prot · GW09122 · 2009-05-20 00:00:00 — Varför ska man då göra det nu? Det kan tyckas vara en något märklig fråga. Bara för att man inte har kunnat lösa en fråga ska man inte hitta någon lösning nu heller. Att det är kristider behöver inte vara en intäkt för att man inte ska göra någon förändring, att det är av omvälvning på många olika sätt. Du vet liksom jag att vi har ett antal andra utredningar när det gäller den högre utbildningen, autonomiutredning och befattningsutredning. Det finns många utredningar på det här området. Den här regeringen har faktiskt bestämt sig för att man vill något mer, att man vill en förändring och att man vill en förbättring med det man vill göra. När det gäller resurstilldelningen till kårerna i den här specifika frågan kan det, som jag nämnde i mitt inlägg, tyckas vara en låg siffra. Men det är inte den enda del som kommer att finansiera kårernas arbete. Högskolorna, förutsätter jag, kommer att ha ett intresse av att göra detta men också den enskilde studenten som ser nyttan och nöjet med att vara med i kåren. Jag vill bestämt ta avstånd från att regeringens politik bara skulle gynna en minoritet. Att det går bra för gynnar alla som bor i . 244 (): När man talar med studenter i olika åldrar om vad studentkåren betyder för dem blir det väldigt olika svar. För en ung ny student i , en novisch som det heter där, är kanske nationernas utbud av nöjen, pubar och så vidare det absolut viktigaste och en självklar anledning till att gå med i en nation och en kår även om man inte är tvungen. Andra framhåller att det är viktigt och tryggt att känna att studentkåren eller nationerna kan hjälpa dem när de råkar ut för trakasserier, diskriminering eller olika typer av studieproblem. Många framhåller kårernas utbildningsbevakning, att det är väsentligt att studenterna jobbar med utvärderingar, att deras kritiska röst hörs när det gäller tentor, handledning med mera. Sedan har vi ett antal människor som inte har en aning om vad kårerna sysslar med, även ett antal studenter som aldrig kommer i kontakt med dem. Det finns rätt många studenter som tycker att studentkårer är fullständigt meningslösa. Själv delar jag inte den uppfattningen, inte alls tvärtom. Jag tycker att kårerna och nationerna utför en oerhört viktig verksamhet. Den är uppskattad av många studenter inte av alla. Jag är också övertygad om att det är en verksamhet som ska ha offentligt stöd. Det är framför allt tre uppgifter som vi ser som kärnan i kårernas verksamhet. Det är utbildningsbevakning, studentinflytande och social verksamhet. Historiskt var kårerna och nationerna en del av med vissa uppgifter. De hade monopol på att organisera studenter, och det var en inspektor som övervakade studenterna. Det har utvecklats och blivit ett slags intresseföreningar i modern mening som på olika sätt tillvaratar medlemmarnas intressen. Det är där vi kommer fram till att den moderna roll som kårerna har inte är förenlig med föreningsfriheten. I ska ingen behöva vara med i en förening, vare sig facklig eller politisk. För en liberal är den utgångspunkten både självklar och viktig. Som flera har sagt har kårobligatoriet diskuterats . För oss som är engagerade i frågan och tar frågan om studentinflytande på allvar handlar det om att göra en avvägning mellan studentinflytande och rätten till föreningsfrihet och försöka maximera dem. Sedan jag började arbeta med de här frågorna i menar jag att en förutsättning för att avskaffa obligatoriet måste vara någon form av statligt stöd som kompenserar för en förmodad medlemsminskning. Denna åsikt har inte varit självklar för alla människor. Det har varit delade meningar om statens skyldighet att över huvud taget stödja studentkårerna. föreligger det ett förslag som innebär att regeringen slår fast principen om statligt stöd. Godkända studentkårer ska ha statligt stöd eftersom de fyller en viktig uppgift. Kårerna får behålla en stor del av sina skattelättnader och nationerna får behålla alla sina skattelättnader. Nationerna