prot · GW0986 · 2009-03-18 00:00:00 — Någon måste ta tag i dem. Är den politik som ni för nu ansvarsfull? Det skulle jag vilja ha svar på. I vår reservation 4 tar vi upp frågan om en översyn om häktningsförfarande av de unga. är det detsamma som för de vuxna. I betänkandet står det att regeringen ska komma med förslag om ändringar i häktningsreglerna, vilket är bra. Hur detta förslag kommer att se ut återstår att se. Men jag vill ändå nämna att det är nödvändigt att separera de unga från de vuxna är nödvändigt. Jag har gjort ett besök på där personal som jobbar med unga häktade framförde att det finns mycket större möjligheter i ett tidigt skede av häktningen att få den yngre på bättre tankar eftersom häktet innebär en väntan och för att reflektera över det brott som de har begått. Då måste det också finnas personal som har möjlighet att sitta och prata med dessa unga . Det framfördes klagomål på om att detta utrymme inte fanns av ekonomiska skäl. I vår reservation 8 tar vi upp frågan om offentligt biträde. Som det står i reservationen har fattat beslut om nya regler. Alla som förhörs ska ha rätt till biträde vid ett förhör. Som nämns i reservationen finns det en forskarrapport från i . Det har gjorts en stickprovsundersökning gällande 90 brottmål i . Den visar att vid förhör med barn förekom försvarare endast i av fallen. Det är skrämmande, tycker jag, när det handlar om så unga människor. Det är inte rätt att låta så unga människor sitta i polis- eller åklagarförhör ensamma utan ett offentligt biträde. Jag vill nämna frågan om att drogtesta barn . är det ett utredningsförslag. Men man kan fundera på hur det kommer att se ut när själva förslaget kommer. Det går bra att drogtesta barn med den unges och föräldrarnas tillstånd. Jag och tycker att man ska låta det förbli så. Man kan läsa motioner om fotbojor, drogtest och olika slags tvångsmetoder. Jag tycker att det är väldigt sorgligt eftersom jag tror att det aldrig kan ersätta den långa och nödvändiga åtgärden, nämligen att förebygga problem hos unga med mänsklig närvaro och dialog, inte med akuta och populistiska drag som stickprov och bojor. De ungas tilltro till oss vuxna växer genom dialog med oss. Den växer nog inte så mycket genom att de unga utsätts för tvång. I detta anförande instämde Elisebeht () och (). 203 (): Jag ska för tids vinnande börja med att instämma i det som de tidigare talarna har sagt om vår gemensamma reservation 1. I övrigt står jag bakom de reservationer som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och . En viktig fråga som jag skulle vilja lyfta fram och som vi från tycker är viktig i sammanhanget är hur unga begår brott och vad som händer. Jag kommer inte att upprepa det som så tydligt förde fram här. Jag tycker att det var en briljant redogörelse för hur situationen är. Jag tycker att även var väldigt tydlig i sitt anförande. Där har jag inget att fylla i. Det gäller nu för mig att försöka lyfta fram frågan om ungas situation i . Det kan te sig som en omöjlig uppgift, och vi har relativt begränsade möjligheter att göra det på den begränsade tid som vi har. Men jag vill ändå lyfta fram en fråga. Den handlar om tilltron och tilliten till vuxenvärlden. Det handlar om på vilket sätt som vi ska skapa en tilltro till vuxenvärlden, hur unga människor ska kunna känna att vuxenvärlden står upp för dem. När och om de faller ska det finnas vuxna omkring dem om de själva vill och om de känner den tilliten. Kopplingen till det betänkande som vi har att debattera är just hur vi bemöter dem när de faller. I den text som är som ett svar på den motion som vi har tillsammans med Socialdemokraterna och kan man läsa att utskottet inte är berett att ställa sig bakom yrkandet om att ungdomar ska ha rätt till offentligt biträde vid förhör. Trots att man i den tidigare texten lyfter fram just att det finns en lag som säger att alla som förhörs under en förundersökning har rätt att ha ett biträde närvarande vid förhöret om det kan ske utan men för utredningen