prot · GW09109 · 2009-04-29 00:00:00 — Det är särskilt värdefullt att det nuvarande statliga monopolet bryts upp och ger förutsättningar för en apoteksmarknad med bred och mångfasetterad ägarspridning. För att en mångskiftande konkurrensmarknad ska komma till stånd är det av yttersta vikt att det av regeringen föreslagna nyinrättade bolaget med högst 200 apotek, där enskilda entreprenörer ska kunna vara delägare, inrättas . Det tål att återigen framhållas hur positivt det är att reformen innebär nya möjligheter för yrkesgrupper som tidigare, , varit utestängda från möjligheten att driva eget företag. Det här ger förutsättningar för en marknad med bred och mångfasetterad ägarspridning som präglas av goda förutsättningar för mångfald och där både stora och små aktörer kan etablera sig. De ska också kunna fungera på denna marknad på likvärdiga villkor. Det är viktigt att värna om små företags goda möjligheter att etablera sig och verka på marknaden. Reformen innebär inte att försvinner. Tvärtom kommer att finnas kvar, men på en konkurrensutsatt marknad, där merparten av de apotek som finns kommer att vara i statens ägo. kommer att finnas kvar som en central och viktig aktör och kommer att agera på samma villkor som de många nya aktörerna på denna konkurrensutsatta marknad. Successivt bör dock statens ägande av framöver minskas genom avyttring. En säker läkemedelshantering är livsviktig. För säkerställande av tillsynen krävs starka, självständiga och oberoende myndigheter, för att marknaden, det vill säga kunder, leverantörer och alla andra människor som verkar på marknaden, ska ha stabila, förutsägbara och rättssäkra regler att följa. I den här reformen berörs särskilt , som förkortas TLV, och . Men det är viktigt att betona att också , som tillsynsmyndighet över konkurrensreglerna, och , med ansvar för konsumentperspektivet, har viktiga roller att spela på en omreglerad marknad. Det kommer att ställas höga krav på den entreprenör som vill starta och driva apotek i . Därtill kommer krav på godkännande från och krav på att personalen har rätt utbildning. Socialdemokraterna gjorde under sina senaste vid makten ingenting för att förbättra tillgängligheten till apotek. Man ville inte ens tillåta nässprej att säljas av någon annan än det statliga apoteksbolaget. Det var väl om något att låta näsvisheten bedra visheten. I sin argumentation till varför detta viktiga steg mot omreglering av apoteksmarknaden inte bör tas anför Socialdemokraterna riskerna för oligopolbildning. Det ter sig en aning lustigt, när Socialdemokraterna på det här området liksom andra hellre förespråkar ett stenhårt monopol. Omregleringen av apoteksmarknaden kan också ses som en bra modell för reformer inom andra områden där staten är den enda aktör som tillåts bedriva näringsverksamhet. kan sådana exempel vara såväl Systembolaget som spelmonopolen. I väntan på fler viktiga omregleringar som underlättar människors vardag kan vi nu glädjas åt att läkemedel blir tillgängligare. En ökad tillgänglighet är en viktig välfärdsfråga som betyder så väldigt mycket för alla de människor som är i behov av läkemedel. För många människor innebär dagens reform mycket för att stärka denna del av välfärden. Därmed yrkar jag bifall till utskottets förslag. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda m). 29 () replik: En del av det som nu tog upp är en del av bakgrunden till att jag hade ett antal frågeställningar. Jag tänkte ta möjligheten i anspråk och se om jag kan få något klarläggande. talade om värdet av att det kom in en massa små nya företag och så vidare. Jag kan köpa ett sådant resonemang även om jag inte ser det som lösningen på problematiken. I förlängningen av sitt anförande började han sedan att jämföra monopol med oligopol. Jag tycker ändå att det framskymtade att oligopol i det här skedet skulle kunna vara en bättre lösning än ett monopol. Min fråga är: Om man ser till den struktur som finns i på apoteksmarknaden, och det blir ett fåtal, är det då målet? Eller är man beredd från den nuvarande majoritetens sida att i så fall vidta åtgärder för att se till att det inte blir ett sådant resultat? talar jag inte om , utan då talar jag om resultatet. När det gäller roll ser jag det en eftergift till vårt resonemang att man behåller en stor del av , åtminstone i ett inledningsskede, för att garantera att det inte blir ett oligopol i ett inledningsskede. Är man beredd att garantera att i den omfattning som det kommer att få i ett inledningsskede också kommer att finnas kvar i en förlängning? 