i och är något unikt. De spelar en mycket central roll för den studiesociala verksamheten. De har även ett kulturhistoriskt värde, och de har historiska rötter. Det är viktigt att de får behålla detta. När vi började diskutera det här för fem, menade människor att det var omöjligt att behålla skatteförmånerna. Det visade sig att det inte var det. Studentkårerna har naturligtvis en omställningsperiod framför sig. arbetar med att försöka göra praktiska insatser på olika sätt för att underlätta för studentkårerna i omställningsarbetet. Utskottet framhöll det också i texten. Jag fick reda på att regeringen har avsatt en del resurser för att hjälpa framför allt med omställningsarbetet . Vi ser fram emot att få närmare besked om det. Det är ändå ett beslut på gång. Jag har haft en hel del kontakter med olika studentorganisationer när det gäller detta. Det är självklart att många känner oro inför förändringen. Jag lyssnar mycket noga på vad och andra kårer har att säga, bland annat i där jag bor. Det är viktigt att lyssna på kritiken. Det är viktigt att följa utvecklingen . I princip anser ju studentorganisationerna i sina remissvar att det behövs ungefär så hög ersättning per student som staten nu är beredd att ge. Deras ekonomiska analys utgår från att det blir en oerhört kraftig medlemsminskning. Jag är inte lika säker på att det behöver bli det. Man kan diskutera nivån och kanske komma fram till att man bör förändra den. Men man ska inte från början utgå ifrån att den ekonomiska ersättningen ska motsvara ett medlemstapp på . Det vore en mycket märklig inställning. Jag vill i detta sammanhang deklarera att jag i det politiska arbetet kommer att fortsätta arbetet med att skapa förståelse för kårernas arbete och se till att det bibehålls och utökas. Jag vill också att ska följa utvecklingen och, om det är nödvändigt, diskutera andra ekonomiska prioriteringar. Men det är en senare fråga. hoppas jag och tror att kårerna antar utmaningen och lyckas locka åtskilliga frivilliga medlemmar som är beredda att betala medlemsavgift. Studentkårerna har med det här förslaget kvar sin rätt att organisera studentrepresentation på olika nivåer i högskolan. Det är bra. På det sättet lyckas vi garantera både studentinflytande och frivillighet. En godkänd kår får ensamrätt att utse studentrepresentanter, precis som . Studenten får däremot välja att vara medlem och påverka kårens arbete eller välja att inte vara med och inte ha inflytande. väljer ganska många att inte vara med och därmed inte ha inflytande, men de måste ändå betala medlemsavgift. I andra sammanhang brukar alla diskussioner om terminsavgifter för till exempel utländska studenter vara något mycket förkastligt. Däremot accepterar tydligen oppositionen självklart den obligatoriska terminsavgift som kåravgiften innebär. Det är ologiskt. visar, som sagt, med det här beslutet att man anser att studenternas organisationer har en viktig roll att spela. Det är, som framhölls tidigare, ingen total avreglering. Kårer och nationer får en mycket speciell och mycket gynnad situation i förhållande till allmänna frivilliga organisationer i övrigt. Även om man kan ha olika åsikter om summan av de resurser som förs över till kårerna handlar det inte om en total avreglering, och det handlar inte om att kårerna lämnas åt sitt öde. Den principen slås fast i och med den här propositionen. Med dagens förslag slår fast att kårernas arbete med studentinflytande, utbildningsbevakning och studiesocial verksamhet ska få förutsättningar att fortsätta. Regering och riksdag tycker att det är angeläget att stödja det. Med detta beslut slår vi också vakt om kårers och nationers kulturhistoriska roll, inte minst i de gamla universitetsstäderna. slår vi fast att även studenter har föreningsfrihet och själva får välja om de ska vara med eller inte. Med det yrkar jag bifall till förslagen i betänkandet. 