prot · GX0951 · 2009-12-16 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Beslut om ärenden som slutdebatterats KrU5 Tid för kultur Punkt 1 (Nya nationella kulturpolitiska mål) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 147 för res. 1 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 25 c, 23 fp, 20 kd För res. 1: 114 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 16 s, 11 m, 4 c, 5 fp, 4 kd, 2 v, 6 mp Punkt 2 (Kulturlagsfrågor) 1. utskottet 2. res. 2 (v) Votering: 283 för utskottet 20 för res. 2 46 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 86 m, 25 c, 23 fp, 21 kd, 13 mp För res. 2: 20 v Frånvarande: 15 s, 11 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 3 (Ny kulturutredning) 1. utskottet 2. res. 3 (mp) Votering: 269 för utskottet 13 för res. 3 20 avstod 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 115 s, 85 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 3: 13 mp Avstod: 20 v Frånvarande: 15 s, 12 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 4 (Jämställd kultur) 1. utskottet 2. res. 5 (v) Votering: 154 för utskottet 22 för res. 5 126 avstod 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 s, 85 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 5: 2 s, 20 v Avstod: 111 s, 1 m, 1 c, 13 mp Frånvarande: 16 s, 11 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 15 (Nya stipendier till verksamma konstnärer) 1. utskottet 2. res. 22 (mp) Kammaren biföll utskottets förslag med acklamation. Punkt 17 (Kulturtidskrifter) 1. utskottet 2. res. 23 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 148 för res. 23 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 23: 115 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 21 (En utvidgad satsning på ) 1. utskottet 2. res. 28 (s) Votering: 166 för utskottet 115 för res. 28 20 avstod 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 85 m, 24 c, 23 fp, 21 kd, 13 mp För res. 28: 115 s Avstod: 20 v Frånvarande: 15 s, 12 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 22 (Kultur och hälsa) 1. utskottet 2. res. 29 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 148 för res. 29 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 29: 115 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. NU1 Utgiftsområde 24 Näringsliv Punkt 1 (Näringspolitikens inriktning) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 155 för utskottet 148 för res. 1 46 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 1: 115 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 4 (Fordonsindustrin) 1. utskottet 2. res. 2 (s) Votering: 155 för utskottet 115 för res. 2 33 avstod 46 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 2: 115 s Avstod: 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. NU3 Utgiftsområde 21 Energi Punkt 1 (Energipolitikens inriktning) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 148 för res. 1 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 85 m, 25 c, 23 fp, 21 kd För res. 1: 115 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 12 m, 4 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 3 (Solenergi) 1. utskottet 2. res. 3 (s, v, mp) Votering: 155 för utskottet 147 för res. 3 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 24 c, 23 fp, 21 kd, 1 mp För res. 3: 115 s, 20 v, 12 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Punkt 6 (Energieffektivisering) 1. utskottet 2. res. 6 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 148 för res. 6 47 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 24 c, 23 fp, 21 kd För res. 6: 115 s, 20 v, 13 mp Frånvarande: 15 s, 11 m, 5 c, 5 fp, 3 kd, 2 v, 6 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2009/10:156 Till Interpellation 2009/10:156 Hemslöjden och handlingsplanen för de kulturella och kreativa näringarna av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. () Enligt uppdrag 4 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Proposition 2009/10:35 till miljö- och jordbruksutskottet Skrivelse 2009/10:74 till kulturutskottet 5 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2009/10:FPM38 Förordning som syftar till att bekämpa momsbedrägerier KOM(2009)427 till skatteutskottet /10:FPM39 Rapport om administrativt samarbete på momsområdet KOM(2009)428 till skatteutskottet 6 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkande 2009/10:TU8 betänkande 2009/10:NU10 betänkanden /10:FiU2FiU5 och FiU9 Föredrogs betänkande 2009/10:KU13 Utnämningspolitiken (skr. 2009/10:43). 