prot · GW09124 · 2009-05-26 00:00:00 — Valfrihet och friutrymme men också en kvalitetskontroll är alltså det som är innebörden i denna förändring. Trots att naturligtvis vill gnabbas lite grann om olika saker låter det på honom som att dessa förändringar i regeringen vet jag ju att vi är överens skulle kunna få ett ganska brett stöd i kammaren, beaktat i och för sig det som ställde frågan om när det gäller Socialdemokraternas inställning, det vet vi inte. Men det vore utmärkt om denna förändring kunde få ett brett stöd när man röstar om den i kammaren . 12 (): Tack för den fortsatta diskussionen, utbildningsministern! Jag kan inte uttala mig för Socialdemokraterna eller men jag kan påpeka, som jag sade inledningsvis, att de rödgröna partierna redan under förra mandatperioden var överens om att dessa kurser skulle kvalitetssäkras av . Då fanns bara inte detta begrepp om särskilda varianter, utan det har alliansregeringen tillfört. Men jag tror nog att det finns ett brett stöd för detta i kammaren. Från kan jag klart säga det, och jag antar att även Socialdemokraterna och gör det, men det får de svara för själva. Jag vill svara på några andra saker och ta upp några saker. Det som jag fortfarande undrar över i den här frågan är ju detta aber som utbildningsministern också lyfter, nämligen arbetsmarknadsbehovet och högskolevärdet. Jag tänker då speciellt på utbildningar som kanske har en konstnärlig inriktning eller andra inriktningar. De ska kvalitetssäkras, annars kommer inte jag heller att stå bakom dem, men jag är ganska säker på att det finns en hel del utbildningar inom gymnasieskolan som inte nödvändigtvis i första hand svarar mot ett arbetsmarknadsbehov och som kanske inte heller svarar direkt mot högskolevärdet men som fyller en mycket viktig funktion i att ytterligare motivera elever att fortsätta sina studier och att utveckla diverse färdigheter inom gymnasieskolans ram. Under förutsättning att dessa kurser kvalitetssäkras att de alltså ger en god utbildning utifrån bedömning måste det ju vara möjligt att de även fortsättningsvis får arbeta vidare. Jag har i alla fall hört väldigt mycket både från friskolornas sida och från kommunala skolor som är väldigt oroliga över vad som ska hända. Det står faktiskt även i propositionen att friskolornas utrymme för pedagogisk variation och förnyelse inte ska begränsas. Det hoppas jag kommer att väga tyngre än andra skrivningar i propositionen som är mer restriktiva till sin lydelse och mer ifrågasättande kring den mångfald som har skapats i svensk skola. Jag hoppas att vi är överens om detta som också på ett väldigt tydligt sätt framhävde, nämligen att den här mångfalden har varit ett positivt tecken. Naturligtvis ska den begränsas såtillvida att de dåliga utbildningarna försvinner. Den risken hoppas jag att utbildningsministern kan undanröja för de skolorna, för jag tror att det finns en hel del skolor ute i landet som är oroliga över vad detta innebär. Man var väldigt oroad av utredningen av gymnasieskolan och de konsekvenser som den skulle ha medfört. Propositionen är som sagt bättre, men är det väldigt diffust vad som är arbetsmarknadsbehov. Det är väldigt svårt att förutspå arbetsmarknadens framtida behov; det fanns knappt någon som kunde förutspå den ekonomiska krisen . Man måste nog vara lite ödmjuk och inte stirra sig alltför blind på det, för det viktigaste när det gäller arbetsmarknadsbehov och modern utbildning är ju att människor är initiativrika, har entreprenöranda och är taggade när det gäller att skapa sig en plattform i den här världen. 