prot · GW09103 · 2009-04-21 00:00:00 — Den politik som ni talar om som skattepolitik är en arbetslöshetsskapande skattepolitik. Sedan har Socialdemokraterna också en annan del av sin politik på det ekonomiska området, nämligen utgiftspolitiken. Där kan man verkligen tala om ofinansiering. Det är ofinansierade utgiftsökningar. Jag ska bara ta upp det som har sagt . Det är ökade transfereringar till a-kassan, sänkta a-kasseavgifter, ökade bidrag till barnfamiljer, pensionärer, studenter, kommunerna ska få väsentligt mer jämfört med vad regeringen föreslår, mer bidrag till småföretag och till trygghetssystemen, sjukförsäkringen, barngrupperna i förskolan, äldreomsorgen och mer statligt riskkapital. Socialdemokraterna vill också öka utgifterna mer än regeringen, bredda utbildningen, mer till högskolan och yrkesutbildningen, sommarundervisning, fler gröna jobb, stark upprustning av miljonprogramsområdena, skolorna, äldrevården, yngreområdet, hyresbostäder, infrastruktur, ROT-avdrag, mer till klimatomställningen, mer till välfärden och 90 000 sommarjobb. Detta är ofinansierade utgiftsökningar. Det innebär att ni måste höja skatterna kraftigt om ni ska åstadkomma detta. Vad skulle det leda till? En väsentligt högre arbetslöshet, såvitt jag förstår. Eller har ni hittat på någon ny ekonomisk teori? I så fall är det väldigt bra om ni presenterar den här. Det talas om klyftorna som har ökat. Det är skillnaden mellan regeringen och oppositionen. Oppositionen sysslar bara med klyftor, aldrig med tillväxt. Vi står för en politik med mindre bidrag och mer tillväxt, vilket åstadkoms genom att fler människor är i arbete. Det är bara genom fler arbetstimmar och en större andel av befolkningen i arbete som vi kan få välfärden säkrad för dem i landet som är antingen för unga eller för gamla för att arbeta. Om ni nu tycker att det helt centrala målet är att klyftorna ska minska i landet kan jag tala om för er att börsen föll . Huspriserna har gått ned. Vi har aldrig haft en sådan sammanpressning av förmögenhetsfördelningen i som . Det ska väl ni glädja er åt? Det är ju en politik som ni gillar! Men det leder till lägre pensioner, därför att pensionerna är beroende av bland annat utvecklingen på börsen. Denna kraftiga nedgång i förmögenhetsvärdena bör väl glädja . Men andra människor, som är beroende av avkastning, har anledning att vara betydligt mer bekymrade. Situationen för pensionärerna utmålas som en stor orättvisa. Men ärligt talat, ni måste väl också inse att detta att vi har tillväxt i , att många arbetar, att många betalar skatt och att företagen betalar skatt ändå är grunden för välfärdssystemen! Det finns ingen annan väg att gå om människor ska ha höga pensioner, en god äldreomsorg och en god sjukvård även när de blir äldre. Det måste bygga på en god ekonomisk tillväxt och många i arbete. 77 Finansminister (): Vi befinner oss i ett mycket allvarligt ekonomiskt läge. Det tror jag inte har undgått någon svensk eller någon av ledamöterna i riksdag. I det svåra läge som vi har att hantera med tanke på att av världen befinner sig i lågkonjunktur har den försökt ta så mycket ansvar den kan. Låt oss ta frågan om ofinansierade skattesänkningar och ofinansierade utgiftsökningar på allvar! Vi hade en situation där vi i prognoserna låg med rätt betydande överskott framåt. Då gjorde vi bedömningen att vi eftersom efterfrågesituationen dämpades hade möjlighet att närma oss överskottsmålet i snabbare takt än vi annars hade planerat. Därmed hade vi en samlad budget på 35 miljarder som tillfördes till ekonomin. Sedan har vi haft en kraftig försämring av de offentliga finanserna. Då är frågan: Var det här ett felaktigt beslut? Borde vi ha höjt skatter i stället, eller borde vi ha avstått från att satsa på infrastruktur och forskning? Nej, så är det inte, därför att vi har ett överskottsmål som bygger på att vi i genomsnitt över konjunkturcykeln ska ligga på 1 procents överskott. Då har vi långsiktigt uthålliga offentliga finanser. Då täcker nämligen