30 HANS () replik: Det gläder mig att tar replik. Den här debatten har varit anmärkningsvärt fri från repliker, vilket tyvärr inte är ett särskilt bra tecken på hur det demokratiska forumet fungerar här. Det är en viktig fråga huruvida oligopol kommer att vara det som efterträder den nuvarande monopolsituationen. Vi ska bara klargöra att ett oligopol innebär att det är några stora aktörer som dominerar en marknad. Ofta kännetecknar det en mogen marknad. Det kan vi se på hemelektronikbranschen, livsmedelsbranschen och så vidare. Med ett monopol är det någon som har en ensamrätt till detta. Den här reformen och omregleringen av syftar till att öppna möjligheter för inte minst personal att kunna ta över enskilda apotek. De ska kunna köpa och bedriva dem, om det så skulle vara i franchisingform eller som personalkooperativ. Det är vad reformen syftar till. Om det går över till ett oligopol förutsätter det först och främst att det är någon av de mindre aktörerna som är beredda och vill sälja. Men förutsättningarna för detta ligger i att bedriva en fungerande, bra och effektiv politik för att värna små- och nyföretagandet i . Att underlätta för företagare som bedriver sin verksamhet i liten skala och normalskala är alliansregeringens politik. Det är den bästa garantin för att dessa företagare vill fortsätta att driva sin verksamhet och inte blir uppköpta. Man blir inte uppköpt, utan man säljer, . 31 () replik: Ja, men man kan göra det mer eller mindre frivilligt. Jag lade märke till att använde ordet avreglering. Jag köper ett sådant resonemang. Jag tycker att i grund och botten ligger en sådan diskussion. Det är väldigt mycket en ideologisk fråga och handlar om vad man tycker är bäst inte för att tillgodose konsumentens behov utan för att tillgodose marknadens behov. Jag vill ändå återkomma till den diskussionen. Vi vet att det finns ett antal kedjor som står i startgroparna för att ge sig in på den här marknaden. De kommer naturligtvis att ha bättre förutsättningar att ta över de här verksamheterna än vad enskilda personer har. Vi har också genom andra exempel sett, inte minst genom beslut som den nuvarande regeringen har fattat, att det i ett inledningsskede mycket väl kan vara så att man har små entreprenörer som går in på en marknad. Men i ett senare skede blir de utkonkurrerade av en större aktör på marknaden, för det tillhör också spelreglerna. Det sades att de inte blir uppköpta utan att de säljer. Ja, men alternativet till att sälja kan vara att de råkar i en ännu sämre situation. Förutsättningarna för att bedriva en sådan verksamhet är väldigt skilda från varandra beroende på vilken bakgrund man har och inte minst vilka ekonomiska muskler man har att bedriva en affärsverksamhet. Jag tycker inte att i det här fallet ska ducka för den sanning som ändå finns på den fria marknad som vi har inom andra områden. Den utvecklingen kan vi mycket väl anta kommer att hända även på apoteksmarknaden om inte regeringen och den nuvarande majoriteten säkerställer andra spelregler. Då kan det bli skillnad. 