13 (): Det utbildningsministern säger om att kvalitetssäkra utbildningarna de lokala, specialutformade eller vad de nu kommer att kallas tycker jag är alldeles riktigt och viktigt att vi gör. Alla utbildningar ska ju hålla en hög kvalitet oavsett vilken hatt de ryms under, om de är kommunala eller fristående eller någonting sådant. Det är egentligen samma regler som friskolorna alltid har haft. Man har ansökt om att få starta en utbildning, och den ska till sitt innehåll och omfattning kvalitetssäkras. Då kan man få tillstånd för eller nej på det som man har ansökt om. Det är alltså egentligen de kommunala skolorna som får samma förutsättningar som friskolorna alltid har haft. Det kommer också att ge en större rättstrygghet och möjlighet att dokumentera tillbaka. Man får en stämpel på att det är en kvalitetsmässig utbildning man driver. Jag fick dock inget svar på min fråga till utbildningsministern om när skolorna skulle kunna tänkas få besked om de förutsättningar som kommer att gälla och vilken framförhållning som finns nu för att de ska kunna planera för de specialutformade eller lokala, särskilda varianter som kommer att finnas och hur de ska konvertera en del av de bra specialutformade program som finns så att inte ett antal som vi alla faktiskt vill ha kvar försvinner ut. gav väldigt kortfattade svar på den fråga som jag ställde om vad oppositionen egentligen är överens om. Svaret blev egentligen: Ja, vi var överens om det som vi var överens om i Gy 07 för tre, fyra eller till och med . Någonting har ju faktiskt hänt . Även ni måste se att verkligheten förändras. Kan vi förvänta oss en gemensam gymnasiemotion från er tre oppositionspartier, eller blir det tre stycken som vanligt, för att ni har tre olika uppfattningar? Kommer Socialdemokraterna att få hålla i taktpinnen och tala om att nu är det staten som ska upphandla gymnasial utbildning framöver utan något lokalt inflytande? Eller kommer inte att ställa upp på det? Det är en fråga som man kan svara ja eller nej på. 14 Utbildningsminister (): Nej, , det räcker inte att en utbildning är rolig för att den ska vara tillåten. Om man får gå någon utbildning som är kul och rolig blir man mer motiverad. Så kan säkert resonera, men det räcker inte för att den ska få existera, utan den måste också hålla kvalitet och den måste svara mot någon form av behov i vårt samhälle. Jag håller med om att det inte är alltid är lätt att förutse den framtida arbetsmarknaden. Men det betyder inte att bara för att man inte kan förutse det så kan precis allting bli tillåtet i utbildningssystemet. Så är det ju inte. Det är det som har väglett den här förändringen. Det ska ske en kvalitetskontroll av dessa utbildningar som man tar initiativ till på lokal nivå. Låt mig då ändå peka på vad som har blivit följden av några av de här utbildningarna. Det som kallas specialutformade program tillkommer för att höja kvaliteten och ha nya inriktningar och med goda syften. Men jag vill peka på att det också förekommer specialutformade program vars syfte nog kan sägas vara att sänka kraven. Det är ganska vanligt, eller i varje fall inte ovanligt, att skolor har inrättat specialutformade program där man utgår från något av de teoretiska programmen och lyfter ut några av de jobbiga ämnena språk eller något och så lyfter man in något annat ämne som är lättare. Dit söker eleverna sista läsåret eller sista terminen för att det då blir lättare att få högre slutbetyg. Det är mycket populärt bland eleverna att byta till specialutformade program. Det är rent taktikval. Hur förenar vi då möjligheten till friutrymme, lokala initiativ och lokala utbildningar utan att det används för taktikval och för att sänka krav och kvalitet i utbildningen? Det är det som är bakgrunden till regeringens förslag. Det är klart att säger att han är med på förslaget som vi nu lägger, men när han argumenterar gör han det för att allt som eleverna tycker är kul kan vara motiverat och därmed bör vara tillåtet, och det är inte regeringens uppfattning. Det måste också ha en hög kvalitet även om det inte alltid är kul. Men jag uppfattar ändå att Pertoft har lovat att trycka på ja-knappen när det kommer upp här, och det gläder mig. Jag ber om ursäkt för att jag glömde att svara på den i mitt första inlägg. Regeringen ska anta en gymnasieförordning. Arbetet med den har påbörjats. Det är klart att det vore ofint av regeringen att presentera den innan har röstat