lyckas man komma fram till att man ska avstyrka denna motion som skulle vara mycket enkel att baka in i texten. har jag inte suttit i så länge, men jag trodde att man ibland kunde se att vissa motioner eller vissa yrkanden i motionerna är så pass bra och att man kanske inte har tänkt på att man kan baka in det i texten och att det går att göra utan men för den lyskraft som regeringsunderlaget anses ha. Men frågan är om man faktiskt inte skjuter sig själv i foten. Här är det nämligen så tydligt att det handlar om tillit, om att unga människor ska kunna känna en trygghet i kontakten med vuxna. Dessutom blir ungdomar , enligt i princip samstämmiga uppgifter, vuxna än för 20, 30 eller . De bor till exempel kvar hemma längre. Det tar innan de tar körkort eller skaffar sig ett så kallat riktigt jobb. Det handlar framför allt om att just adolescensen förlängs. Att då inte kunna se nyttan med att ta bort tröskeleffekterna för unga och upp till , tycker jag är att vara väldigt kortsynt. När vi motionerar om detta en gång till under nästkommande år hoppas jag att utskottsmajoriteten och regeringen tänker om. Det har de tyvärr inte gjort , och jag hyser inga stora förhoppningar om att det kommer att ske under kvällens lopp heller. Jag yrkar än en gång bifall till vår gemensamma reservation 1. 204 (): lade färjan ut från Grännahamnen för färd över det vackra till den mytomsusade och vackra ön . Ombord var jag och min gode vän . Även om färjan var tom just denna dag är den sprängfylld . Till åker de flesta av oss för härliga cykelturer, picknick i det gröna eller bara för att njuta av denna vackra del av . Men framför allt åker vi dit frivilligt. Det gjorde också och jag. Men de som vi skulle träffa var inte där frivilligt. Det är ett trettiotal grabbar som med hjälp av ett LVU eller ett LSU är tvångsplacerade på Stigbyskolan, ett av våra 31 särskilda ungdomshem som , , ansvarar för. Miljön på Stigbyskolan är det inget fel på vackert läge, underbara byggnader och en matsal med högt i tak, välupplagd mat och tända kandelabrar. Det är en miljö som förmodligen ingen av dessa killar någonsin upplevt tidigare, även om behovet har funnits . Bakgrund och behov är långt ifrån homogent hos dessa unga män. Men en sak har de alla gemensamt: De har alla på ett övertygande sätt visat att de inte klarar av ansvaret. Det säger den högste ansvarige på Stigbyskolan. Det killarna bär med sig kan handla om en uppväxt i en kriminell familj och/eller en missbrukarfamilj och om ett antal fosterhemsplaceringar, någon typ bokstavskombination, ingen sund relation till vuxen från tidig ålder, enorm blyghet samt avbruten och knackig skolgång. Listan över faktorer kan göras lång och listan över upprepade misslyckanden kanske ännu längre. För varje avbrott i fosterfamilj och för varje uppbrott i skolan blev det ytterligare ett misslyckande. Det enda man egentligen i denna unga ålder är riktigt bra på är oftast att knarka, och det ordentligt, samt att begå brott detta i en ålder då man fortfarande inte har kommit till gymnasiet. Det jag frågar mig är: Hur kunde det få gå så långt? Hur många fosterhemsplaceringar ska ske innan jag får den hjälp jag behöver? Hur långt i knarkträsket måste jag ta mig innan vuxenvärlden reagerar? Kanske är det hög tid för oss att revidera vår attityd till Stigbyskolor eller släpp-fångarna-loss-attityden och i stället göra det möjligt för dessa unga killar, och även tjejer, att få den professionella hjälp som faktiskt behövs. De flesta killarna på Stigbyskolan är där . Under den tiden har mycket hänt, oavsett om det gäller vuxenrelation, skola eller yrkesutbildning eller det gäller insikten om att jag själv, oavsett vad som hänt tidigare i livet, måste ta eget ansvar. Skoltiden är då många vuxna funnits till hands. , som jag väljer att kalla killen, ska snart pröva sina vingar utanför skolan. Under vistelse på skolan har det visat sig att han har stor fallenhet för trädgårdsarbete kanske det första vettiga han gjort under sitt 20-åriga