skatterna långsiktigt kostnaderna för utgifterna. Då har vi en finansierad offentlig sektor. Varför kan man hävda att vi har ett överskottsmål som alltjämt uppfylls? Det antar jag att Socialdemokraterna i ännu högre grad än jag hävdar, eftersom de, precis som påpekat, föreslår mycket stora ofinansierade reformer. Hade Socialdemokraterna hävdat att överskottsmålet inte uppfylldes föreställer jag mig att de hade föreslagit betydande skattehöjningar och utgiftsneddragningar. Vi tycks alltså vara överens om att överskottsmålet uppfylls. Det kan man hävda därför att vi räknar med att skatteintäkterna , när konjunkturen kommer tillbaka, när vi kommer upp i ett bättre kapacitetsutnyttjande och när arbetslösheten kommer ned till mer normala nivåer, kommer att täcka de långsiktiga utgifterna. Därmed har vi inte någon frågeställning om ofinansierade skattesänkningar eller någon frågeställning om ofinansierade utgiftsökningar. Om Socialdemokraterna vill hävda det får de ta sin övriga ekonomiska politik och lägga i papperskorgen och ta upp en ny politik som är kraftigt överfinansierad, där stora skattehöjningar och stora utgiftsneddragningar tillsammans återför ekonomin och där vi har ett högre sparande. Den uppfattningen har inte Socialdemokraterna, och det verkar rimligt att inte ha den uppfattningen. Det är precis som understryker här: Vi är i en situation där ekonomin behöver stimulanser, men de måste vara måttfulla och rimliga, så att vi inte hamnar i en situation där det kommer att krävas särskilda skattehöjningar eller särskilda utgiftsneddragningar för att klara av att återföra ekonomin i balans. Det är skälet till att vi måste vara försiktiga. Det är så att vi i har mer omfattande sociala trygghetssystem än praktiskt taget alla andra länder. Hur kan jag hävda detta, när motsatsen så ofta hävdas i ? Ja, till exempel därför att vi nu ser detta kraftiga omslag i de offentliga finanserna. När arbetslösheten ökar så ökar andelen i aktiva åtgärder till av befolkningen, och vi får en kraftig ökning av utgifterna för a-kassan, därför att vi har relativt väl utbyggda transfereringssystem. Det är ett effektivt sätt att säkra att människor har en någorlunda anständig ekonomisk levnadsstandard också i en ekonomisk nedgångsperiod. är naturligtvis utrymmet för ofinansierade eller om man så vill efterfrågestimulerande utgiftsökningar och efterfrågestimulerande skattesänkningar begränsat, därför att vi annars inte har möjlighet att låta de automatiska stabilisatorerna verka. När det gäller fördelningspolitiken vet Socialdemokraterna jag ska gärna återkomma till det i ett ytterligare inlägg sedan att under den socialdemokratiska regeringsperioden ökade inkomstspridningen, förmögenhetskoncentrationen och andelen med svag ekonomi därför att man misslyckades med den långsiktiga jobbpolitiken. Det är därför vi har satt som mål att återupprätta full sysselsättning. 78 (): Vi hade en debatt om inkomstklyftorna , finansministern. Det handlade då om uppgifter. Det redovisades här att inkomstskillnaderna aldrig hade varit så stora sedan de började mätas som de var . Inkomstklyftorna har alltså ökat i . De har inte minskat sedan vi fick en borgerlig regering. Det kanske vi kan vara överens om. Nästa fråga är stimulanser i ekonomin, som finansministern talar om. Vi delar från Socialdemokraternas sida uppfattningen att det är viktigt att man stimulerar ekonomin i den nedgångsperiod som vi just nu är inne i. Det är en myt att påstå att vi kommer med ofinansierade förslag, . Vi har naturligtvis finansierat våra förslag. Vi var med och införde utgiftstaket i riksdag, som ni mycket väl känner till, just för att det är viktigt att man håller ordning och reda i landets ekonomi. Vi har lång erfarenhet av det. Att komma med sådana myter i denna debatt är bara dumheter. Vad jag har tagit upp i interpellationen och det har nog inte riktigt finansministern svarat på ännu är frågan om det planeras några nya ofinansierade skattesänkningar . Vi kan notera att ni