prot · GW0978 · 2009-02-26 00:00:00 — Jag kan notera att , som organiserar väldigt många människor framför allt inom fordonsindustrin, bland sina medlemmar kommer att få en arbetslöshet på uppemot 50 00060 000 människor. De tvingas nu att höja avgiften till a-kassan ganska rejält för att klara situationen, bara för att nå upp till taket, på grund av att arbetslösheten är så stor. Socialkontoren rapporterar mer och mer att de får ta över kostnadsansvaret från staten därför att a-kassan inte räcker till för enskilda människor. När tänker regeringen ta ansvar för de arbetslösas ekonomiska situation? 79 Finansminister (): Regeringen tar ansvar för att bekämpa arbetslösheten. Det är vår viktigaste uppgift och det är det som står främst för politiken. Tittar vi på hur den svenska modellen står sig i den internationella konkurrensen ser vi att vi står väl rustade. Vi har gått in i den här krisen med överskott. Vi har kunnat motverka genom satsningar på infrastruktur, inte minst i . Vi har kunnat tillföra resurser till Arbetsförmedlingen. Det är en lång rad åtgärder som vi kan vidta. Medan man i andra länder får diskutera nedskärningar och skattehöjningar står sig den svenska modellen väl med en god grundtrygghet även för dem som blir arbetslösa och en omfattande samling av åtgärder för att motverka arbetslösheten. Sedan ska vi naturligtvis diskutera vad som behöver göras mer i budget, i vårpropositioner och kommande budgetar, men det måste göras utifrån vad vi har resurser till. Jag har varit väldigt tydlig med att det som står närmast till hands att överväga är att se över kommunsektorns resurser. 80 (): Enligt TCO:s senaste rapport är den svenska a-kassan den sämsta i . Det är åtta länder i som har en bättre a-kassa än vad har numera. Vad som händer för människor som inte längre har en a-kassa att leva på är att de måste knacka på dörren till . På får de veta att de först måste sälja bilen, huset eller bostadsrättslägenheten eller andra tillgångar innan de kan få socialbidrag. Det är skillnaden med den politik som finansminister står för och det system som Socialdemokraterna står för som handlar om att ha en generell välfärd som ändå gör att de kan bo kvar och inte behöver gå från sina hem och stå med mössan i hand på när a-kassan inte fungerar. När ska ni ta ansvar för människor som blir arbetslösa så att de kan leva på sin a-kasseersättning? 81 Finansminister (): Naturligtvis har rätt. Det är mycket stor skillnad mellan vårt sätt att hantera arbetslösheten och den ekonomiska krisen och Socialdemokraternas. Det är väl beskrivet av . Det är bidrag, bidrag, bidrag, bidrag, bidrag och bidrag! Vi satsar inte på den linjen. Vi vidtar aktiva åtgärder. Vi tillför resurser till Arbetsförmedlingen. Vi vidtar åtgärder för att fler ska få behålla jobbet. Vi satsar på infrastruktur. Vi investerar i forskning. Vi har förstärkt kommunernas resurser med 9 miljarder, och vi diskuterar hur vi kan vidta ytterligare åtgärder. Det här är att satsa på sådant som är långsiktigt riktigt; sänka skatterna som gör att fler får jobb, investera i infrastruktur, satsa på forskning, utveckla produktionskapacitet och göra det under ansvarstagande för offentliga finanser. Socialdemokraternas enda alternativ är att ständigt återkomma till att man måste förbättra och höja de olika bidragssystemen. Där har vi skillnaden. Vi står för arbetslinjen och Socialdemokraterna för bidragslinjen. 