245 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: I ditt anförande, , nämner du föreningsfrihet och att det är viktigt. Studentkårer och deras förening är inte vilken förening som helst. Det är en väldigt viktig verksamhet som påverkar utbildningen. Vi som utbildar oss påverkar framtiden. Det är framtidens . Ni är så måna om ett för alla. Om det inte finns möjlighet till finansiering så låt eleverna betala själva för att påverka innehållet och kvaliteten i utbildningen. Därmed ökar ju deras inflytande. Det är skillnaden mellan den här föreningen och andra föreningar. Det handlar inte om festande och konserter. Det handlar om utbildning och framtid. Personligen tycker jag att det var jättebra att jag betalade. Man får ju en utbildning. Då är det inte dåligt att betala. Då lär man sig att det är viktigt. Det är min framtid det handlar om. Varför är det så dåligt nu när det inte finns andra alternativ? 246 () replik: Amineh Kakabaveh säger att det här är så viktigt att här gäller inte föreningsfriheten. Det är en rätt märklig slutsats. Visst är det viktigt. Det är viktigt för studentinflytandet. Det är också viktigt för festandet, som Amineh Kakabaveh sade att det inte var. Jag kommer från , och där hade man spex mycket praktfulla men också mycket roliga som hamnade i litteraturhistorien. Det görs väldigt mycket både roliga, bra och viktiga saker i studentsammanhang. brukar tycka att allt vad terminsavgifter heter är fullständigt tabu, men här blir det en obligatorisk avgift man får inte välja. Jag vet inte om Amineh Kakabaveh har gått ut och frågat studenter. Man kan ställa frågan: Tycker du att det ska vara obligatoriskt att betala en avgift varje termin? Jag undrar hur många studenter som skulle svara ja på den frågan. Jag har inte någon statistik att komma med, men jag är ganska säker på att det inte är en stor majoritet. 247 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Det var inte något svar på min fråga. Det är självklart att det är roligt att de också har andra aktiviteter, kulturella aktiviteter. Det är också jätteviktigt och en del av livet. Framför allt när man studerar och ofta har ett tråkigt liv är det roligt att det finns andra som bidrar. Jag har framfört att var för att kårobligatoriet skulle tas bort, men under förutsättning att det var i enlighet med utredarens förslag om full finanisering från statens sida. Jag är fortfarande för det, och det säger vi fortfarande. I regeringens förslag är större delen av den summan utesluten, och därför tycker vi att det inte är okej. Om jag skulle fråga studenterna är det säkerligen många som inte skulle vilja betala. Men eftersom det inte finns ett bättre alternativ är det bra att de själva påverkar. Det handlar inte om mitt och ditt, utan det handlar om vårt. Det handlar om kvaliteten i en utbildning. Det handlar inte om bara en enskild individ. Det som är bra med är att det finns föreningsfrihet. Jag är från och kom som 20-åring till , och jag har aldrig kunnat samlas på det sättet. Jag har utsatts för hot mot livet när det gällde en studentförening. Det är viktigt att ha föreningsfrihet, men det här är en helt annan fråga. Den handlar om utbildningens kvalitet och studenternas inflytande och oberoende relation. 248 () replik: Jag håller med Amineh Kakabaveh om att föreningsfriheten är viktig, både rätten att välja en förening och rätten att välja bort en förening. Det är oerhört viktigt och självklart i ett demokratiskt samhälle. Vi har slagit fast en princip att samhället anser att det här är viktigt, vill ge resurser och på olika sätt underlätta för att verksamheten ska kunna fortsätta. vore det orimligt att föreställa sig att det inte skulle ha någon betydelse hur många medlemmar en kår får, att medlemsantalet inte skulle påverka de pengar som kåren får in. Då blir det väldigt skenbart, och då blir det ingen dynamik. Då uppmuntras man inte på samma sätt att få medlemmar. Det är väl det som det handlar om egentligen. Var hittar man den nivån? Det är det vi får följa framöver. Jag håller med om att staten ska ge resurser till kårerna, men måste det slå igenom i deras verksamhet hur många medlemmar de får, och så gäller det att hitta balansen. Det är det vi får följa och diskutera framöver. 