liv. Människorna runt omkring honom i hemmiljön har det dock inte hänt så mycket med, så behöver fortsatt stöd och hjälp för att kunna fullfölja sin dröm: att anlägga trädgårdar. För skull är det därför mer än välkommet att regeringen nu föreslår långsiktiga insatser efter institutionsvården insatser som visat sig ge goda resultat beträffande när det gäller att slippa återfall i brott och när det gäller möjligheter till ett vuxenliv där både arbete och familj finns med. När jag fick listan över killarnas bakgrund tänkte jag i mitt stilla sinne: Det vore konstigt om de inte kom till Stigbyskolan många av dem gör faktiskt inte det. Men det är väl den gruppen unga människor som vi måste lära oss någonting av. Vad var det som gjorde att man valde en annan väg än den destruktiva och kriminella vägen? Den som i denna kammare har patentet ber jag att för skull ge sig till känna. För min del har jag inte patentet. Inte heller regeringen har det. Men jag vet att vi nu har en alliansregering som gör allt för att unga människor ska få en bra start in i vuxenlivet en regering som lägger pusselbit efter pusselbit. Forskningen är inte entydig med vad som ger effekt. Här fortsätter vi med det arbetet. Tydligt är att riskfaktorerna är gemensamma. Dessa är mer eller mindre en blåkopia av den bakgrundsbild som gavs på Stigbyskolan. Jag tror inte att det går att bortse från detta, och jag tror att det är där vi ska lägga all vår kraft. Min dotter , som trots sin mor än så länge inte har visat några större tendenser till destruktivt beteende, kom hem och talade om att polis hade varit på besök. Hon presenterade sig själv och sitt jobb och uppmanade de elever att ta kontakt som blivit utsatta för brott. Med den historiska satsningen på ett ökat antal poliser har det blivit fler poliser också i , och den gör det möjligt för polis att besöka klass 7 d under ämnet rättskunskap. Men att använda till att patrullera på skolplan är för mig att bortprioritera de ungdomar som verkligen behöver en nära kontakt med en polis. Polisen i , som bestämt sig för att tillsammans med närvara vid förhör, är ett bra exempel på prioritering. Resultatet är att man inte har sett ungdomarna igen. Tycker inte att det är viktigt att prioritera dessa barn framför min ? Anser inte att polisen själv har den bästa kunskapen att avgöra vilka ungdomar som faktiskt ska prioriteras? Anser inte att bästa sättet att förhindra att unga människor fortsätter på den kriminella banan är att polisresurserna läggs där de som mest behövs? Detta med att förebygga brott och med att förhindra att unga människor fortsätter på den kriminella banan har många dimensioner. Jag kommer tillbaka till som växte upp i en missbrukarfamilj, utan stöd hemifrån. Lägg därtill att var sjukt blyg! Redan som ung fick han problem i skolan och med kompisar. Skolan gjorde kanske sitt men vågade inte ha några större krav och förväntningar på då man visste hur hade det hemma ett generalfel som jag tror alldeles för ofta begås. I har man tidigt vågat identifiera barn i farozonen. I samarbete med och skolan har man varit mycket framgångsrik med att även dessa barn har de förväntningar på sig som barn faktiskt har rätt till. Hade haft dessa förväntningar och krav på sig skulle hans ryggsäck ha varit betydligt lättare. enorma blyghet och hans misslyckande i skolan ledde snabbt till ett drogmissbruk. var han en tung narkotikamissbrukare. Självmedicinering, säger någon. Minsta motståndets lag, säger någon annan. När jag frågade varför var hans svar: Det blev enkelt. Men i nästa andetag sade han: Det blev jobbigt. Den ständiga jakten på pengar blev mer än en heltidssyssla, men inte på den reguljära arbetsmarknaden. hann bli innan han fick komma till Stigbyskolan via LVU. hade han varit en tung missbrukare. Det enda han var bra på var att knarka. Den grupp som kan sägas tillhöra har utredningen om barn som misstänks för brott identifierat i sina förslag om att det ska vara möjligt att genomföra tvångsvisa drogtester