1 (): Låt mig börja med att konstatera att det på bord inte finns ett enda förslag från regeringen vad avser utnämningspolitiken. Det enda som kommer från regeringen är en mycket tunn och innehållslös skrift. Där lämnas en redovisning av vilka statliga myndighetschefer som regeringen utser och de titlar de har, vilka lagar och bestämmelser som gäller för dessa tjänster och allmänna arbetsgivarpolitiska ståndpunkter som finns i regeringens chefspolicy , det vill säga något som den tidigare socialdemokratiska regeringen har tagit fram. Exempel på detta från skrivelsen: Rekrytering av statliga myndighetschefer ska även fortsättningsvis genomföras av ansvarigt departement, står det på s. 20. kan externt rekryteringsstöd användas, står det på s. 24. På s. 26 står det att statsförvaltningen behöver myndighetschefer som besitter en god ledarskapsförmåga. Chefsutveckling i olika former bör erbjudas såväl nya som erfarna myndighetschefer, står det på s. 29. Så här fortsätter det. I kap. 3 finns tio sidor med redovisning av resultatet av de tillsättningar av statliga myndighetschefer som regeringen har gjort . Av 87 tillsättningar och då har man räknat bort tillsättningar av rektorer och landshövdingar har enligt regeringen 35 gjorts efter intresseanmälningar inom angiven tid. Men statistiken kan beskrivas på ett annat sätt. Enligt en undersökning av har av 93 utnämningar till och med mars månad skett enbart genom att man sökt kandidat via annons. Ytterligare 30 har gjorts genom att man sökt kandidater via både annons och konsulter. 38 utnämningar har skett genom en helt sluten process. Detta är resultatet av den moderatledda regeringens utnämningspolitik. Det ska naturligtvis ställas mot den retorik som präglade de borgerliga partierna före valet och de vallöften om en helt reformerad utnämningspolitik som de borgerliga partierna gick till val på. De borgerliga partierna har under en rad år kritiserat den socialdemokratiska utnämningspolitiken. Inte minst har det visat sig i reservationer i . Under förra mandatperioden höjdes tonen. Exempel på detta är en artikel på från ledare , som säger att han ska sparka det han kallar s-märkta generaldirektörer: tillsatta chefer sparkas efter maktskiftet! En borgerlig regering gör rent hus i myndighetstoppen! Två rapporter från de borgerliga partierna utlovade en reformering av utnämningspolitiken efter valet. Även här var tonfallet hårt och fyllt av övertoner. Där stod att blivit en form av enpartistat där partibok är nödvändig för att kunna göra karriär och att myndigheternas oberoende hotades. Centerledaren fyllde på med uttalandet: Det är inte bara ett socialdemokratiskt parti som styr landet utan det är en maktapparat. Vi ser också en socialdemokrati som använde hela statsapparaten för att ge förläningar till dem som har partibok. I andra länder skulle detta kallas korruption. Det handlar inte bara om utnämningar eller att avskeda generaldirektörer. är tonläget sådant att det på fullt allvar hävdas att demokratin är hotad, kanske till och med redan försvunnen, i och med att väljarna så ofta har röstat fram en socialdemokratisk regering. När , som har ansvaret för utnämningspolitiken i regeringen, konfronterades med dessa uttalanden efter valet konstaterade han att valrörelser har sin egen dynamik. De förslag som fanns i den rapport som kom och som skulle genomföras efter ett regeringsskifte innehöll utannonsering av alla tjänster och nomineringskommittéer. Efter tester av de kandidater som hade anmält sig skulle det lämnas förslag från statsråd till för utskottsförhör. Sedan skulle det komma ett förslag från berört utskott till regeringen som därefter skulle utse den person som man föreslog. Sedan kom valet , med känt resultat. skulle det göras rent hus. Korruptionen skulle stoppas, och vägen bort från enpartistaten skulle anträdas allt genom en förändrad utnämningspolitik. Men vad hände? Jo, i rask takt började man utnämna moderater. Per utsågs till landshövding i . utsågs , moderat. Han skulle få i uppdrag att lösa trafikproblemen i . De första exemplen på vad som hände är en räcka av borgerliga utnämningar. Den politik som skulle göra rent hus med politiska utnämningar och den påstådda vänskapskorruptionen följdes av beslut om utnämningar av , , , , , med flera. försökte statsministern återta initiativet när det gällde utnämningspolitiken. Han lämnade ett kortare pm till utvalda riksdagsjournalister. Under rubriken av utnämningsmakten redovisades en lista om nio steg som tillsammans skulle utgöra vägen till en ny utnämningspolitik. Exempel från denna lilla skrift är att man skulle göra en genomgång av befintliga myndighetschefer och lägga fram en kravprofil för befintliga chefer