32 HANS () replik: För att slå an en näringspolitisk approach är anmärkningsvärt emot just de näringspolitiska spelreglerna. och har i inläggen här varit väldigt tydliga med att de inte vill att marknaden ska spela en roll. De vill behålla ett monopol och tar till alla tillgängliga lösa trådar för att knyta ihop sitt resonemang och försvar för det apoteksmonopol som är. Konsumentkooperationen, Ica och kanske till och med företag inom hemelektronikbranschen kommer kanske att ge sin in på den här marknaden. Det som är avgörande är kompetensen. Det handlar om kompetensen hos dem som står bakom disken på , kompetensen hos farmaceuterna och apotekarna och den lokalkännedom som man också kan ha med den lokala förankringen. Det är en servicefråga. Det handlar om att ge den enskilde kunden och patienten så bra service som möjligt. Precis som det gäller i alla andra sammanhang spelar närheten en roll. Att ge goda förutsättningar för små och medelstora företag är också en grundförutsättning för att göra den här reformen, omregleringen av apoteksmarknaden, lyckosam. Jag gläds åt de farmaceuter som står på och har förhoppningar om att kunna ha möjlighet att starta eget. Socialdemokraterna säger sig krama småföretagare när de är i opposition. I själva verket kramar de monopolet. En sådan björnkram som de har för småföretagarna och dem som vill starta eget är i själva verket ett omvänt livtag, en dubbelnelson för att tvinga ned dem i parterr. Vi bejakar avregleringen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) 8 § Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2008/09:MJU13 Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden m.m. (prop. 2008/09:119). 33 (): I är stränderna till för alla. Så har det varit . beslutades det om de första strandskyddsbestämmelserna för att motverka exploatering av strandtomter. Bestämmelserna infördes för att säkra allmänhetens tillgång till badplatser, strandpromenader och fritt vatten. Skyddet konstruerades som ett principiellt förbud mot att bygga närmare strandlinjen än . Möjligheten till dispens fanns om stranden ändå inte var tillgänglig för allmänheten. Bevarandet av den biologiska mångfalden tillkom 1994 som ett eget lika tungt vägande syfte bakom strandskyddet. Strandskyddet är ett viktigt uttryck för den svenska allemansrätten som i sin tur är en central del i vår nationella välfärdspolitik. Den generella tillgången till skog, mark, hav och sjöar betraktas hos oss som en självklarhet. I många andra länder är det en exklusiv rättighet för ett fåtal. Som bärplockare, skogsvandrare eller segelentusiaster har vi i aldrig behövt fundera över vem som äger tuvan eller klippan där vi väljer att stanna. Det är en grundbult i allemansrätten värd att kämpa för. När för fyra började lagstiftningsarbetet med strandskyddet ville den dåvarande socialdemokratiska regeringen skydda stränderna mot kommunernas ofta rättsstridiga dispensgivning. Man ville också ge utökad möjlighet till lättnader i andra delar av landet. Vad vi då hade och fortfarande har är en bakvänd flexibilitet. Strandskyddet tillämpas för slappt där exploateringstrycket är som hårdast och för restriktivt där lättnader kan motiveras. Det finns många platser runt om i där det är motiverat att öppna upp för ett strandnära byggande. Inom oppositionen är vi eniga om att glesbefolkade områden med god tillgång till obebyggda stränder ska kunna få fler dispenser utan att strandskyddets syften äventyras. Vi är också eniga om att dessa lättnader i lagstiftningen för att underlätta utvecklingen av landsbygden inte ska kunna missbrukas. Behovet av att skydda våra stränder är större än på mycket länge i de områden där marknadstrycket är stort. I som jag kommer ifrån har de nordligaste kommunerna ett oerhört tryck på den strandnära marken. Dessa kommuner, ofta borgerligt styrda, har samfällt gått ut och sagt att de inte vill ha möjligheten att ge dispens från strandskyddet. Det ska ligga på . Dessa kommunpolitiker har insett att de inte kan stå emot det enorma tryck som uppstår när exploatörerna säger att de ska skapa ett stort antal arbetstillfällen, bara de får bygga i strandlinjen. När sedan bygget är färdigt händer ofta det som inte får hända. De ursprungliga planerna håller inte. Kommuninnevånarna har förlorat ytterligare en bit av sin värdefulla strandmark. Dessa kommunpolitiker, partikamrater