82 (): Jag tänkte också hålla mig till hur det ser ut på arbetsmarknaden och ställa en fråga till kulturministern. Arbetslösheten för dem som är verksamma inom kultursektorn har ökat med . Dessutom meddelar Arbetsförmedlingen i sin senaste rapport att det är färre som får anställning när de vänder sig till Arbetsförmedlingen. Det här är oroväckande siffror. Frågan man måste ställa till en minister som ännu inte har levererat någon proposition på bord är hur diskussionerna går. Hur resonerar ni om hur arbetsmarknaden ser ut för de kulturellt yrkesverksamma? Vi har fått en kulturutredning presenterad som redovisar flera av problemställningarna men inte kommer med några lösningar. Utredningen säger att de vinster som kan komma av den föreslagna omorganisationen ska användas för att betala omorganisationen. Vilka åtgärder avser kulturministern och regeringen att vidta så att människor inom denna sektor får jobb? 83 Kulturminister (): Det är inte så märkligt att arbetsmarknaden på kulturområdet också följer arbetsmarknaden på andra områden. kommer majoriteten av det som satsas på kulturområdet direkt från människors egna plånböcker. Det vet mycket väl, och det har vi också diskuterat. Allt beror inte på staten. Därför är det också glädjande att det är många människor, fler än tidigare, som går på teater, går på museer och köper böcker. Det är det som håller kulturen uppe. Jag är också medveten om att det finns problem, och jag har också bokat in ett besök på Kulturarbetsförmedlingen om eller två för att höra hur de arbetar och vad vi mer kan göra tillsammans. 84 (): Jag tycker att det är alldeles utmärkt att kulturministern besöker Arbetsförmedlingen. Problemet är kanske inte att människor som är arbetslösa har problem, som vi fick höra tidigare. Vi känner till synen på att få bidrag till försörjningen. De lär knappast ha råd att köpa skivor, böcker eller besöka de statliga museerna som tar avgift. Grunden för ett kulturliv i handlar om att vi vill lägga resurser på att utveckla detta kulturliv. Det är den fråga som jag vill att kulturministern ska svara på. Vilka insatser avser kulturministern att göra för att stärka möjligheterna till sysselsättning i ? Då menar jag inte att det är regeringens eller kulturministerns uppgift att se till att det finns personer som ur egen ficka bidrar. Vi vet bägge, precis som kulturministern sade, att det är den största insatsen. Den ambition som jag tycker att regeringen ska ha med kulturpolitiken är att se till att det finns arbetstillfällen i hela också på kulturområdet. 85 Kulturminister (): Förvisso är det så att kulturen spelar en allt större roll. Det kan vi också se i vår egen statistik, och vi kan se det i den statistik som finns över hela , det vill säga hur upplevelsesektorn växer trots en lågkonjunktur. I den kulturutredning som kommer att resultera i en proposition , som nämnde, talas det också om hur man kan få kulturen att spela en roll på flera områden. Vi talar exempelvis om turistsektorn och skolan, där vi redan gör stora satsningar. Vi talar också om hälso- och sjukvården, där kulturen kan spela en stor roll för att människor ska bli friska. Det händer mycket. Trots allt är det människors intresse för kultur som gör att kultursektorn kan växa sig stark. Då är det glädjande att se att det intresset håller i sig. På vissa museer är det betydligt fler människor som besöker utställningarna än det var det var så kallad skattefinansierad entré. Entrén var inte fri utan det var skattebetalarna som bekostade den då. 86 (): Den svenska barn- och ungdomspsykiatrin har varit satt under mycket hård press. Köerna har ringlat sig långa till de psykiatriska mottagningarna. har regeringen gett besked om att väntetiderna i den svenska barn- och ungdomspsykiatrin ska förkortas. Det ska bli en skärpning av vårdgarantin just när det gäller barn- och ungdomspsykiatrin. Men socialministern vet att det är ingen riktig garanti om garantin inte infrias och det inte leder till några efterräkningar, effekter, för dem som inte ser till att uppfylla garantin. Vilka åtgärder tänker regeringen vidta, socialministern, för att se till att landstingen också nu infriar garantin och ser till att barn och ungdomar verkligen får vård, stöd och behandling ? 