samt en nivåindelning av utnämningsmakten, beslut om ändring av sekretesslagen och tilläggsdirektiv till . Men hur blev det? Jag ska ta tre exempel. Det första exemplet: När det gäller tillsättningen av generaldirektör för gick ansökningstiden via annons ut . fattade regeringen beslut i anställningsfrågan. Den person som fick tjänsten lämnade in sin ansökan . Alla vet att regeringen inte fattar beslut på underlag som varit inne i i . Genom att man, som i det här fallet, använt rekryteringsbolag och haft bara muntliga föredragningar finns det mycket lite dokumenterat i det här anställningsärendet en helt sluten process som syftar till att kringgå offentlighetsprincipen. Det här kan jämföras med vad ansvarig departementschef för det departement som skötte rekryteringen av generaldirektör för sade här i denna talarstol efter regeringsbeslutet: Vi är otroligt stolta för att det redan nu är transparens. Det är öppenhet. Det finns en möjlighet att följa hela den här processen. Jag tycker, fru talman, att detta är ett hycklande utan like. Ingen utomstående, inte ens om det hade funnits andra kandidater man vet inte om det över huvud taget har funnits några har en chans att väga meriter eller annan lämplighet hos den som fick tjänsten jämfört med de andra kandidater som den här konsultfirman eventuellt har tagit fram. Det andra exemplet gäller tjänsten som generaldirektör för . Där påstod vår statsminister att rekryteringen skett med extern konsult i konkurrens med andra. Sanningen är att det bara fanns en enda kandidat för den där konsulten att bedöma ingenting annat. Sedan har vi det tredje exemplet: rekryteringen av hela folkets rikspolischef. Där hade man en annonsering som gav hela 27 sökande. Men regeringens bedömning var att ingen av dem var tillräckligt kvalificerad. Utnämningen fick ske efter handplockning. Om kandidaterna i de här tre exemplen var väl lämpade för posterna tar jag inte ställning till i detta sammanhang. Det är det viktigt att understryka; det är ingen värdering av dessa personer. Däremot, och det är detta som den här diskussionen handlar om, kan jag konstatera att regeringens rekryteringsprocess inte på något sätt uppfyller de stolta orden om ökad öppenhet och transparens det som skulle prägla utnämningspolitiken, det som man uttalade från de borgerliga partierna före valet. Ett av huvudnumren har varit det här med annonsering i den så kallade nya utnämningspolitiken. Det sägs också i den skrivelse som vi nu debatterar. Den tidigare målsättningen, som lades fast , ska ligga fast. Men hur man ska tolka det här med annonsering är ytterst osäkert. Synen på vad som ska annonseras eller inte har skiftat . Från arbetsgruppens uttalande före valet om att allt ska annonseras har det varit varierande ställningstaganden. Till exempel har på drygt helt bytt uppfattning när det gäller synen på annonsering. sade han: Jag är för min del beredd att också pröva att i svensk historia annonsera efter landshövdingar. sade : Det finns fortfarande fall där det är naturligt att inte annonsera. Det gäller till exempel landshövdingar. Hur annonsering efter kandidater till högre statliga tjänster ska användas som metod är uppenbart ett problem för den borgerliga regeringen. Det är ett virrvarr av lösa uttalanden, ogenomtänkta utspel och ett inkonsekvent agerande. Systemet för utnämningar är splittrat. Olika departement verkar göra lite som de vill, vilket får till följd att det är nästan omöjligt att följa processerna eller att hitta den röda tråden i utnämningspolitiken. Dokumentationen är bristfällig. Också genom att använda konsultfirmor har regeringen på olika sätt försökt tricksa och fixa för att dels undvika att behöva göra processen offentlig, dels försöka dölja sitt misslyckande med annonseringens resultat. Man visar fram en ny generaldirektör som tillsatts efter det att tjänsten har annonserats ut men utan att riktigt vilja kännas vid att annonseringen inte gett tillräckligt kvalificerade kandidater. Den process som med en socialdemokratisk regering kallades för korrupt är nu den process som den borgerliga regeringen använder sig av bakom sin kuliss av öppenhet och transparens. För att på något sätt göra processen lite mer rumsren har man nu kommit med ett förslag som vi inte hittar här utan som kommer att diskuteras ett förslag om mörkläggning av hela rekryteringsprocessen. En stor inskränkning i offentlighetsprincipen är resultatet av den moderatledda regeringens utnämningspolitik en mörkläggning av rekryteringsprocessen. Sedan tänker man sig kanske det vet vi inte, men möjligtvis är det så från regeringens sida att tillsätta en utredning om myndighetschefernas anställningsvillkor. Det har varit ett inkonsekvent handlande samt pinsamma och taffliga försök att dölja debaclet genom ett oförtröttligt upprepande av fraserna om öppenhet, transparens och spårbarhet. Nej, den metod som ska gälla framöver beträffande utnämningar är mörkläggning. Jag yrkar bifall till reservationen i detta betänkande. I detta anförande instämde samt , , , , i och (alla s) samt (). 