har missbedömt läget och föreslagit en ofinansierad skattesänkning på 15 miljarder . Det är ett faktum. Ni måste själva inse att det är så. Att det sedan skulle stimulera ekonomin så mycket som ni påstår stämmer inte heller. Konsumtionsefterfrågan dalar mycket mer i än den gör i jämförbara länder i . Den stimulansen har den skattesänkning som ni har föreslagit inte lett fram till. Detta kan jag enkelt förklara. Det beror på att den har gått till höginkomsttagare i första hand. Låginkomsttagare och människor med små marginaler har fått en mycket sämre ekonomisk situation. De känner otrygghet i samhället . Även om det kostar väldigt mycket mer nu med a-kassan på grund av ökad arbetslöshet är nivån på den alldeles för låg jämfört med den levnadsnivå man hade när man hade arbete. Det gör att man håller i sina pengar i större utsträckning. Det blir inte någon sådan stimulans. Därför minskar konsumtionen. Det gör också att vi får lägre ekonomisk tillväxt i landet. Dessutom leder denna politik till att kommun efter kommun kommer att höja kommunalskatten, vilket jag tog upp i mitt förra inlägg. Därmed kommer skatterna att höjas, men det blir kommunalskatten som höjs i stället. Och det är inte så konstigt. Tittar man på vad som händer med försörjningsstödet är det att allt fler hamnar i läget att de måste söka försörjningsstöd. Jag kan notera att det också börjar hända något bland borgerliga väljare. Man tror att ett beroende av försörjningsstöd kanske främst drabbar människor som inte har så bra ekonomi som bor i områden med höga sociala kostnader. Efter att ha tagit reda på hur det ser ut i med omnejd har jag jämfört med . I medelklassområdena ökar , bland annat på grund av den dåliga a-kassan, socialbidragskostnaderna . Det har att göra med detta. Har man inte en tillräckligt bra generell välfärdspolitik och en tillräckligt bra a-kassa drabbas människor av att de inte klarar sig och därför måste ha försörjningsstöd. 79 (): Det är intressant att notera att så fort vi talar om fördelningspolitik och orättvisor och så vidare irriterar det framför allt folkpartister. Fördelningsprofilen är orättvis. Det vet vi alla. har med den här regeringen fått en skattesänkning på . Det är jättebra. Men frågan är: Vem är det som konsumerar mer? Är det , eller jag som behöver skattesänkningarna för att vi ska konsumera mer eller den som är arbetslös? Vore det inte bättre när vi går mot en arbetslöshet som närmar sig 550 000 människor att det finns ett lite större konsumtionsutrymme där? Det borde väl hålla upp affärerna lite bättre? Dessutom skulle arbetslösa kunna känna att de hade en något så när rimlig chans att kunna klara sin vardag. Förlåt om detta gör mig lite upprörd. Det finns en ekonomisk elit som ibland består av ekonomer som tror sig veta att teorierna passar in. De säger att välbärgat folk ska ha större skattesänkningar. Då kan de gå före i samhället. Det finns en elitism i detta som jag med flera upprörs av. Varför är det så att den här regeringen gynnar välbärgat folk före låginkomsttagare? Varför för man den politiken? Är det så som jag sade tidigare att högavlönade är i behov av att kunna konsumera mer än lågavlönade? Vem är det som kan ordna sin trygghet bäst för sig själv? Är det den som tjänar , eller är det den lågavlönade vikarien inom äldreomsorgen? läste upp en lång rad åtgärder som också vi föreslår. Tänk vad mycket bra saker vi skulle kunna göra gemensamt i stället för att ägna oss åt Borgavdraget som vi ibland får höra talas om i debatten och som finansministern har riktat till de högavlönade, eftersom det är dit skattesänkningarna har gått. Vad är det för fördelningsprofil? Sedan kan man stå här och titta bakåt och säga: Då minsann var det stora klyftor. Men den här regeringens skattepolitik leder till att klyftorna ökar. Tänk er själva den framtida miljön med massarbetslöshet, urusla a-kassor. står , , och övriga och säger: Vi ska se till att de som jobbar och gör rätt för sig ska få skattesänkningar, men inte den