om gymnasiepropositionen, så det blir eller , som vi säger i skolvärlden. Det är svaret på frågan. Jag har verkligen inget intresse av att längre än nödvändigt fördröja besked ut till gymnasieskolor om hur de ska lägga upp sin verksamhet, men lite respekt måste vi visa för . Jag hoppas att riksdagsledamöterna kan acceptera det. 15 (): Jag kan börja där utbildningsministern slutade. Lite respekt för , sade han. Då hoppas jag att utbildningsministern också deltar i debatten i kammaren om denna proposition. Han har inte varit särskilt närvarande, eller totalt frånvarande, vid utskottets debatter om propositioner. Härmed bjuder jag in utbildningsministern till denna debatt. Från sida kan jag säga till att vi inte kommer att ställa upp på några inskränkningar när det gäller de särskilda varianterna eller andra sådana bitar som det har skrivits i medierna att Socialdemokraterna funderar på. Jag tror ärligt sagt att oppositionen kommer att vara enig i den frågan, men därmed vill jag inte lova det. När det gäller frågan om specialutformade program sade jag tydligt att vi ställer upp på kvalitetskontrollen. Min fråga till utbildningsministern var om denna kvalitetskontroll från sida skulle begränsas till arbetsmarknadens behov och högskolevärlden. Det är där jag har frågetecken. Måste man inskränka det på det sättet? En kvalitetskontroll ska självfallet finnas. Taktikval ska inte främjas på något sätt. Man kan ju diskutera om inte regeringen har främjat det genom sina tillägg. När det gäller de enskilda programmen vill jag fortfarande veta om dessa måste svara mot arbetsmarknadens behov och högskolevärlden. Eller räcker det att kvalitetssäkrar programmen och utbildningarna? Det är det som är den stora frågan, och det var också så det rödgröna alternativet i Gy 07 var formulerat. skulle godkänna dessa, precis så som beskrev att utbildningar hos friskolorna alltid har gjort. 16 Utbildningsminister (): Det räcker inte med att bara säga att utbildningen har en god kvalitet om den utbildar till något som vi är överens om att vi inte ska utbilda till. Det är klart att när en gymnasieskola, som en i gjorde , anordnar en kurs i 50 poäng vinprovning kan det möjligen vara en inriktning på hotell- och restaurangprogrammet. Det medger jag. Men när eleverna på det naturvetenskapliga programmet väljer bort den svåraste mattekursen och väljer vinprovning tror jag att jag vågar påstå att det har att göra med taktikval. En utbildning som vi organiserar i gymnasieskolan måste svara mot någon typ av behov. Det går inte att säga att bara det är kul och håller god kvalitet ska det få finnas, utan det måste finnas något slags behov av en sak. När det kommer till kritan måste man fråga sig: Vad är ett arbetsmarknadsbehov? Vad är ett behov inom högskolevärlden? Jag håller med om att den gränsen inte är solklar. Det finns naturligtvis tolkningsutrymme. Det går att göra en sådant regelverk strängare eller mindre strängt. Där är vi inte . Det arbetet ligger framför oss. Det finns ingen avsikt från regeringen att strama till detta längre än nödvändigt. Men om vi lägger ned gemensamma pengar på något i och säger åt 16-åringar att det här kan ni välja, för det är vettigt har vi också ett ansvar för vad som erbjuds. Vi måste kunna se att det finns något slags nytta med utbildningen i någon mening arbetsmarknadsbehov, högskolebehov och så vidare. Men det exakta arbetet med att utforma dessa regler ligger framför oss. Jag har inga exakta svar på hur gränserna ska dras . Det är bra att vi debatterar. Jag är glad över det. Pertoft tyckte att jag skulle debattera gymnasiet, och det är ju precis det vi gör just . Det är utmärkt. Jag är ännu gladare över att det verkar som om kammaren kommer att stå enig bakom stora delar av gymnasiepropositionen. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2008/09:518 om fritidsledarutbildningen 17 Utbildningsminister (): LiseLotte har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att höja utbildningsnivån bland dem som arbetar inom fritidsgårdsverksamheten och för att utreda fritidssektorns behov av ledare, chefer och verksamhetsutvecklare. Vidare har hon frågat vilka åtgärder jag avser att vidta för att göra fritidsledarutbildningen till en attraktiv utbildning. Frågorna berör flera departements ansvarsområden. Det är kommunerna och regionerna som ansvarar för den offentligt finansierade och organiserade fritidsverksamheten för ungdomar. Kommunerna anpassar också verksamheten efter sina invånares behov. Därför är det naturligt att fritidsledare och andra ungdomsarbetare har olika kompetenser, utbildningar och erfarenheter i olika kommuner. Kommunerna bör därför också i fortsättningen själva bestämma vilken kompetens fritidsgårdarnas personal bör ha. När det gäller frågan om att göra fritidsledarutbildningen till en attraktiv utbildning så vill jag påminna om att den utbildningen är en folkhögskoleutbildning. Den tillhör inte det offentliga skolväsendet. Staten kan inte och ska inte lägga sig i vilka utbildningar som ges vid folkhögskolor eller hur de är utformade. Staten ger statsbidrag till folkbildningen i , men folkhögskolorna utformar själva sin verksamhet. Jag har erfarit att folkhögskolorna utför ett aktivt arbete med att rekrytera deltagarna till dessa utbildningar, och just har antalet sökande ökat. 18 (): Jag vill börja med att tacka för svaret, men vill jag säga att jag är långt ifrån nöjd med det. Jag tycker mig märka att utbildningsminister inte riktigt har koll på fritidsgårdsverksamheten eller de människor som jobbar där och vilken betydelse den har. Jag ska börja med att dra lite historia för att förtydliga det hela lite grann. Man kan säga att det historiskt sett har funnits någon form av fritidsverksamhet eller gårdsverksamhet i . Synen på verksamhet, innehåll och syfte har varierat . Det gäller även dem som jobbar inom verksamheten. Det är just det sista jag vill diskutera här . fick folkhögskolorna möjlighet att ge korta kurser för aktivt arbetande fritidsledare, som då ofta var ideellt arbetande. utvecklades kommunernas fritidsverksamhet, och behovet av utbildade ungdomsledare, som det då hette, ökade. Folkhögskolorna började planera för en mer omfattande utbildning av professionella fritidsledare. säger i sitt svar att staten inte ska lägga sig i. Men det har den redan gjort ett flertal gånger. antogs en proposition där det fastslogs att fritidsledareutbildningen skulle läggas på folkhögskolorna. I propositionen fastslogs vad som skulle krävas för att bli antagen, hur lång utbildningen skulle vara och att den även skulle ha forskningsanknytning och ett vetenskapligt kritiskt tänkande. Alltsedan propositionen antogs har man diskuterat detta, och arbetets professionalisering har diskuterats fram och tillbaka. var det en självklarhet att man skulle ha utbildning om man jobbar inom fritidsgårdsverksamheten. har det tyvärr blivit mer och mer så att verksamheten används som en ekonomisk buffert för kommunerna. Man tycks mena: Slopa kravet på utbildade fritidsledare och anställ outbildade för mindre pengar, så kan man använda de pengarna till andra saker i kommunerna! Tyvärr är läget sådant att många kommuner har det kärvt . Just fritidsgårdsverksamhet är sådant man sparar på. Kan man då spara några kronor på att anställa outbildad personal så gör många det, tyvärr. Jag menar att det här är ett vansinnigt synsätt. Att vara ledare i den öppna fritidsverksamheten kräver både gedigen kunskap och utbildning. Jag kan inte förstå hur ministern kan tycka att det är acceptabelt att en verksamhet som når så många ungdomar och fyller en viktig funktion, till exempel när det handlar om demokratifostran, inte behöver utbildade ledare. I snitt har ungefär hälften av fritidsledarna fritidsledarutbildning eller någon annan, liknande, utbildning om man räknar snällt. Dessutom varierar det väldigt över landet. Utbildningsmöjligheterna varierar också stort. Som mest har antalet fritidsledarutbildningar på folkhögskolor varit 35. är man