249 () replik: Jag vill fortsätta diskussionen om balansen, för den är lite intressant. Vi har försökt fråga : Hur har ni räknat ut och hittat den här balansen? I de senaste inläggen har vi börjat närma oss att det kanske är så att ni har beräknat att av studenterna kommer att fortsätta att vara med i studentkåren. Är det då ungefär vid en oförändrad avgift också? Eller vad har ni tänkt er? Vad bygger ni er analys på? Det är lite intressant att förstå det. Det svåra blir för oss att förstå hur ni har kommit fram till den här balansen om vi tittar på vad regeringens egen utredare har kommit fram till. Det är en helt annan balans mellan princip och studentinflytande. Tittar man internationellt på de få exempel som finns där man har gjort en sådan här sak i närtid förskräcker de lite. Jag antar att det inte är som är referenspunkt när ni har funnit balanspunkten. Tittar man på remissynpunkter och talar med universitet och högskolor eller studentkårer runt om i känns det inte som att de heller har understött regeringen i den här balanspunkten mellan princip och studentinflytande. Min fråga är: Vad bygger ni er analys på? Vad är det som gör att ni underkänner er egen utredning så gravt som ni ändå gör? 250 () replik: Mitt enkla svar är att det naturligtvis inte finns några självklara objektiva svar. Olika universitetsmiljöer och olika länder är olika, och förutsättningarna är olika på olika sätt. Jag kan inte, framför allt inte spontant utan att sitta och räkna med papper framför mig, ange någon beräkning. Självklart kan ingen svara exakt på detta. Det är den balansen vi får pröva. Jag har för min del sagt, och vet att regeringen och högskoleministern ser det på samma sätt, att man helt enkelt får följa den här utvecklingen och se hur det blir. Grundinställningen är ändå att det ska födas en dynamik när man kommer in i ett nytt system. Hur många medlemmar man får ska spela roll även för ekonomin. Det ska kunna leda till att man arbetar aktivt. Det är viktigt att få frivilliga medlemmar. ska man ha rimliga förutsättningar att fortsätta. Möjligheten med skattelättnader, som kårerna och nationerna har fått, har inte jag sett att något annat land som har frivilliga kårer har genomfört, så det är väldigt svårt att jämföra. 251 () replik: Det är inte riktigt svar på frågan. Skattelättnaderna, om vi ska vara riktigt ärliga, berör inte alla kårer i heller. Det är inte en generell öppning för detta. Min fråga kvarstår. Ni har tillsatt en utredning som skulle titta på detta och som de facto har räknat på konsekvenserna. säger i princip alla borgerliga ledamöter som är uppe här: Nej, vi har inte räknat. Vi har inte tittat på det här, men vi har kommit fram till en rimlig bedömning. Är det inte lite märkligt? Om man nu ska frångå utredningen och säga att det är någonting annat vi ska räkna på borde man ha ett hum om hur man har kommit fram till det sättet att räkna. Jag kan förstå att studentkårer runt om i blir ganska frustrerade. De är vana att vid en akademi ha någon form av belägg för det man påstår och det man säger och att man kan pröva det. Det är hela deras vardag. får de bara höra: Vi har gjort en rimlig bedömning, som inte alls har med den utredning som vi själva har tillsatt att göra. Det är klart att man då ställer frågor. Känns det inte som ett litet risktagande, om nu rektorer runt om i säger att det här sättet att avveckla på inte är bra? Om studentkårer runt om i säger att det här inte var den balanspunkt de ville ha, att det här kommer att få stora, allvarliga konsekvenser framför allt på studentinflytandet, som vi i denna kammare tycker är väldigt viktigt därför att det betyder kvalitet i utbildningen? Det man måste göra för att få bättre information men också fler medlemmar är att koncentrera sig på den raggande verksamheten, pubarna, det som kan dra in pengar. Studentinflytande drar lite mer sällan in stora pengar till kårerna. Om man då ser den här verkligheten och tittar på de internationella exemplen, tittar på remissinstanserna och tittar på utredningen borde det finnas något svar. Jag begär inte att ska sitta och räkna på detta på ett papper, men det vore kul om någon hade suttit med ett papper och tittat på vad konsekvenserna av det här blir och varför man kommer fram till den balanspunkt som så många kritiserar. 