som behöver ett större konsumtionsutrymme och är arbetslös. Det har alltid varit så. Det har visat sig år . Det är skattesänkningarna som har varit högerledda regeringars motiv till att skapa större tillväxt. Det har alltid handlat om skattesänkningar. Det är lösningen. Det är därför vi ställer frågan : Är det så att ni fortsätter med den ekonomiska filosofin att det är skattesänkningar som leder till en bättre välfärd? Betyder det då, finansministern, att man från regeringens sida kommer att fortsätta med fler skattesänkningar som i sådana fall kommer att bli ofinansierade? Det är en orättfärdig politik. 80 PER (): Jag hinner inte upprepa allt jag sade , men skulle finansministern vara intresserad av att ägna en tanke till den fråga jag ställde? Jag ställde i och för sig två frågor. Men vi kan ta en av dem. Har de socioekonomiska förhållandena någon typ av inverkan på utveckling, finansministern? Om svaret blir ja på den frågan vore det enkelt. Varför skapar man då förhållanden som gör att de socioekonomiska effekterna blir så kraftiga att vi får det utfall vi får? Det vore ganska enkelt att räkna på det. Om vi lägger ut kostnader i den ena änden slipper vi lägga ut dem i den andra. drar man in medlen här för att man ska öka dem där, det vill säga att staten plockar in medan kommunerna får tillskjuta pengar. Det är en väldigt märklig syn och en väldigt konstig fördelningspolitik. Det är vad hela frågan handlar om. Hur ska vi fördela de gemensamma pengarna? Du säger i svaret: Vi måste vara återhållsamma i statens finanser. Vår statsminister sade en gång: kommuner och landsting har pengar, och de ska hushålla med sina pengar. Vi har en alliansföreträdare hemma i vår kommun som säger ungefär så här: Kommunen har levt över sina tillgångar. har levt över sina tillgångar. Det finns alltså pengar att hämta. Det handlar om 1 000 arbetstillfällen i fram . Det är 500 arbetstillfällen i med den förda politik som är . Jag ställer mig frågan: Är det så att med flera fortsätter att hävda att det är helt okej? 81 (): Den moderata regeringens ofinansierade skattesänkningar till dem som tjänar mest är orättvisa. Konsekvenserna för orter med få höginkomsttagare som kan tillgodoräkna sig regeringens skattesänkningar slår hårt även mot handeln. I min hemkommun med få höginkomsttagare och många arbetslösa innebär regeringens oansvariga politik att färre har råd att konsumera. Klädaffären, fiket, macken, biografen, kiosken, ja alla som säljer något löper stor risk att få minskade inkomster med risk för ytterligare uppsägningar som följd. Det är allt fler som bara kan handla det allra nödvändigaste, om ens det. Behovet av ekonomiskt bistånd ökar kraftigt hemma hos oss i . Jag vill fråga finansministern om han anser att ofinansierade skattesänkningar för dem som tjänar mest gynnar orter med få höginkomsttagare med många arbetslösa, detta med tanke på den lokala handelns förutsättningar att överleva och behålla sina anställningar. Jag vill säga en sak som jag missade inledningsvis. Jag vill tacka finansministern för svaret och för det otroligt engagerade inledningsanförande som han hade. 82 BORIANA (): Oppositionen skyller gärna på både den globala finanskrisen och arbetslösheten på regeringen. Jag vågar hävda att regeringen för en ansvarsfull politik med satsningar på kommunerna och arbetsmarknadsåtgärder. Det talas om att vikarierna i äldreomsorgen har fått det sämre. Det är inte sant. Jag har själv varit vikarie i äldreomsorgen. Mina före detta kolleger fick det mycket bättre just på grund av jobbskatteavdraget. Regeringen har också försökt få dem i arbete som har haft svårast att träda in på arbetsmarknaden under den socialdemokratiska regeringen, nämligen ungdomarna och invandrarna. Vi vet vad det berodde på. Det berodde på de stela regler som hindrade just ungdomar att få tillträde till arbetsmarknaden. När det sedan gäller a-kassan är det ett omställningsbidrag, och det är inte tänkt att vara permanent försörjning. Därför satsar regeringen 10 miljarder för att folk som har hamnat i arbetslöshet ska kunna skola om sig eller behålla sina färdigheter på en hög nivå för att vara attraktiva för arbetsgivarna när konjunkturen vänder. 