87 Socialminister (): Jag är glad för intresset för frågan, som jag tror har utomordentligt stor betydelse. Jag har tidigare beskrivit hur regeringen tänker sig att genom avtalet med och Landsting ge till organisationen. Ett led i vilket vi gör det är att vi har en överenskommelse om att pengar fördelas till de kommuner och landsting som gör de kraftansträngningar som leder till att väntetiderna kortas. Om man inte satsar från de lokala myndigheternas sida blir det heller inga pengar. De som gör ansträngningar, satsar på området och gör en egeninsats kommer också att få del av de pengar som regeringen anslår. På det sättet tror vi, precis som gäller för den kömiljard vi har infört tidigare, att vi kan få en morot som leder till de förbättringar som många barn och ungdomar behöver. 88 (): Jag ber att få tacka socialministern för beskedet. Det är egentligen en självklarhet att om det offentliga ställer ut en garanti och garantin inte uppfylls, måste de som har till uppgift att leverera tjänsten få efterräkningar. Annars är det ingen garanti. Jag välkomnar det beskedet. Tyvärr finns köerna i den svenska sjukvården generellt sett. Det är inte bara inom barn- och ungdomspsykiatrin. Precis som socialministern poängterade i sitt svar har regeringen vidtagit åtgärder för att korta köerna generellt sett. Vi från sida har pekat på ytterligare åtgärder som behöver vidtas, exempelvis böter för de landsting som inte informerar om hur vårdgarantin i praktiken fungerar. Man har rätt att få behandling i ett annat landsting på hemlandstingets bekostnad om det egna faktiskt inte levererar en tjänst. Vi tycker också att det är rimligt att man får ekonomisk kompensation om en operation blir inställd i ett sent skede. Vilka övriga åtgärder kan socialministern tänka sig för att korta köerna i den svenska sjukvården? 89 Socialminister (): Jag tycker att väljer ett par exempel som skulle kunna ha en verkan. Här finns också en utredning som håller på att se över dessa frågor. Den lär vi få tillfälle att komma tillbaka till. Ett sätt som vi arbetar på när det gäller just barn- och ungdomspsykiatrin handlar om att förstärka arbetet med att ta fram modeller för andra att titta på. Genom ett tillskott från staten för att välja ut jag tror att 6070 områden anmälde intresse, och Kommuner och Landsting pekar ut 14 områden där vi ska göra sådana här extrasatsningar tror vi att vi kan få fram goda exempel. På tal om goda exempel: Oerhört centralt är också detta med öppna jämförelser, alltså att vi mäter, värderar och sedan jämför resultaten av olika insatser just för att lära av dem som har framgångsrika metoder och för att kunna utmönstra metoder som inte ger den effekt som vi vill ska åstadkommas. Jag är väldigt glad över fråga i ett viktigt ämne. 90 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Tack för det! Vi har många fler talare på listan över dem som vill ställa frågor här . Tyvärr är tiden slut för dagens frågestund, så jag ber att få tacka närvarande statsråd och ledamöter för dagens frågestund. 11 § (forts. från 9 §) Arbetsrätt (forts. AU7) 91 (): I det här betänkandet från arbetsmarknadsutskottet finns motioner från behandling av frågor på området arbetsrätt. Det finns många intressanta frågor, men jag kommer att lyfta fram bara några intressanta områden som vi i gärna vill fokusera på och där vi anser att regeringen har misslyckats med den politik som man fört under den första hälften av den här mandatperioden. Vi brukar tala om den svenska modellen. Den svenska modellen är speciell såtillvida att det är arbetsmarknadens parter som sköter de flesta arbetsrättsliga frågorna, med kollektivavtalsmodellen i botten. Men vi får inte glömma att det i den riktiga botten så att säga finns väldigt mycket lagstiftning en garanti för att tryggheten på arbetsmarknaden ska vara generell. Man får inte glömma detta. Arbetsrätt är i mångt och mycket trygghet för de anställda, tyvärr beroende på att vi har en del mindre roliga minnen. har ju utnyttjat situationen, sin dominerande ställning och så vidare. Mot den bakgrunden är arbetsrätten i mångt och mycket en trygghetslagstiftning, och