252 () replik: När man är ute och talar med olika kårer blir det väldigt olika bilder av hur man ser på det här. Det är också väldigt många olika förutsättningar. Det känns till exempel osäkrare för en humanistisk kår, om vi talar om fakultetskårer, än för en teknologisk, för att bara nämna ett exempel. Jag har varit på flera ställen jag ska inte nämna fler namn, för då kanske de känner sig utpekade där man inte alls är särskilt bekymrad för det här, för man har så mycket kontakt med näringslivet och andra. Det här visar naturligtvis att det är orättvist. Men det visar också att det gamla systemet har varit orättvist. De som har haft väldigt lätt att skaffa sig pengar har inte haft samma anledning att ha obligatoriska avgifter. Det här är alltså en ganska komplicerad bild. När man lyssnar på oppositionen verkar det som att det i första hand bara är just nivån på pengar. Det har vi väl inte riktigt fått ett svar på . är principiellt mer positivt. Däremot tycker jag inte att jag har fått ett svar från vare sig eller Socialdemokraterna på frågan om de verkligen är intresserade av att införa föreningsfrihet om de hade fått den nivå på pengarna som de tycker skulle behövas. Men det får vi återkomma till . Jag är övertygad om att den dynamik som kan utvecklas med kombinationen av ett offentligt stöd och ett aktivt arbete för att på olika sätt bedriva en verksamhet som attraherar medlemmar på grund av att den är seriös naturligtvis kan det också vara en kulturell och social verksamhet kommer att vara utvecklande för många kårer. Vi får sedan följa utvecklingen och se vilka som lyckas bra och vilka som inte lyckas bra. Vi är många som är besjälade av tron på att det är viktigt att kårerna får fortsätta att utveckla sin verksamhet. 253 () replik: Det var intressant att lyssna på anförande. Men jag vill lyfta fram några saker som jag vänder mig emot, till exempel detta med att göra en avvägning mellan föreningsfrihet och studentinflytande. Ser man det så och sedan väljer föreningsfriheten blir studentinflytandet så klart lidande. Jag instämmer i det som framförde, nämligen att man borde kunna kombinera här. Utredningen har visat att man kan göra det. Då är det väldigt synd att regeringen inte gör det. Sedan har vi det här med att man ska vara med och betala och få inflytande när det gäller studentkårerna. Anledningen till att man vill ha inflytande är ju att det ska bli en bra kvalitet som kommer alla studenter till godo. Det är det primära målet i ett sådant perspektiv. Detta är ju inte tänkt bara för de studenter som råkar vara kårmedlemmar. Vidare gäller det frågan om avgifter i högskolan. Principiellt är vi starka motståndare till avgifter i högskolan. lät det som att och andra kanske är intresserade av att införa avgifter. Det vore i så fall väldigt bra att få veta det; också det är det värt att debattera. Jag har liksom och andra frågat vad det här baseras på. Det är vad man undrar när en utredning kommer med ett betänkande där det finns ett förslag som enligt alla verkar någorlunda rimligt. Därefter sitter regeringen på sin kammare och funderar, och det dröjer . Sedan kommer det betydligt mindre pengar. Då undrar man: Hur sjutton har de kommit fram till detta? Har de kastat tärning om hur många miljoner det ska vara att en trea blir 30 miljoner och en fyra 40 miljoner? Någonstans måste ju beräkningen ha sitt ursprung. Det vore väl ändå rimligt att få reda på den saken. 