83 (): Jag räknade tidigare upp 27, tror jag att det var, utgiftsökningar som Socialdemokraterna har föreslagit. En del överlappar kanske, och en del är större än vad jag tror, förvisso. Men då säger att Socialdemokraterna har finansierat alla dessa. Det är inte sant. Det är att luras med sanningen. De här utgifterna är inte finansierade. Vi har det socialdemokratiska bidragspartiet tillbaka med vidöppen plånbok. Det är så ni driver er oppositionspolitik. När ni sedan kommer i regeringsställning har ni samma restriktioner som vi andra. Ni har inte mer pengar än någon annan, och då blir det en annan ekonomisk politik. Det är därför som det är så lurigt med Socialdemokraternas oppositionspolitik, och man kommer till Radetzkifrågan: Kan man lita på att Socialdemokraterna i opposition ljuger? Ni kommer inte att kunna rent ekonomiskt driva den politik i regeringsställning som ni driver i opposition. Den är ogenomförbar. Ni hoppas att ni kan lura väljarna ända fram till valdagen för att sedan byta spår. talar om att vi har sysslat med att gynna välbärgat folk. Våra inkomstskattesänkningar har framför allt varit till låg- och medelinkomsttagare. Och Socialdemokraterna har ju anslutit sig till dessa skattesänkningar för låg- och medelinkomsttagare, med jobbskatteavdraget. Eller vill ni nu byta spår och höja skatten för låg- och medelinkomsttagare? Det är en viktig uppgift för oss andra att få reda på om det är på det sättet. Det mest orättvisa skatteförslaget efter valet är det som och har föreslagit på , nämligen att man ska ta bort räntan på uppskjutna reavinster. Det gynnar verkligen välbärgat folk! Det är en skatteförmån, en skattesänkning som går rakt ned i framför allt de välbärgade stockholmarnas fickor men även på annat håll. Vad säger ni om detta hemma i valkretsen utanför storstäderna? Detta om något är dålig rättvisa. 84 Finansminister (): Det är bra att vi får den här debatten om skattesänkningar och ofinansierade utgiftsökningar. Budgeten innehöll satsningar på skola, infrastruktur och forskning och också skattesänkningar, 35 miljarder, som tillförde efterfrågan till ekonomin. Vi har därefter förstärkt det och investerat 60 miljarder för att dämpa nedgången och för att lägga grunden för att vi ska se en ekonomi som bottnar ur. Socialdemokraternas ekonomisk-politiske talesman gör en stor poäng av att han delar KI:s bedömning, så han vill ha 50 miljarder ytterligare till ofinansierade åtgärder. säger att i budgeten ska de 50 miljarderna finansieras. Det ska bli mycket intressant att se vilka utgiftsminskningar och skattehöjningar som då kommer. Eller var det så att de skulle vara ofinansierade, att den lista som läste upp i grunden var alldeles riktig och att man planerade en mer efterfrågestimulerande politik och följaktligen större underskott i det finansiella sparandet, med alla de risker det har för ekonomin? Skillnaderna i har ökat. De redovisas noggrant i bilaga om fördelningspolitik . Vi använder tio mått på skillnaderna i . Under de socialdemokratiska regeringarna ökade nio av de måtten, och ett var oförändrat. Nio av dem ökade! Det handlar om inkomstspridningen. Det handlar om förmögenhetskoncentrationen och olika mått på den. Det handlar om den rikaste andelens inkomster. Det handlar om de ekonomiskt marginaliserade. Nio av de tio måtten ökade. ökade de ekonomiska klyftorna av ett mycket tydligt skäl. Vi hade en allvarlig kris i , och många människor blev arbetslösa. Många av dem kom inte tillbaka till arbetsmarknaden de sorterades bort av den socialdemokratiska arbetsmarknadspolitiken. Man gick från a-kassa till åtgärd, från åtgärd till a-kassa, från a-kassa till åtgärd och till slut ut i förtidspensionering eller sjukskrivning. En långvarig frånvaro från arbetsmarknaden har alltid förödande effekter på människors