på barn . För föräldrar skulle det vid ett positivt svar kanske inte göra någon större skillnad, men för skulle det göra en viktig skillnad. Upprepade positiva svar kunde i narkotikakarriär ha berett vägen för en plats på Stigbyskolan en tidigare och en tydligare insats som hade gjort ryggsäck betydligt lättare. Den andra gruppen barn har engagerade men naiva föräldrar. Den gruppen, herr talman, tillhör förmodligen jag själv. Inte skulle väl jag tro på damen från , på att min älskade lilla dotter ens var i närheten av något som stavas narkotika. Det är ju inte länge sedan hon satt i mitt knä och flätade håret, och skolan går så bra. Men med ett positivt svar på ett drogtest i handen skulle inte mycket mer behöva sägas. Att min lilla juvel nu var i farozonen skulle vara fruktansvärt, men ännu värre skulle det vara om jag inte fick vetskap om det och en chans att faktiskt göra något. landade i att inte förespråka möjligheter till tvångsvisa drogtester på barn . utredning landar annorlunda. Intrånget i den personliga integriteten väger lättare än omsorgen om barnets hälsa och utveckling. Så väger det också i min vågskål. Med tanke på de få motioner från oppositionen som väckts och som behandlas i detta betänkande beträffande unga lagöverträdare undrar jag om idéerna är få, om anser att inte är värd att satsa energi på och om innerst inne faktiskt är nöjd med det som denna alliansregering försöker åstadkomma för att och hans vänner ska kunna gå in i vuxenlivet utan att passera Stigbyskolan. För skull och med tanke på alla andra unga människor på glid är jag glad över att vi har den regering vi har en regering som med förslag efter förslag ständigt utvecklar och söker nya vägar och att vi sakta men säkert får fram både tidigare och tydligare insatser som gör ryggsäcken lättare. Utan tidiga och tydliga insatser, herr talman, är det fler än som gång på gång kommer att svikas av vuxenvärlden, och misslyckanden läggs på hög. Utan tidiga och tydliga insatser blir det fler än som väljer en bana kantad av kriminalitet och drogmissbruk. Utan tidiga och tydliga insatser blir det fler oskyldiga människor som utsätts för brott. Med dessa ord yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag hoppas att vi får se både talmannen och på , som är där för att han har en trädgård att sköta. I detta anförande instämde () och (). 205 () replik: Det var mycket på en gång. Det var ansvar. Det var han som valde. Det var han som var ute på villovägar. Det var han som inte hade någon kompass alls. har inte lyssnat på vad jag sade i mitt inledningsanförande. Där talade jag om hur oerhört viktigt det är att vi vuxna tar ansvar. lägger hela ansvaret för att barn och ungdomar hamnar på den kriminella banan på barn och ungdomar själva. Det var precis det uttryckssätt du hade från talarstolen. talade om att de valde och att det var ansvar. läste jag en artikel av . ska jag läsa vad som står där. Det står: Vi behöver se orsakerna till varför människor hamnar i kriminalitet. Det rör sig ofta om brist på jobb, brist på sociala gemenskaper och brist på trygghet. När jag läste detta trodde jag först att talade med statsminister och när hon sade vi behöver se orsaker. Orsaker finns i just det som finns beskrivet. Det handlar om brist på jobb, brist på social gemenskap och brist på trygghet. Det är ett politiskt ansvar som måste ta. Skyll inte kriminaliteten på och lägg inte ansvaret på enbart barnen! Vi har ett politiskt ansvar, och vi har som vuxna ett ansvar. Jag frågar: Är det kanske för lite insatser, ? 