den har varit väldigt framgångsrik i . Jag brukar göra jämförelser med hur det ser ut i de andra europeiska länderna. Vi kan då se att det på den svenska arbetsmarknaden är väldigt få konflikter just därför att arbetsmarknadens parter själva tar hand om och löser de problem som finns specifikt i deras bransch eller på deras område detta i stället för att påkalla behovet av att vi lagstiftare stiftar en lag som ska gälla generellt på hela området. Det gjorde att vi till exempel hade bara, tror jag, 18 konflikter på den svenska arbetsmarknaden där det handlar om totalt 3 600 avtal. Det är alltså en väldigt låg siffra när det gäller antalet konflikter. Vi har också väldigt få konfliktdagar i . Vi kan jämföra till exempel med som ligger mycket högre än . Att den svenska modellen med kollektivavtal tar hand om detta är en väldigt bra grund framför allt om man vill ha, och också ser positivt på, en strukturomvandling i samhället, något som ju kommer då och då. Det är väl ingen kioskvältare att vi i väldigt mycket bejakar denna strukturomvandling på arbetsmarknaden, inte minst när det gäller vad vi nu ser att vi går från ett samhälle som släpper ut väldigt mycket klimatgaser och där vi vill ha en strukturomvandling till ett samhälle där vi inte skitar ned miljön och där vi ordentligt får ned klimatutsläppen. Det kommer att innebära att vissa företag får slå igen, och det kommer att innebära att vissa industrigrenar inte klarar den omställning som krävs. Men det ger också möjligheter för nya företag att växa fram. De så kallade miljöteknikföretagen kan få en otrolig skjuts. Därför är det viktigt att vi ligger väl framme inom denna sektor. Vid en strukturomvandling är det väldigt viktigt att ha en arbetsrätt som ger arbetstagarna på arbetsmarknaden ett skydd så att de inte faller bort från arbetsmarknaden och för att de ska ha en trygghet. Där kommer vi också in på a-kassereglerna, men detta ska jag inte närmare utveckla här eftersom det inte direkt rör arbetsrätten. Vidare vet vi att den svenska modellen nu är satt under press. har vi i denna kammare debatterat det vill säga utstationeringen, vilka regler som ska gälla för företag och arbetare som jobbar i andra länder. Det regelverk som för närmare infördes av EU var tänkt att vara en minimilagstiftning. Men har det av i stället tolkats som ett tak, vilket försvårar hela tankesättet kring vilka regler som ska gälla. Där menar vi att den svenska modellen är satt under press från EU, från . Det måste vi hantera i den svenska lagstiftningen. Det gäller också att ta initiativ till att förändra det regelverk som finns på EU-nivå allt från socialt protokoll till det nya Lissabonfördraget och till att ändra i själva utstationeringsdirektivet för att få bort de mindre bra delarna i direktivet. Vi kan konstatera att den borgerliga regeringen i det avseendet har varit väldigt senfärdig. Ja, man har till och med försvårat för att ligga i framkanten och att ta initiativ och se till att ifrågasätts. Det räcker inte att bara säga: Ja, vi får väl se över det här. Sedan får vi se vad vi ska göra. Man har konsekvent vägrat att med de andra regeringscheferna ta upp frågan om att vi måste säkerställa fackliga rättigheter i EU. Om vi vill ha en fri arbetsmarknad och fri rörlighet inom EU måste vi också kunna ha fackliga företrädare och fackliga rörelser i hela EU-området. måste man då lyfta fram de frågorna. Det handlar ju inte bara om den svenska modellen och om . Det här är minst lika infekterat i några andra länder, till exempel i och där arbetssättet liknar det vi i har. Därför är det ett svek att den inte vill lyfta fram de här frågorna. Man menar: Det blir kanske inte som vi vill, så vi får nog göra som de andra vill. Detta duger inte! En aktiv svensk EU-politik innebär att man tar initiativ, att man väcker frågor och bearbetar och jobbar med detta i förväg för att längre fram kunna inhösta framgångar när det gäller att påverka