inkomststandard, välfärd och trygghet. Det klingar så falskt när står här och säger att vi sänker skatten för de rika när Socialdemokraterna föreslår ett batteri av skattehöjningar som skulle drabba låg- och medelinkomsttagare. Man föreslår en enda skattesänkning. Jag får den. På mitt hus är uppskovsräntan , och för mitt hushåll blir det en lättnad på om Socialdemokraternas politik går igenom. Jag har inte fått någon sänkt fastighetsskatt av den här regeringen. Jag tycker att det är relativt rimligt, för jag tycker inte att det är det allra mest prioriterade att sänka skatten på boendet. Av Socialdemokraterna får jag erbjudandet: Sänk skatten på ditt boende! Höj skatten på ditt arbete! Det vore väl en sak om det nu inte var så att också metallarbetarna, sjuksköterskorna, vårdbiträdena, alla låg- och medelinkomsttagare och alla tjänstemän som har satsat extra på utbildning skulle drabbas av det socialdemokratiska batteriet av skattehöjningar. Det är inte de skattehöjningar som enligt tänker återkomma med när han ska finansiera alla sina förslag, utan det är de han lade fram för att förstärka bidragssystemen, de skattehöjningar som låg i budgeten för att finansiera höjd a-kassa och höjd sjukförsäkring, för att återställa förtidspensionen så att fler människor långsiktigt skulle lämna arbetsmarknaden. Det var de skattehöjningarna jag då talade om. En skattesänkning och ett batteri av skattehöjningar det kallar Socialdemokraterna fördelningspolitik. Jag skulle säga att den är mycket tydlig: Den gynnar dem som har tjänat mycket på sina fastigheter, och den drabbar alla som arbetar. Det skulle skada arbetslinjen, det skulle skada sysselsättningen i och det skulle skada de offentliga finanserna. 85 (): Det är ganska tydligt att de borgerliga företrädarna här återigen har hamnat i opposition. Jag har ställt frågor till finansministern om ofinansierade skattesänkningar och vad han har för avsikt att göra . Jag får inga svar. I stället försöker ni få en budgetdebatt. Jag har inte tillräckligt med tid att svara på alla de frågor som ni ställer till mig, precis som om jag satt i regeringen och var finansminister. Jag är inte det, utan jag är i opposition. Det är helt uppenbart att det inte finns något utrymme för några skattesänkningar. Budgetsaldot talar sitt tydliga språk. kommer budgetsaldot enligt regeringens egen proposition att bli 400 miljarder minus 2009 och 2010, mer än de överskott som blev under högkonjunkturen 2007 och 2008. Vi har minus under den här mandatperioden, enligt era egna beräkningar. Ändå argumenterar ni för att ni ska kunna genomföra skattesänkningar. Det är ytterst förvånande, och det är framför allt oansvarigt. Sedan säger att det har blivit ökade ekonomiska klyftor. Ja, det blev det 2007. Det blev det 2008. Och det blir det 2009 och 2010 ännu mer. Då är min fråga till , som har ett inlägg kvar: Vilka åtgärder vidtar du för att minska de ekonomiska klyftorna? Svara på den frågan! Du är ändå en finansminister som är ansvarig för hur de ekonomiska villkoren utformas för människor. Vi vet nu att det är ungdomar som blir arbetslösa. Vi vet att det är utrikes födda som blir arbetslösa. Vi vet att det är de funktionshindrade som blir arbetslösa. Det är människor med låg utbildning som blir arbetslösa. De kommer att ha en sämre ekonomisk utveckling. Och de ekonomiska klyftorna ökar. Vilka åtgärder avser finansministern att vidta för att minska de ekonomiska klyftorna? 86 (): Jag har ställt frågor om fördelningspolitiken. Jag vill inte använda starka ord här, men visst är det väl ett visst mått av undandragande att inte svara på frågan? Om alla i denna kammare får i skattesänkning medan den allt större hopen av arbetslösa inte får det betyder väl det att klyftorna ökar? Sedan må prata om alla olika mätningstal hit och dit. Det finns en verklighet där ute. Kan man få en kommentar som handlar om fördelningspolitik och den fördelningspolitik som regeringen för? Säger att klyftorna minskar, så säg det här i talarstolen!