206 () replik: Tack för den frågan! Jag tycker att den är jättebra, och jag står väldigt mycket för artikeln. Vad som är viktigt är trots allt att vi vågar identifiera ungdomar som är i farozonen. har man dragit alla över en kam och spillt ut resurserna på barn som kanske inte behöver samma insatser. I har man faktiskt vågat. Där är forskningen helt överens. och alla möjliga människor säger: Det är vissa barn som löper en högre risk för att komma in i ett destruktivt liv. Jag tror att vi måste våga identifiera det och våga göra det tydligt. Det kan hända att det finns en risk att vi identifierar lite för tidigt och har för stora farhågor. Men det är en ännu större risk att får gå under utan att någonting händer eftersom man inte vågar identifiera och tycker synd om honom. Jag menar inte att i hela sitt liv ska kunna ta ett eget ansvar. Jag förstår fullständigt vad du säger. Men Stigbyskolans högsta chef som var oerhört engagerad och har jobbat med dessa barn och ungdomar var väldigt tydlig med detta. Hur hemsk barndom än varit måste han lära sig att ta ett eget ansvar för att klara ett vuxenliv. Han behöver under den tiden och också efter vistelsen vid Institutionsstyrelsen mycket stöd. Men man måste lära att ta ett eget ansar. Annars klarar han inte ett vuxenliv. 207 () replik: Det rör sig om brist på jobb, brist på social gemenskap och brist på trygghet. Det är fråga om tycker att regeringens politik är tillräcklig för brottsförebyggande insatser. börjar återigen tala om barns och ungdomars ansvar, att de väljer och att de gör både det ena och det andra, och så kryper man under. Jag kom osökt att tänka på och After Shave: Vi kan blunda och gömma huvudet i sanden, för vi har alibi. Ni blundar för verkligheten och har ett alibi, eftersom ni inte befinner er i dagens . Ser inte det jag talade om i mitt anförande? Vi ser nu att antalet pedagoger minskar i skolorna. Vi ser också att grupperna och klasserna blir större. Vi ser hur allt fler ungdomar blir arbetslösa. På bara , till januari , har det varit en ökning på i ungdomsarbetslöshet. Tror inte att också det kan spela in att man inte är med? Det handlar om en skola där eleverna tappar sugen och blir förlorade själar och ungdomsarbetslöshet. Vad gör regeringen i det brottsförebyggande arbetet? klarar sig nog om han möter vuxna människor och får relationer till vuxna människor. Det är jag helt övertygad om. 208 () replik: Jag lyssnade intensivt i , , för att höra ett enda konkret förslag om vad ni faktiskt ville. Du talade vitt och brett om förebyggande åtgärder. Vi är fullständigt överens om det. Vår del av den här kammaren är betydligt tydligare och mer konkreta med vad vi faktiskt vill göra. Vi vågar identifiera och säga att det finns riskfaktorer. Det är där vi ska börja arbeta. Men vi talar inte bara stort, vitt och brett om det förebyggande arbetet utan vi lägger också fram konkreta förslag till forskning och utveckling så att får den handfasta hjälpen. Det handlar inte bara om att vi i denna kammare talar vackert om förebyggande åtgärder. Vi har en handlingskraftigare regering som lägger fram konkreta förslag. Vi pratar inte flummigt om förebyggande åtgärder . Det hjälper inte . 209 () replik: Det är brinnande anföranden i denna sena timma, men tomma läktare! talar mycket om tidiga insatser. Det gjorde också jag i mitt anförande. Det handlar om väldigt tidiga insatser på det brottsförebyggande området för att vi ska kunna förhindra brott. Jag anser att jag, och oppositionen går djupare i analysen och tittar på orsaker till kriminalitet som till exempel ökade inkomstklyftor. Man kan ställa sig frågan: Hur mycket satsas på till exempel missbrukarvård? Har det ingen betydelse alls vad kommunerna, som har ansvaret för den sociala omsorgen, har för resurser att röra sig med? Du tycker att vi är fattiga på förslag. Jag tycker att vi har presenterat en hel del förslag. Vi har bland annat ett förslag som är samma förslag som era kolleger i Kommuner och Landsting har. varslas det till exempel lärare och eventuellt dagispersonal. Det är minst 20 000 som kommer att varslas. Jag undrar vad har för svar på det. Ert begrepp är ju utanförskap. Ni tycker att regeringen är handlingskraftig. Jag kan vara lite elak och säga att jag börjar tycka att handlingskraften leder till större utanförskap. 