hela den svenska EU-lagstiftningen. Det är ett svek från den borgerliga regeringen att inte agera i den frågan. Ett första steg som regeringen i skulle kunna ta i fråga om den svenska lagstiftningen är givetvis att ratificera 94 som skulle kunna vara ett stöd till exempel när det gäller offentlig upphandling och också när det gäller att säkerställa klausuler som garanterar arbetstagares löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än vad som finns i kollektivavtalen. Syftet här är naturligtvis att skydda arbetstagaren och att motverka social dumpning en social dumpning som vi kan se blir effekten av Lavalmålet om ingenting görs. Därför vore det naturligt att ratificera 94. Men den borgerliga majoriteten i denna kammare säger av någon obegriplig anledning nej till det. Men vi vet ju att flera länder i EU redan har ratificerat , och i några länder funderar man på att göra det. Varför kan vi i då inte ratificera ? Den borgerliga majoriteten säger: Nej, det är nog inte aktuellt . Det fanns en utredning. Vi får se. Sådant duger inte! Man måste agera . Säger man att man ska försvara den svenska modellen måste man också göra det och ibland våga fatta beslut. Den borgerliga regeringen vågar inte det. har vi sett att anställningstryggheten har minskat på den svenska arbetsmarknaden. Det fanns tidigare förslag från den socialdemokratiska regeringen tillsammans med Vänstern och om tryggare anställningsvillkor för att säkerställa visstidsanställningar. Som det är efter försämringar från den borgerliga regeringen kan man stapla olika anställningsformer på varandra i en jäkla hög om fru talmannen ursäktar uttrycket som inte är rimligt. Vi måste se till att vi stärker de fasta anställningarna så att de blir . Sedan ska det givetvis finnas provanställning och så vidare. Men det måste finnas en enkelhet i den svenska lagstiftningen på detta område, och det har den borgerliga regeringen förstört. Rätten till heltid är också en väldigt viktig fråga där den borgerliga regeringen har misslyckats. är det närmare en miljon människor som jobbar deltid, frivilligt några, ofrivilligt några. Det är just de som är ofrivilligt deltidsanställda som vi måste göra något åt. Det finns förslag om hur man skulle kunna gå vidare. Enligt var nära 40 000 personer deltidsarbetslösa bara . Framför allt är detta en kvinnofråga, för det är framför allt kvinnor som jobbar deltid. Statistik visar att av de deltidsarbetande är kvinnor. Av kvinnor utan barn jobbar deltid. Motsvarande siffra för män är . Av kvinnor med barn jobbar deltid, medan motsvarande siffra för män är . av arbetande kvinnor med barn arbetar deltid. Motsvarande siffra för män är . Ofrivillig deltidsarbetslöshet är ett strukturellt problem. Den är koncentrerad inom områden med kvinnodominerade yrken som handeln och skolan. Det är inte bara det att deltid är otryggt, utan det är också svårt att försörja sig på en så låg lön. Det ger också en svagare förankring i arbetslivet. En viktig fråga gäller inflytandet över arbetstiden. Vi vet från undersökningar att det som är sämst på en arbetsplats är att man inte kan påverka den egna arbetstiden. Det gör att ohälsofaktorerna ökar markant. Det innebär att stressen ökar. Det visar alla undersökningar. och då måste man ta itu med det. Alla arbetstagare ska få ett ökat inflytande över arbetstiden. Där skulle man kunna ta steg, menar vi i . Det finns utredningsförslag som snart är fem men som man skulle kunna plocka fram för att göra någonting åt detta. Vi tror att det är väldigt viktigt. Med detta yrkar jag bifall till några reservationer, reservation 6 under punkt 8 om , reservation 17 under punkt 23 om rätt till heltid och reservation 19 under punkt 25 om inflytande över arbetstiden. Jag står givetvis bakom övriga reservationer från , men för tids , som det brukar heta, yrkar jag bifall endast till dessa. 