254 () replik: I historiens spegel sett är detta intressant. De som läst om eller som möjligen kommer ihåg den studentradikala rörelsen vet att det var just vänstergrupperna som fruktansvärt hårt kämpade för ett avskaffande av kårobligatoriet. Jag säger det , men jag begär inte att någon vänsterpartist ska försvara de argumenten, eftersom det är så länge . Det är intressant att det är lite grann av omvända världen här. stod man där med röda fanor och demonstrerade i , och för ett avskaffande av kårobligatoriet så snabbt som möjligt. Detta är, som sagt, intressant som en historisk jämförelse. säger att det gäller att hitta en avvägning mellan föreningsfrihet och studentinflytande. Vi vill ha så mycket studentinflytande som möjligt och tillgodose föreningsfriheten. Det blir egentligen samma svar som till : Att införa föreningsfrihet måste innebära att föreningarna på något sätt påverkas av om de får många medlemmar eller inte. De föreningar som får få medlemmar får självklart lite sämre möjligheter att verka än de föreningar som får fler medlemmar; det ligger liksom i sakens natur. Som flera har sagt här vill samhället hjälpa till och ge stöd och även rätten att utse representanter, eftersom studenter är en speciell grupp och inte är organiserade på annat sätt. Men som helhet är det fråga om en avvägning mellan hur vi tillgodoser föreningsfriheten och ger ett studentinflytande. Det finns inget självklart svar om den riktiga balansen där. Jag vet att i princip tycker att det som här föreslås är rätt. Avgifter i högskolan finns över huvud taget inte på agendan vare sig hos eller regeringen eller bland svenskar och ESS-studenter. Vad jag tycker är så märkligt är att så många accepterar kåravgifter som de tycker illa om terminsavgifter. 255 () replik: Jag vill tydliggöra att vi i tycker att det är rimligt att föreningsfriheten gäller och så vidare. Men det är inte det vi diskuterar här, utan vi diskuterar ett konkret förslag som, om det blir verklighet, riskerar att så att säga slå undan fötterna för studentinflytandet. Det som sades om 1968 tänker jag inte kommentera. Det var innan jag var född och innan hade bildats. När det gäller detta med att göra en avvägning mellan föreningsfrihet och studentinflytande är det inte så som sade. Det var nämligen inte jag som sade det, utan det var själv som i sitt anförande sade att man behöver göra det. Jag vänder mig mot just detta, för jag tycker att det är rimligt att inte behöva välja mellan föreningsfrihet och studentinflytande. För att återkomma till frågan om vad de här beräkningarna baseras på vill jag säga att det enda jag nu fick ut är det pekade på: att man ska ha föreningsfrihet och maximerat inflytande. Då måste slutledningen vara att med just till studentinflytandet blir detta maximerat. Hade man gett mer hade det blivit ett mindre inflytande. Det måste, som sagt, vara slutledningen av det sade. Därför undrar jag hur man har kommit fram till det. Det är väl ändå rimligt att kårer som ska verka i olika sammanhang har resurser för det. Då kan det väl inte vara fråga om ett maximerat inflytande. Sanningen är att det är om inte ett minimerat så ändå ett kraftigt decimerat inflytande. Det borde man stå upp för om man inte vill ge de pengar som utredningen föreslår och som de flesta tyckt vara en miniminivå. Vidare har vi det här med att det spelar roll hur många medlemmar man har. Det kommer de facto att spela roll. Även om ni hade gett 100 miljarder hade antalet medlemmar spelat roll. Poängen är att det definitivt hade spelat roll om man hade gett det utredningen föreslagit, alltså åtminstone 95 miljoner mer. Varför har man inte gjort det, och vad baseras det på? 256 () replik: säger att han är emot att göra avvägningar mellan studentinflytande och föreningsfrihet. Men det går väl inte att vara emot att man försöker tillgodose båda sidorna. Det är ju två viktiga inslag, två viktiga prioriteringar. Det är viktigt att prioritera föreningsfriheten. är denna inte prioriterad när det gäller studenter, för de har ingen föreningsfrihet. är det viktigt att försöka bevara och utveckla studentinflytandet. Det kan göras på många olika sätt.