska moralisera över de kreditgivare som utnyttjar människor genom att ta de enormt höga avgifterna och utnyttja betalningsanmärkningar och svårigheter som många människor drabbas av i efterhand. Sms-lånen är också en konsekvens av den överskuldsättning som evighetsgäldenärerna befinner sig i. Vi har ett ansvar från samhällets, , regeringens och lagstiftningens sida att skapa en lagstiftning som hjälper evighetsgäldenärernas situation. Minimera antalet evighetsgäldenärer gör man genom att de kan få sina krediter och lån avskrivna efter en rimlig tid. Med den utgångspunkt som jag nämnde, att alla vill göra rätt för sig, måste man få en möjlighet att få sina krediter avskrivna så att man kan komma igen och börja om. Det går inte att leva på existensminimum år ut och år in. Här krävs kraftiga förändringar. Då är förslaget om absolut preskription, en slutlig avskrivning av lånen, den enda möjligheten att kraftigt förändra situationen. Om vi slår in på det spåret finns det också andra möjligheter. Det finns flera förslag som kan komplettera detta. har i sina motioner tagit upp frågan om saneringslån. Det är en modell som använder via en garantistiftelse. Överskuldsatta privatpersoner får hjälp till saneringslån för att betala av sina gamla skulder. har för övrigt en absolut preskriptionstid . är ett av de länder i som har sociala lån som ett komplement för hushåll med relativt svag hushållsekonomi. De som till exempel behöver investera i en kapitalvara kan få hjälp till ett socialt lån för att finansiera det. Vi måste göra en översyn av inkassobolagens verksamhet. Den förändring som är på gång med en förkortad skuldtid från fem till i skuldsaneringslagen gör att man kan misstänka att man har låtit inkassobolagens verksamhet fortsätta i nuvarande form eftersom de har accepterat en nedskrivning från till när det gäller skuldavskrivning. De får fortsätta med sin ockerverksamhet, sina avgifter, sin indrivning, sin rätt att köpa och sälja krediter för att tjäna på folks skulder. Det krävs en total översyn och en kraftig förändring av inkassobolagens rätt att bedriva sin verksamhet på det sätt de gör . Det här är något som lagstiftningen legitimerar. Lagstiftningen ska i stället ta kraftigt avstånd från deras arbetssätt och metoder. En annan sak som berör överskuldsättning och som gör att utsatta människor får en ännu sämre ekonomisk situation är att människor med betalningsanmärkningar får höjda inom försäkringssystemet. Detta är en stor fråga som anknyter till detta. Jag ville därför slutligen ta upp den. Detta cyniska beteende från försäkringsbolagen mot försäkringstagare eller dem som vill teckna en försäkring och som har betalningsanmärkningar är ovärdigt vårt samhälle. Den solidariska tanke som försäkringar i alla dess former borde vara uppbyggda kring ska utjämna skillnader mellan människor. Men genom höjda försvårar eller utestänger man nu utsatta grupper från ett gemensamt skydd. måste göra en översyn av hur försäkringspremierna fastställs. Jag yrkar än en gång bifall till reservationerna 1 och 3. Jag anser att det behövs ett snabbspår för ändringen av konsumentkreditlagen. 19 (): Jag hade lite otur att ungdomarna gick från läktaren. Jag vet inte om det är tillåtet när man står i talarstolen, men ett sätt att utveckla dialogen och arbetet i kammaren hade varit att ställa en fråga till ungdomarna om hur många av dem som i livet har tagit ett sms-lån. Då hade vi fått lite interaktion. Det hade varit roligt. sade att man inte ska moralisera över låntagarna men att man ska moralisera över långivarna. Jag delar inte riktigt den uppfattningen. Jag tror inte att man ska moralisera över någondera parten i detta fall. Men jag tycker att långivarna slipper väldigt lätt undan och att verksamheten när det gäller dessa korta och snabba lån kanske inte sker på ett sätt där parterna är jämbördiga på något sätt. Sms-lånen är en ny låneform, åtminstone i . Jag tror att det tar rätt innan vi vänjer oss vid effekterna och resultaten av nya regler över huvud taget och att det på detta område rätt snabbt kan få näst intill