till regeringspartierna, har klokt nog insett att om vi ska värna stranden sköts detta bäst av . Regeringen hävdar att den vill kombinera en ökad flexibilitet i strandskyddslagstiftningen med att ge ökad makt åt kommunerna. Det skulle innebära att strandskyddet skärps i de hårt exploaterade områdena som man öppnar upp för övriga delar av landet. Hur ska detta ske? undrar jag och många med mig. Om regeringens förslag går igenom innebär det att dispenserna ökar till något tiotusental . Det vet vi visa av den erfarenhet vi har . Den övervägande delen skulle dessutom röra de hårdast exploaterade områdena. Att säga att strandskyddet stärks genom tydligare regler och restriktiv tillämpning som man låter kommunerna ta fler svåra beslut är fullständigt motsägelsefullt. Antalet dispenser från strandskyddet ökade till drygt 4 500 . Undersökningar visar att endast ett av tre kommunala dispensbeslut är välgrundade. Vårt framtida strandskydd måste ha en flexibilitet som fungerar. Därmed ska de områden som betecknas som riksintresse ges dispens från strandskyddet endast av . Övriga områden i landet kan få ha ett kommunalt dispensförfarande, där har möjlighet att överpröva. En sådan lagändring pekar tydligt ut hur vi tänker oss en större flexibilitet i strandskyddet. I lagförslaget använder regeringen sig av lockordet landsbygdsutveckling. Regeringen vill dock inte precisera orden landsbygd och utveckling utan använder dem i vaga, obestämda ordalag. Min åsikt är att begreppet utveckling måste tolkas i betydelsen åtgärder som ger möjlighet till fler bestående arbetstillfällen. Regeringens proposition sägs också syfta till ett förtydligande av lagstiftningen. Vi hävdar det motsatta. Många oklarheter tillkommer. Klargörande definitioner krävs inte bara av landsbygdsutveckling utan också av begreppet säkerställande av fri passage för allmänheten. Fri passage är något helt annat än allemansrätt, och begreppet lär bli verkningslöst. Ett uppluckrat strandskydd kan skapa nya konflikter mellan fritids- eller åretruntboende och områdets befintliga näringsverksamhet. De som flyttat in kan till exempel ha synpunkter på buller, vilket skapar svårigheter för näringsidkarna. I motiveringen för dispens av landsbygdsutvecklingsskäl bör kommunen redogöra för riktlinjerna för den befintliga näringsverksamheten. Enligt regeringen går det att bortse från kravet på landsbygdsutveckling om ett bostadshus planeras invid redan befintligt bostadshus i området. Regeln riskerar att ge upphov till oönskade kedjereaktioner. Ett nytt hus byggs vid ett hus som byggts vid ett annat hus och så vidare. Därför är det av största vikt att nybyggen kan härledas till en landsbygdsutveckling som leder till bestående arbetstillfällen. I min hemkommun har det byggts hundratals bostäder under . Det handlar om hus i mycket fina lägen med havsutsikt, nära till bad, båtar och annan rekreation. Trots detta har kommunens befolkning och dess skatteunderlag minskat . Att fattiga kommuner med få skattebetalare kan lösa sina problem genom att ge upp strandskyddet menar jag är en illusion och en from förhoppning. Däremot kan en strikt tillämpning av strandskyddet skapa arbetstillfällen i attraktiva områden, exempelvis inom turistnäringen. Dagens har en enorm dragningskraft på bland annat norska båtturister, eftersom dessa kan lägga till vid i stort sett vilken holme som helst. Det kan man inte göra i . I vårt grannland finns ett kommunalt strandskydd. Turismen är en av de största näringarna. Den genererar både inkomster och arbetstillfällen. Det finns en stor risk för att vi får samma situation här i som finns i . Då blir det ett dråpslag för en mycket viktig näring. Den svaga rättstillämpningen av strandskyddet har också sin orsak i svårigheten att överklaga. Ideella föreningar som enligt sina stadgar tar till vara naturskydds- och miljöskyddsintressen har rätt att överklaga dispenser. En förening ska dock ha bedrivit sin verksamhet i under och ha lägst 2 000 medlemmar. Enligt