nere i 22. Den fritidsledarutbildning som ligger längst norrut finns på . Efter det att jag har hört och läst ministerns svar vill jag formulera om en av mina frågor. Tycker utbildningsminister att det över huvud taget är viktigt att höja utbildningsnivån för dem som jobbar inom fritidsgårdsverksamheten? Och har han i så fall några idéer och tankar om hur man skulle kunna göra det? 19 Utbildningsminister (): Jag blir alltid så förundrad över den ton som vänsterpartisterna har i den här typen av debatter. Det är alltid så att regeringen ska ingripa i olika problem som uppmärksammas i samhället. Men när vi går in och styr blir ni jättesura över det. har aldrig någonsin tyckt att regeringen eller staten ska styra mer i folkhögskolesektorn. Det är vi helt överens om. Folkhögskolorna har ett betydande friutrymme att lägga upp sina utbildningar själva. Inte ens ditt eget parti har föreslagit här i kammaren att vi ska göra detta. Det finns en enighet om att folkhögskolorna ska sköta detta under stor självständighet. Jag delar frågeställarens uppfattning att fritidsgårdarna är viktiga för många ungdomar och att det ska vara god kvalitet där, men det är ett kommunalt ansvar. Det har varit fullständig enighet i kammaren om detta. Det blir lite lustigt när frågeställaren nu försöker säga att det är mitt ansvar att det är så. Det har aldrig hetat att det här är regeringens ansvar. Det är kommunernas ansvar. Litar man inte på det får man väl förstatliga fritidsgårdarna. Fritidsgårdarna har en viktig uppgift. Det är min bedömning att de har god kvalitet, men det är klart att det finns mer att önska. Jag skulle önska att alla hade fritidsledarutbildning, men det är en sak att önska det och en annan sak att lagstifta om det, och jag uppfattar inte att något parti vill det. Jag uppfattar att LiseLotte gärna vill skapa polemik med mig om detta, men sanningen är att alla de regelverk som finns och alla de statliga insatser som finns på det här området har vi varit fullständigt överens om här i kammaren. Fritidsgårdarna är kommunernas ansvar, och folkhögskolorna ansvarar för hur utbildningarna läggs upp. Staten ger ett bidrag till folkhögskolorna för detta. Om LiseLotte påstår att det missköts på något sätt får det väl tas upp till diskussion här i kammaren så att vi får diskutera om vi ska ändra dessa regler eller förutsättningar på något sätt. Det är min bedömning att det är kommunernas ansvar. Det bör det fortsätta att vara. Sedan handlar det om att varje kommun ser till att prioritera och ser till att den personal som jobbar där har rätt utbildning. Vi har varit helt överens om de här spelreglerna här i kammaren. Jag tycker att de spelreglerna ska fortsätta att gälla. 20 (): Jag har inte sagt att de utbildningar som sker på folkhögskolorna missköts eller att utbildningarna på folkhögskolorna är dåliga. Det har jag aldrig någonsin påstått. Jag säger att det är för få fritidsledare som går den utbildningen. Det är där jag önskar att man skulle kunna ställa högre krav. Jag tycker fortfarande att det är ett ansvar för utbildningsministern och staten att se till att det finns utbildad personal som jobbar med våra ungdomar. I andra sammanhang brukar hävda vikten av utbildning och kunskap. Det är väldigt viktigt, men när det handlar om personal som jobbar med ungdomar och fritidsgårdsverksamhet är det plötsligt inte så viktigt. Det lämnar man helt och hållet till kommunerna, som ministern säger. I den förra interpellationsdebatten handlade det om skolor och utbildning. Då pratades det väldigt mycket om kvalitetssäkring och att det kontrolleras. Det tycker jag förstås också är väldigt viktigt, men jag tycker att man även skulle kunna ställa det kravet på den här verksamheten. Ett sätt att få en kvalitetssäkring på fritidsgårdsverksamheten är att säga att utbildning för fritidsledare är viktig. Det ska inte vara möjligt att använda det som en buffert, som man gör i kommunerna. Kommunerna får det allt kärvare ekonomiskt, och då är fritidsgårdsverksamhet