ödesdigra konsekvenser för individen i vissa fall. Det gör att det är mer problematiskt och att vi som har den lagstiftande rollen snabbt borde kunna agera med lagstiftning när vi ser att människor råkar illa ut. har redogjort för ställningstagandet från de tre oppositionspartierna i reservationen. Vi får tydliga signaler om att problemet växer oerhört snabbt. De siffror som redovisade och som finns i vår reservation är ganska skrämmande. Om man hade en sådan utveckling på andra områden, och om det fortsätter till, vet jag inte riktigt var någonstans det slutar. När vi nu befinner oss i en så kallad recession då ekonomin är under en ganska snabb försämring får vi en tudelning av samhället. De som har turen att få behålla jobbet har faktiskt i realiteten fått en väldigt mycket bättre ekonomisk situation genom de jobbskatteavdrag som finns och de räntesänkningar som har skett men också genom de löneökningar som förhandlades fram i en situation då man inte hade en aning om vad som skulle hända . Å andra sidan har vi de som drabbas av arbetslöshet och de som inte kommer in på arbetsmarknaden när de lämnar skolan nu och så vidare och naturligtvis de som inte hade hunnit komma in innan detta inträffade . Det riskerar att leda till många problem när vi i vårt samhälle ändå har haft någon sorts grundtanke om att välfärden ska vara relativt jämnt fördelad för människor. Jag tror att även det är en sak som kanske drabbar individer i vårt samhälle mer än individer i andra samhällen där man inte har haft en sådan tanke så långt utvecklad som vi har haft hos oss och där välfärden inte har varit så jämnt fördelad. Vi är inte riktigt förberedda för hur vi ska hantera detta. Därför tror jag att denna låneform tyvärr faktiskt kan leda till rätt stora skador. tog ett exempel på en individ som hade drabbats illa. Jag kommer i debatten om nästa betänkande från utskottet att tala en del om de människor som drabbas av ohälsa på grund av sjuka hus, som det kallas. Det är en kategori människor som också i detta sammanhang faktiskt råkar väldigt illa ut, och de kommer kanske att drabbas ännu hårdare nu när värdet på deras tillgångar på grund av recessionen också har minskat. Det är inte bara inkomsterna som har minskat för många alltså de som inte tillhör den gruppen som har haft tur utan de tillgångar som människor har till sitt förfogande har också minskat i värde. Denna grupp drabbas ofta av nedsatt arbetsförmåga, och vi har inte möjlighet att klara oss lika bra med de sociala skyddsnäten som vi har vant oss vid. Många människor har trott att samhället ska finnas där som en säkerhetsventil den dag som något händer, men så gör det inte det. Då är korta och snabba lån som man inte riktigt förstår effekten av kanske en större risk än man förstår. Förutom att jag yrkar bifall till reservation 1 vill jag kasta in en liten tanke. Jag är förespråkare av marknadsekonomi, men det måste finnas regler för den. Vi har regler på många sätt. Att få skriva avtal fritt mellan parter är viktigt. Men i detta sammanhang kan man undra om det räcker med hårdare bevakning, insyn och granskning i fråga om hur långivarna hanterar detta. Jag tycker att vi ska ta med oss tanken att det kanske måste finnas en övre gräns för hur mycket man får ta betalt för att låna ut pengar. Den som är långivare har mycket större möjligheter att göra en riskbedömning. Men för låntagaren är det nästan omöjligt. Att sätta den merkostnad som ett sms-lån innebär i relation till den risk som man tar tror jag är mycket svårt för många enskilda. Därför kanske samhället skulle göra det lättare för människor i fråga om dessa regler. Det gör samhället med många regler. Man skapar förenklingar så att det finns ett ja eller nej att välja mellan i olika situationer. Här kanske det skulle finnas en sådan nivå. Det skulle finnas ett tak för vad dessa långivare får ta betalt. Jag vill bara skicka med detta. I övrigt har jag inget mer att tillföra än vad som har sagts tidigare som motiv för stöd för reservation 1 i betänkandet. 