2 (): Debatten handlar om regeringens skrivelse till om utnämningspolitiken regeringens syn på hur den bör använda sin rätt att tillsätta de högsta cheferna för de drygt 200 förvaltningsmyndigheter och affärsverk som lyder direkt under regeringen. Utnämningspolitiken har stor betydelse av flera skäl. Det första skälet är uppenbart: De statliga myndigheterna är viktiga. Myndigheterna har en nyckelroll när det gäller att genomföra den politik som regering och riksdag fattar beslut om oavsett om det är Försvarsmakten som ska försvara riket mot yttre fiender, som ska bevaka stabiliteten i det finansiella systemet eller som ska bygga vägar där regeringen vill. Myndigheterna är också medborgarnas främsta kontaktpunkter gentemot staten. Arbetsförmedlingen, den nya och polismyndigheterna är alla exempel på myndigheter som har mycket kontakt med medborgarna och som fattar beslut som har stor betydelse för enskilda människor. Mot bakgrund av detta gäller det att finna den chef för respektive myndighet som är bäst lämpad att leda en komplex organisation. Det andra skälet till att utnämningspolitiken har stor betydelse är att utnämningsmaktens utövande säger en hel del om regeringen och regeringens syn på statsförvaltningen. Enligt regeringsformen 11 kap. 9 § andra stycket får man endast fästa avseende vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet när man tillsätter en statlig tjänst. Föreskriften binder även regeringen. Syftet är att regeringen och andra som tillsätter statliga tjänster inte ska få ta hänsyn till omständigheter som objektivt sett inte är relevanta. Det gäller till exempel om en person har sagt något kritiskt om regeringen eller tillhör ett politiskt parti som inte ingår i regeringen. Hur kan då regeringen gå till väga för att utöva sin utnämningsmakt? Man skulle kunna tänka sig att regeringen valde att utse myndighetscheferna genom en helt sluten process där kandidater till chefsposter vaskas fram av ministrarna och deras närmaste medarbetare eller kanske av statsministern personligen rent av. Någon kandidat får sedan ett erbjudande om att bli generaldirektör, kanske helt överraskande för vederbörande själv. Regeringen skulle också kunna befästa slutenheten genom att låta bli att dokumentera hur processen har gått till, till exempel vilka krav som har ställts på den person som man har utsett till generaldirektör. Om regeringen skulle välja att agera på det sättet skulle det kunna tyda på att regeringens främsta ambition är att handplocka myndighetschefer som är följsamma gentemot regeringen. Man kan konstatera att en sådan sluten rekryteringsmetod utestänger alla dem som inte känner statsministern, berört statsråd eller någon av statsrådens närmaste medarbetare. Det blir tydligt vilka som är på insidan och har chans att få en generaldirektörspost och vilka som är på utsidan och inte har en chans. Regeringen skulle med en sådan metod riskera att missa dugliga personer som skulle kunna göra en utmärkt insats i statens tjänst men inte får chansen. Regeringen skulle också sända den tydliga signalen ut till samhället att ledande statliga tjänster är förbehållna en liten privilegierad grupp. Genom att inte dokumentera vilka krav som ställs på den person som ska få tjänsten skulle regeringen också omöjliggöra en granskning av om regeringen har levt upp till grundlagens bestämmelser om att enbart sakliga grunder som förtjänst och skicklighet får ha betydelse när man tillsätter statliga tjänster. Ett så slutet sätt att sköta utnämningsmakten på skulle väl ingen regering välja? Jo, det var så det gick till under den socialdemokratiska regeringsperioden. Den dåvarande statsministern frågades ut av om utnämningspolitiken . Han fick då flera frågor om kravprofiler, det vill säga krav som har formulerats i förväg och som den som söker en viss tjänst måste uppfylla för att kunna komma i fråga för tjänsten. Om en kravprofil finns arkiverad kan man i efterhand granska om den person som fick tjänsten uppfyllde de krav som ställdes. Utgångspunkten för frågorna till den gången var att det med något undantag inte fanns kravprofiler arkiverade för de generaldirektörstjänster som