min åsikt ska också lokala miljö- och friluftsorganisationer med som kortast aktivitet och lägst 500 medlemmar ha rätt till överklagande. Vi socialdemokrater anser att regeringens förslag till nytt strandskydd har en alltför stark övervikt åt lättnader i skyddet utan att nödvändiga balanserande skärpningar genomförs. I likhet med flera tunga remissinstanser anser vi också att regeringens förslag är alltför vaga och otydliga. De lämnar ett stort tolkningsutrymme. Tydligare regler måste därför till. Jag yrkar bifall till reservation nr 1 och står naturligtvis bakom övriga reservationer. I detta anförande instämde i och (båda s) samt () och (). 34 (): Strandskydd finns för att alla ska kunna komma ned till stranden och inte bara de som äger mark där. Det skyddar också växter och djur. Strandskydd finns i hela . Stränderna är ändliga resurser som vi måste hushålla med. Många vill använda dem till bad, friluftsliv, hamnar och boende. Det gäller att tänka långsiktigt och kombinera dessa saker på ett bra sätt och inte skada naturen. Även kommande generationer ska kunna nyttja stränderna. Vi ska bevara den biologiska mångfalden och ett rikt växt- och djurliv. För det är strandområdena oerhört viktiga. Det här har jag saxat från Västra . Visst är det så vi vill tänka på vår unika allemansrätt och på strandskyddet. Strandskyddet intresserar svenska folket, precis som allemansrätten. I den här kammaren har strandskyddet debatterats 153 gånger . Jag googlade på strandskydd och fick 445 000 träffar. är det att debattera det igen med anledning av betänkandet MJU13. Det är inte utan att 13 i det här fallet verkligen känns som ett oturstal. Regeringens förslag är ingenting annat än ett slag i ansiktet på alla dem som verkligen vill värna allemansrätten. Regeringen väljer att säga en sak men göra en annan. Tyvärr verkar det inte som om miljöminister är lika intresserad av strandskyddet som svenska folket eftersom han inte är här utan har valt att hålla tal i i stället för att debattera strandskyddet med oss här i . Det tycker jag är sorgligt. har vi i haft bestämmelser för att motverka att strandtomter runt till exempel , och skulle exploateras av dem som har pengar. Alla skulle komma ned till vattnet, inte bara de som äger mark där. Men strandskyddet har alltid utmanats. Strandskyddet har alltid varit stridbart. De rika har stått mot de fattiga i den här frågan som i så många andra. Trycket har ökat i , vid och hemma i . Vi är överens om att den lag om strandskydd som gäller är för slapp. Den ger för stora möjligheter till dispenser. Där trycket är som värst runt våra kuster delas dispenser frikostigt ut till den som har hög röst, stort inflytande och mycket pengar. Det vill vi i oppositionen ändra på. Skyddet av stränderna vid våra hårt exploaterade kuster och stora insjöar behöver stärkas och antalet dispenser bli färre, inte fler. har antalet dispenser ökat, sjöbodarna växer som svampar ur jorden och i ligger bryggorna skavfötters. Inte av dispenserna från strandskyddet har getts av kommuner, enligt . Man har kommit fram till att av de drygt 150 fall som har överklagats har någonstans mellan getts på felaktiga grunder. Strandskyddet och allemansrätten behöver med andra ord stärkas rejält. Regeringens proposition Strandskyddet och utvecklingen av landsbygden är rena mardrömmen för den som verkligen vill värna strandskydd och allemansrätt. Det står så fint. Det står att skyddet stärks i områden med starkt exploateringstryck genom tydligare och stärkta regler och en restriktiv tillämpning. Strandskyddet stärks på en rad sätt, bland annat genom att de särskilda skäl som krävs för att ge dispens eller upphäva strandskyddet uttrycks i lagtexten. Så står det i propositionen. Som särskilda skäl anges några skäl, och ett av de särskilda skälen är för att tillgodose ett annat mycket angeläget intresse. Det är en riktig gummiparagraf. Det går med andra ord alltid att hitta något skäl till att ge dispens om man vill. Vi i oppositionen