sådant som får stryka på foten. Ministern säger i svaret att det är naturligt att ha olika kompetenser i olika kommuner. Jag undrar vad ministern skulle säga om man skulle överföra det och säga att det är naturligt att ha olika kompetenser när det gäller till exempel lärare beroende på kommunernas ekonomi eller syn på grundskoleverksamhet. Det skulle vi aldrig acceptera, varken ministern eller jag. Varför är det plötsligt acceptabelt när det gäller den här verksamheten? Som jag sade, och ministern sade det också tidigare, ska staten inte lägga sig i det. Men det har man redan gjort i och med att man lagt utbildningen på folkhögskolorna och talat om vad som ska gälla där. Det finns ungdomspolitiska propositioner. fastställde man målen för ungdomspolitiken. kom det två nya övergripande mål för ungdomspolitiken som handlade om makt att bestämma och rätt till välfärd. man sådana propositioner måste det vara ett ansvar att följa upp vad som har hänt. Vad har det blivit av det här? Vilka villkor ger man dem som ska jobba med att få den här verksamheten att fungera? Man kan inte bara ta sin hand ifrån detta och säga att det är kommunernas ansvar och att vi inte bryr oss. Som lagstiftare och sittande i har vi även ett ansvar för att se till att det fungerar ute i landet. 21 Utbildningsminister (): Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att göra fritidsledarutbildningen till en attraktiv utbildning? Det är den fråga som är ställd till mig. Sedan säger interpellanten att hon inte kritiserar dagens utbildning. Det är precis det frågan gör. Den är inte tillräckligt bra. Det är det interpellanten säger. Vi har den ordningen i att om det är en folkhögskoleutbildning som inte är tillräckligt bra har vi ändå kommit överens om att staten inte ska gå in och ändra i detta, utan det är folkhögskolornas ansvar. Det är en del av folkhögskolornas självständighet, och den tänker jag försvara. Om LiseLotte vill upphäva detta, så varsågod och lägg en motion! Sedan ska vi rösta om det här i kammaren. Jag tror inte att hon kommer att få stöd från folkhögskolevärlden eller från dem som håller i fritidsledarutbildningarna. Dessutom säger : Varför är det plötsligt accepterat att vi inte har några krav på dem som ska bli fritidsledare? Vad då plötsligt? Har vi ändrat några regler? Det är precis de regler som gällde då ni styrde under de tre senaste mandatperioderna. Det är exakt samma lagregler. Det är inte någonting som plötsligt är accepterat. Det är exakt samma bestämmelser som ni skrev när ni hade ansvaret för att styra . Det är exakt samma regelverk. Varför försöker du få det att låta som om vi sänker kraven på detta? Det är era krav som ligger ograverade. Är de för låga, så motionera då om att vi ska ha behörighetskrav för fritidsledare! Eller motionera i om att vi ska styra folkhögskolorna på detta område! Men insinuera inte att jag har sänkt kraven, för det har jag inte. Det är exakt de regler som hela har stått bakom, och även ditt eget parti. 22 (): Jag kommer inte att lägga fram en motion om att detaljstyra folkhögskolorna och lägga mig i det. Det är inte det debatten handlar om. Den handlar inte heller om att den utbildning som sker på folkhögskolorna skulle vara dålig. Det säger jag inte heller. Jag säger att eftersom det inte finns krav på att man ska vara utbildad för att jobba som fritidsledare är det färre som väljer att gå den här utbildningen. Det blir en nedåtgående spiral. Folkhögskolorna klarar inte av att ha kvar den här utbildningen på grund av att det är för få som söker till den. har det gått upp lite grann. Det är sant som det står i svaret. Det kan bero på lågkonjunkturen, men det vet vi inte . Jag menar att man måste ge kommunerna möjligheter och tala om uppifrån att vi vill att de ska ha utbildad personal. Det är väldigt viktigt för att den här verksamheten ska bli bra. Ministern pratar i andra sammanhang om att kunskap, forskning och så vidare är viktigt. Varför lämnar man den här sektorn åt sig själv?