den dåvarande regeringen hade tillsatt. sade bland annat: Jag måste säga att när jag tittar på en sådan kravprofil kan jag förstå att den inte läggs till akten, därför att den tillför inte särskilt mycket i sak. Det är inte särskilt upphetsande, om jag uttrycker mig försiktigt. Detta visar att den dåvarande regeringen inte var intresserad av att det skulle gå att i efterhand utvärdera om utnämningarna levde upp till regeringsformens krav på att enbart skäl som förtjänst och skicklighet får beaktas. Det ger också en fingervisning om att det inte fanns någon strävan att professionalisera och strukturera rekryteringsarbetet. Vilken stor organisation eller vilket stort företag skulle anställa ledande personer utan att noga göra klart för sig vilka krav man ställer på den person som ska anställas? Jämför uttalande med vad alliansregeringen anför i den skrivelse vi nu debatterar! Det står så här: Regeringens första steg i reformeringen av utnämningspolitiken var att introducera en obligatorisk beredning av kravprofiler inför varje beslut om anställning av en myndighetschef. Efter en avslutad rekryteringsprocess läggs kravprofilen i akten, vilket får till följd att dokumentet blir en allmän handling som kan lämnas ut. Var och en kan då utifrån handlingen göra en bedömning av dels vilka krav regeringen formulerade inför rekryteringen, dels om den person som slutligen fick anställningen i fråga också uppfyllde de i förväg uppställda kriterierna. Med den nu införda ordningen ökar möjligheterna påtagligt att i efterhand granska regeringens sätt att utöva utnämningspolitiken. Synen på kravprofiler sammanfattar på ett tydligt sätt den förändring som har skett inom utnämningspolitiken. Den förra regeringen sade: Det är inte särskilt upphetsande. Alliansregeringen säger: Möjligheterna att granska regeringen utökas påtagligt. Skillnaden i ambition och inriktning är mycket stor. Förutom det konsekventa och professionella arbetet med kravprofiler innebär alliansregeringens öppna rekryteringsmetoder en viktig förändring av utnämningspolitiken. Inte mindre än 54 gånger har regeringen genom annonsering i olika tidningar meddelat att en generaldirektörstjänst eller motsvarande befattning är ledig och inbjudit alla att anmäla sitt intresse. Totalt har 1 200 intresseanmälningar inkommit till till följd av annonseringen. Det är ett imponerande resultat, och det visar att signalen har gått fram. Generaldirektörsposterna är inte längre reserverade för en privilegierad krets av personer som känner statsministern eller hans medarbetare. På så vis har regeringen fått en mycket bredare grupp av personer att välja bland när en befattning ska tillsättas. Kvalificerade personer som har tänkt sig en statlig topptjänst kan anmäla sitt intresse och komma i fråga. Av dessa 54 tjänster har 35 eller nästan två tredjedelar tillsatts med en person som har lämnat in en intresseanmälan. Det visar att intresseannonseringen har betydelse även i praktiken. markerar regeringen tydligt i skrivelsen att det finns ett antal tjänster där det av särskilt angivna skäl inte kommer att bli aktuellt med intresseannonsering. Det handlar till exempel om landshövdingar, domstolsordförande och överbefälhavare. Målsättningen är dock tydlig: Intresseannonsering ska vara huvudregeln. Det blåser nya vindar inom utnämningspolitiken. När generaldirektörstjänsterna ska utlysas ska öppenhet råda. I efterhand ska det vara möjligt att granska om den som har fått tjänsten uppfyller de krav som ställdes. Det är viktiga steg i riktning mot en bättre statsförvaltning och en utnämningsmakt som utövas på ett mer demokratiskt sätt. 3 () replik: Det blåser nya vindar, säger . Men hur kan det då komma sig att regeringen kommer hit med en skrivelse när det gäller utnämningspolitiken? Det finns inte ett enda förslag. Det finns inte någonting. Däremot finns det ett förslag som handlar om mörkläggning av hela rekryteringsprocessen. Jag tänker på det citat som läste upp ur skrivelsen om hur man skulle kunna gå in och värdera. Ni ska ju sekretessbelägga hela rekryteringsprocessen. Hur ska man kunna göra den bedömningen om man inte kan ta del av vilka de sökande är? Det är väl inga nya vindar? Inte ett enda förslag har ni kommit med. Var är alla era vallöften? Ni gick till val på att reformera utnämningspolitiken, eller hur? Det var en väldigt viktig fråga. Ni gjorde den till ett av de stora huvudnumren. Ni anklagade den socialdemokratiska regeringen för att vara korrupt. Det är mycket allvarliga anklagelser, . Ni presenterade en rapport om hur detta skulle reformeras. Ni skulle göra upp med korruptionen.