föreslår i stället att skyddsnivåerna delas upp i två nivåer, särskilda skäl och också synnerliga skäl. Dessa begrepp existerar redan i gällande rätt och innebär ett visst skydd så att skyddsnivåer för den lägre graden, alltså särskilda skäl, inte devalveras och urholkas ytterligare. Vi menar att synnerliga skäl ska gälla framför regeln om landsbygdsutveckling och krävas bland annat när det handlar om stora orörda områden, ekologiskt känsliga områden, områden av betydelse för natur- och kulturvård och friluftsliv, områden av riksintresse, som till exempel obrutna kustområden, högt exploaterade kustområden och obrutna fjällområden och för nationalälvarna. Vi menar att beslut om områden av riksintresse inte ska fattas på nivå utan direkt av länsstyrelserna. I propositionen står det också att ingen ska få stänga av allmänheten från stranden. Det ska finnas en zon som möjliggör passage även då strandskyddet upphävts. Regeringen skriver alltså att en fri passage ska lämnas närmast strandkanten om det inte är omöjligt. Det är nästa gummiparagraf. Regeringen anger ingen storlek på området för fri passage, vilket lindrigt uttryckt är mycket olyckligt. En sådan otydlig skrivning öppnar för tolkningar, vilket kan leda till att man missar själva syftet med en fri passage. En fri passage mellan strand och bebyggelse är naturligtvis oerhört viktig dels för att även säkerställa allmänhetens tillgång till strandområden, dels för att oexploaterade strandzoner är livsviktiga för bevarandet av den biologiska mångfalden. Många hotade djur- och växtarter är beroende av de här zonerna. anser att passagen i normalfallet ska vara , inte minst några tiotal meter, som regeringen anger. Om passagen tillåts vara bara några tiotal meter är det lätt att ställa ut några stolar och ett bord eller något annat litet hinder, och så vågar ingen passera. Är det detta som är meningen? Det sägs i propositionen att det blir lättare att få bygga vid stränder i landsbygdsområden med god tillgång till stränder för att främja landsbygdsutveckling. Vi menar också att det tidigare generella strandskyddet behöver differentieras, men regeringen måste precisera hur man definierar begreppen landsbygd och utveckling. Ska begreppet utveckling tolkas som åtgärder som ger möjlighet till bestående arbetstillfällen som också gynnar lokalbefolkningen? Det anges inte hur det ska definieras. Det finns en uppenbar risk att köpstarka krafter kan exploatera stränder genom anläggning av storskaliga turistanläggningar. Det är ett hot mot allemansrätten och vår biologiska mångfald och det kan också vara ett hot mot näringar som redan finns etablerade i kommunerna. Det står i propositionen att kommunerna ska få huvudansvaret för att pröva frågor om upphävande av och dispens från strandskyddet. får egentligen bara ge dispens om det finns särskilda skäl och dispensen avser byggande av försvarsanläggning, allmän väg eller järnväg eller avser ett område som skyddas enligt andra bestämmelser. I alla övriga fall får kommunen besluta om dispens. Vi har kunnat konstatera hur strandskyddet har urholkats, framför allt i hårt exploaterade områden. Hårt tryck från exploatörer, svårtolkade lagtexter, bristande resurser och ytterst små möjligheter till överprövning är några av de faktorer som antas ligga till grund för detta. Det redovisas inte heller några skäl till varför kommunen ger dispens. Jag undrar hur ni borgerliga ledamöter i utskottet menar att det här olycksaliga betänkandet stärker strandskyddet. Det är en gåta som jag verkligen hoppas att vi kan få ett svar på här . Det är nästan ingen annan som har förstått hur ni menar när ni säger att det stärker strandskyddet. Som vi hörde förut vill kommuner med hårt tryck inte kunna ge dispens. , , och vid , som har flest ansökningar om dispens, vill inte kunna ge dispens. De vet att de inte klarar av det. De har erfarenheter och har sett att de inte klarar av det. Även de borgerliga partierna i dessa fyra kommuner är överens om detta.