20 (): Av och till får vi som har detta uppdrag lära oss nya ord. Just nu tänker jag förstås på ordet sms-lån. Det firar nu treårsdag, om det nu är någonting att fira. I detta sammanhang kan vi också komma ihåg att den regering som gjorde det möjligt med sms-lån inte var den sittande regeringen, utan det var den tidigare regeringen som ändrade lagstiftningen på detta område på så sätt att vi fick sms-lånen. Syftet var naturligtvis att snabbt få tillgång till relativt små summor pengar som sedan snabbt skulle betalas tillbaka. För genomförandet av detta gjordes vissa lagändringar. Dessvärre blev det inte så bra. Det dröjde , , tills de första ärendena hamnade på kronofogdens bord. ser vi att den utvecklingen har accelererat. Kreditgivarna är närmare 30 till antalet, och antalet ärenden hos beräknas bli runt 100 000, ett förfärande antal. Unga är fortfarande överrepresenterade men inte om man räknar proportionellt beroende på att nya grupper har tillkommit. Till exempel medelålders kvinnor är, som tidigare nämnts här, en grupp som ökar. Genom undersökningar som har gjort vet vi att en tredjedel av dem som har tagit de här lånen inte vet vad räntan var när lånet togs kanske inte efteråt heller. Endast hälften av låntagarna har betalat tillbaka . Ett stort antal har skulder hos . Två tredjedelar ångrar att de tog lån. Hälften uppger att de inte skulle ha tagit ett lån om de hade fått vänta på pengarna. Många uppger att de inte hade tagit lånet om de från början hade vetat vad det kostade. Så här kan det inte fortsätta; det är vi överens om. Men även om vi ser en förfärande situation förtjänar det att påpekas att den här typen av lån i vissa fall kan ha ett berättigande som komplement till bankernas långivning. Också justitieministern inser naturligtvis att vi inte kan ha det så här. Hon har här i kammaren informerat om det arbete som pågår med en ny konsumentkreditlag. Den ska anpassas till EU:s konsumentkreditdirektiv, något som ska vara genomfört senast . Där blir det möjligt att kräva dels att den effektiva räntan anges vid marknadsföring av till exempel sms-lån, dels att kreditgivarna kreditprövar sina konsumenter även om små krediter inte omfattas av direktiven. Där kan det vara värt att nämna att den gräns vid som finns i förslaget inte accepterades av Socialdemokraterna i . De ville ha en gräns vid i stället för vid . Just snabbheten har varit ett bärande skäl för ungdomar att ta sms-lån. Om det finns en betänketid, som också föreslås, blir lånen med stor säkerhet inte lika intressanta. När jag läser utvärdering, kartläggning, blir jag lite ängslig när man beskriver de bristande kunskaper om konsumentekonomi som ungdomar uppvisar. Det rör då inte bara svårigheter att räkna ut räntan, som ju brukar lyftas fram i det här sammanhanget. Någon av reservanterna tar upp att det borde finnas ett undervisningsmaterial på området. Då är det desto roligare att kunna visa på en liten del av det undervisningsmaterial som både och har tagit fram och som finns på nätet. Jag vet inte om man kan använda ordet roligt i sammanhanget, men materialet är klatschigt, spännande och roligt gjort. Vad jag här visar för er är bara lite grann. Det finns också annat Pengapusslet, Shoppingracet samt Handling och konsekvens, för att nämna några. Det är väl värt att ta del av den information som finns på dessa hemsidor. Men sedan gäller det att också föräldrar och, inte minst, skolan använder sig av det här materialet. Den typ av debatt som vi har här och de interpellationsdebatter som varit kan kanske tjäna syftet att lyfta fram de här frågeställningarna så att de blir omtalade, diskuterade och sedda ute i samhället. Den här problematiken visar hur sårbara väldigt många människor är när det gäller hemmets och den enskildes ekonomi. Den trygghet som en liten ekonomisk buffert ger kan inte nog överskattas. Att inte slutar med ett tomt konto skulle vara en trygghet för väldigt många. Om jag fick önska något skulle jag önska att Spara, inte Slösa, kom till heders igen. Jag förstår att det kan tyckas vara en orimlig önskan nu när vi lever mitt i en lågkonjunkturs härjningar. Men vi som har tittat på Lyxfällan på tv har kunnat notera att hur eländig ekonomi de personer än haft som har varit föremål för hjälp genom Lyxfällan har de ändå alltid till slut när ekonomin sanerats också haft en post för sparande. Det tycker jag är ett sätt att hantera sin ekonomi som gör i annonsen här tidigare talades det ju om trygghet livet tryggare. Man kan inte lita på oss politiker, men den egna bankboken och det egna sparandet skulle man kunna lita på. Slutligen: Vi vet, och detta har också sagts här tidigare, att arbetar med frågan. Såvitt jag förstår är vi överens om vad som måste göras. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. 21 (): I den ena frågan som debatten handlar om, sms-lånen, finns det motioner från samtliga riksdagspartier. Att det i en fråga finns motioner från alla partier är kanske i sig inte så konstigt eller sällsynt. Men i detta fall går alla motionerna ut på samma sak: på att förändra i lagstiftningen så att inte utsatta personer far illa ekonomiskt på grund av snabblånen, som ju de här lånen också kallas. Detta innebär att vi i stort sett är överens i sakfrågan. Det går att utläsa av utskottets ställningstagande i betänkandet men också av de svar som justitieministern lämnat i interpellationsdebatter och av reservationerna. Departementet arbetar med frågan. Förhoppningsvis kommer det arbetet inom en icke alltför avlägsen framtid att utmynna i en proposition. Det är dock skillnad på lån och lån. Det går inte, och är inte heller önskvärt, att förbjuda all snabbehandling av låneansökningar. Om någon av olika anledningar blir i akut behov av pengar och går in på sin bank och får lånet godkänt per omgående och vederbörande skriver under skuldebrevet och kvitterar ut pengarna ska detta självklart vara tillåtet. Däremot är det ytterst sällsynt att bankerna är öppna och att det då kommer in kunder som är mer eller mindre alkoholpåverkade och som har slut på pengarna och då får påfyllnad i börsen utan att de ens behöver skriva under en lånehandling eller kvittera ut pengarna. Banken gör dessutom inte en kreditprövning värd namnet! Hur skulle det uppfattas i samhället om bankerna började agera på det sättet? Det skulle aldrig accepteras! Ändå är detta den verklighet vi lever i. Skillnaden är bara att det inte är bankerna utan andra långivare som är mindre nogräknade. Det är en väsentlig skillnad jämfört med bankerna där det normalt krävs ett personligt möte för underskrifter. Det skulle vara intressant att få en statistik över när sms-lånen tas upp under dygnets timmar och veckans dagar möjligen också månadens dagar för att få en relation till barnbidrag och löneutbetalningar. skrev jag en motion om privatekonomi på schemat i skolan. Jag är övertygad om att det är den bästa långsiktiga insatsen mot sms-lån. Det är också den bästa tjänsten vi kan göra våra barn och ungdomar så att de lättare klarar sitt vuxenliv. De flesta som sysslar med pengar vet att det inte är de stora inkomsterna som gör att man klarar sig bra, utan det gör man på grund av de små utgifterna. Jag ställer mig frågan varför inte föräldrarna eller lärarna i skolan förstår eller har förstått att detta är en viktig kunskap att förmedla till barnen. Då menar jag inte de föräldrar som inte har förmågan att förmedla vikten av att sköta sin ekonomi, utan den stora grupp som alltid har skött sin egen ekonomi utan anmärkning. Varför tycker inte de att det är viktigt att vidarebefordra den kunskap som de själva har fått och som är så nödvändig? Varför är det så svårt för skolan att lägga in vanlig privatekonomi i matematikundervisning, göra räkneexempel på det vardagliga, räkna på olika abonnemang på mobiltelefoner, räkna på skillnaden mellan att köpa kontant och att köpa på avbetalning, framför allt förklara vad det innebär att finnas hos eller när man har planer på att köpa en bil eller en bostad och behöver låna pengar? Varför inte räkna inom hemkunskapen på skillnaden mellan att baka hemma och att köpa bröd i affären, räkna vad det kostar att äta lunch ute jämfört med att ha en matlåda med sig? Det är inga