210 () replik: Vi ska inte glömma bort att när vi tillträdde var det en halv miljon som stod utanför arbete, och då var det ingen finanskris. har vi en tuff finanskris, och det ska vi inte glömma bort. När jag tittar på bakgrundsfaktorerna från Stigbyskolan handlar det inte enbart om fattigdom. Det räcker inte med fattigdom för att bli kriminell. Det krävs mer än så. Jag tror att varken du eller jag tror på att alla fattiga människors barn begår brott, utan det finns väldigt bra föräldrar i detta. Men jag ska inte sticka under stolen med att finanskrisen kanske kommer att påverka även kommunerna. När vi tittar på varsel av lärarna som säkert elegant kommer att ta upp i sitt inlägg här beror en hel del i på att det blir färre barn som går in i , och det får en effekt. Återigen skulle jag vilja säga att jag som gammal ordförande i blev förskräckt när jag såg de ungdomar som inte klarade provet in till gymnasiet. Jag fick förklaringen att det är så synd om för han har det så jobbigt hemma, hans mamma är sjuk eller vad det nu kunde vara. Man släppte då kraven och förväntningarna på de här unga människorna. Då ställde jag mig alltid en fråga. Om inte har de kraven och förväntningarna på sig i skolan och inte heller hemma vad finns det då för anledning för att tro att han faktiskt kan lyckas även om han har det jobbigt hemma? Det var det här jag försökte säga om . Där har man gått in hårt och ställt exakt samma krav och förväntningar på de här barnen, och det har gått alldeles utmärkt. Jag tror att man måste våga arbeta på det sätt som man har gjort i exempelvis . 211 () replik: Jag tror också att man är glad att ha resurser att sköta detta tidiga ingrepp i , vilket det kan bli stora problem med just . Då är vi återigen där: När vi tillträdde var det si och så, och är det finanskris. Så säger ni. I mitt anförande tog jag upp att mycket av tryggheten för våra barn handlar om att de har trygga föräldrar. Ni försämrade a-kassan och sjukförsäkringen, och då visste ni ingenting om någon finanskris. Det är allvarligt med finanskrisen; så är det. Men man kan inte skylla allting på den. Ni kom faktiskt till en stabil ekonomi när ni tillträdde. Det som har intresserat er mest är att se till att de som har det bäst ställt kommer att få ytterligare. Det gör ni i stället för att lyssna när era alliansbröder i SKL ropar på mer pengar. De inser faktiskt att det här kommer att bli katastrof. Det blir arbetslöshet i den privata sektorn och i den offentliga. Här skulle man ju ha en möjlighet. Ni säger att ni har pengar. Balansera upp det här så länge, då! pratar om och . Hon pratar precis som om det är deras fel. Hela ansvaret läggs på dem. Så kan man inte göra, . Det går inte. Som vuxen har man också ett ansvar. Man måste ha möjlighet att ta tag i de här barnen . Det tror jag att man har om man har bra med personal på dagis och i skolan som kan fånga upp dina ungdomar som är på glid, som du säger med dina egna ord. 212 () replik: Vi har en finanskris. Men med oppositionens förslag går sedelpressarna ganska varma. Vi kanske skulle kunna klara och även 2010 och ha statsfinanser som är fullständigt körda i botten. Vad händer då med och som behöver hjälp 2011 och 2012? Ni har ju lånat på morgondagen, och det vill varken , eller denna alliansregering göra. De anser att barn ska ha samma förutsättningar oavsett om det är 2009 eller 2011. Vi verkar oerhört överens när det gäller att identifiera . Jag tror att även kommunerna har insett att det kanske inte alltid är antalet pedagoger som är viktigt. Det handlar också om en samverkan mellan socialtjänst och skola som tillsammans jobbar med så att han ska ha möjlighet till en fortsatt bra skolgång och som ser till att hemmiljön är okej. Jag tror att denna samverkan har minst lika stor betydelse som någonting annat. Det har vi sett i de kommuner som vi har besökt där samverkan inte fungerar mellan socialtjänst och skola. Där har det varit en ren katastrof. Jag tror att det är minst lika viktigt att vi tittar på att myndigheter samverkar runt eller så att de inte hamnar mellan stolarna. Det har också visat sig ge väldigt goda resultat. 213 ():