avancerade formler, kräver inget studiematerial men kan vara avgörande för många ungdomar när det gäller deras egna framtida förutsättningar. Det finns till och med extern kunskap att tillgå om lärarna tycker att det är för svårt, och det visade alldeles . En av motionerna är min egen som jag skrivit tillsammans med och där vi yrkar på att låneföretagen ska redovisa den effektiva lånekostnaden omräknat i procent ränta. Det är alldeles för enkelt för företagen att slippa redovisa detta genom att avstå ränta och i stället ta ut höga avgifter. Som konsument ska man kunna få uppgifter om den verkliga kostnaden både i kronor och i procent. När det gäller motioner om överskuldsättning och skuldsanering nöjer jag mig med att konstatera att ett delbetänkande har lagts fram av den tillsatta , och vi väntar på slutbetänkandet. Det är rimligt att få en andra chans om man av olika anledningar har hamnat i en svår ekonomisk knipa, även om det kan vara självförvållat. Det ska också vara tillåtet att misslyckas, och man ska kunna börja på nytt. Det finns dock en annan sida av saken. Även om man är försiktig som företagare kan man bli blåst av sina kunder. Det är inte särskilt kul att behöva avstå från inkomster på grund av att folk inte vill betala det de har fått levererat. Jag vill nämligen påstå, trots vill göra rätt för sig, att det finns en grupp människor, om än en liten sådan, som är helt ointresserad av att betala sina skulder. Dessa människor finns det ingen anledning att förbarma sig över. Det är skillnad på oförmåga och ovilja. Jag yrkar bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga motioner och reservationer. (forts. 12 §) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. Vi fortsätter nu sammanträdet med frågestunden. Vi hälsar alla ministrar som deltar välkomna. Domstolarnas praxis för skadestånd 23 (): Jag vill ställa en fråga till statsrådet . När jag träffar poliser, åklagare och domare talar de om krisen som är, inställda rättegångar, poliser som jobbar som arrestvakter och om brottsoffer och vittnen som får vänta. Sedan du blev justitieminister växer underskottet med flera miljoner . Men ska jag ge dig ett förslag till en reform som du kan genomföra, som faktiskt inte kostar mycket pengar alls. Domstolarnas praxis när någon har förlorat en nära anhörig är att betala ut . Det är ett alldeles för lågt belopp, pinsamt lågt, om man har förlorat en son eller dotter. Min fråga är därför till dig: Kommer du att ta initiativ till att ändra domstolarnas praxis så att beloppet höjs från dagens 50 000 till ett högre belopp? 24 (m): Först och främst kan man väl konstatera att det inte finns någon summa som är tillräcklig när någon har mist sitt liv. Det är väldigt svårt att med skadestånd ersätta ett brottsoffer. Det viktigaste som samhället kan göra är naturligtvis att se till att rättssäkerhet och rättssystem fungerar på ett bra sätt. Däremot har vi anledning att fundera över skadeståndsnivåer och brottsofferersättningar. När det gäller brottsoffer skiljer man på de olika ersättningarna, därför att om ett skadestånd är utdömt kan betala skadeståndet, om den som ska betala skadeståndet inte gör det. Vi har planer på att se över detta, och då ingår det att se över helheten i detta. Vi är i närheten av frågan, om jag får uttrycka mig så, men direktiven är inte klara. 25 (): Det var inte alls det jag frågade om, utan jag frågade just om situationen när man förlorat en anhörig. Där är praxis, både i domstolar och i , . Det var tidigare , . Vi höjde det beloppet genom en proposition 2000/01. Det har framförts från brottsofferorganisationer och anhörigorganisationer att skadeståndet bör höjas, och vi anser att det är hög tid. Det är alltså väldigt små belopp det handlar om. Därför har vi redan nu bestämt oss för att om vi får chansen kommer vi att höja beloppet genom en ny proposition. Därför vill jag upprepa frågan: När kan en liknande proposition komma från dig, , som i alla fall ger en bättre kompensation än dagens? Vi höjde skadeståndet 2001. är det igen för en höjning. När kommer den? 26 (m):