92 (): I har vi en modell där villkoren på arbetsmarknaden i allt väsentligt regleras i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Den grundläggande lagstiftning som finns får dessutom oftast avtalas bort och ersättas med andra regler om parterna är överens om detta. Vi brukar kalla detta för den svenska modellen. På detta sätt har lämnat över makten över stora delar av arbetsmarknadslagstiftningen från lagstiftaren till arbetsmarknadens parter. De avtal som träffas påverkar även oorganiserade arbetstagare och arbetsgivare. Detta ställer stora krav på ansvarstagande från parterna så att den makt man förfogar över inte missbrukas. För det mesta tar också parterna detta ansvar. Enskilda händelser som kan upplevas som bristande ansvarstagande får inte skymma det faktum att systemet oftast fungerar ganska bra. De flesta arbetstagare och de lite större arbetsgivarna ser mest fördelar med ett system med kollektivavtal med normalt tillhörande fredsplikt. Däremot upplever en del mindre företag och enskilda oorganiserade arbetstagare problem med kollektivavtalssystemet, kanske främst för att detta från början anpassats efter de lite större arbetsplatsernas förutsättningar. Visst finns det alltså kritik mot dagens system, och kollektivavtalen må ha sina brister. Men det är svårt att hitta ett system som skulle fungera bättre. Det var därför vi moderater gick till val på att behålla kollektivavtalsmodellen som huvudprincip för den svenska arbetsmarknaden. Och detta vallöfte tänker vi försöka hålla. Det är ett faktum att vi har få konfliktdagar på den svenska arbetsmarknaden jämfört med många andra länder, även om man inte kan se av statistiken hur ofta det förekommer hot om konfliktåtgärder som sedan inte verkställs. De flesta fackliga organisationer visar stor återhållsamhet med konfliktvapnet, och bara ett fåtal använder detta för att tvinga fram kollektivavtal på arbetsplatser där man inte har några medlemmar. Vi moderater hoppas att parterna själva ska ta sitt ansvar och använda konfliktvapnet på ett sätt som gör att man inte hotar organisationernas legitimitet hos allmänheten. Det är viktigt att alla tar sitt ansvar för att bevara förtroendet för den svenska modellen. Från alliansens sida gläder vi oss särskilt åt att parterna på arbetsmarknaden just nu förhandlar om ett nytt huvudavtal, där bland annat grundläggande frågor kring stridsåtgärder, omställning i samband med neddragningar och liknande diskuteras. har vid ett flertal olika tillfällen träffat företrädare för alla de stora fackliga centralorganisationerna och även företrädare för näringslivet. Alla har de varit eniga om att kollektivavtalsreglering är att föredra framför en detaljerad lagstiftning. Samtliga svenska partier säger sig också värna grunden för den svenska modellen, där utgångspunkten är att reglering av villkoren på svensk arbetsmarknad i huvudsak bör ske genom kollektivavtal och inte genom lag. har trots detta tvingats behandla inte mindre än 190 motionsyrkanden inom arbetsrättens område, och den absolut övervägande delen kommer från Socialdemokraterna och . Det stora antalet motioner är uppseendeväckande med tanke på att även dessa två partier säger sig värna kollektivavtalsmodellen. Socialdemokraterna och verkar hysa allvarlig misstro mot förmågan hos arbetsmarknadens parter att lösa problem avtalsvägen. är det uppenbart att det är alliansen som mest konsekvent värnar den svenska modellen på arbetsmarknaden. Oppositionen kan inte låta bli frestelsen att försöka lagstifta om detaljerna på svensk arbetsmarknad. Oppositionens 25 reservationer i detta betänkande är ett tydligt bevis på detta. Majoriteten i utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden, men inte för att alla förslag i sig är ointressanta eller för att problembeskrivningen alltid är felaktig. Tvärtom finns det motioner som belyser viktiga frågor, men majoriteten anser att de flesta av de frågor motionerna avser med fördel kan regleras avtalsvägen mellan arbetsmarknadens parter. Om vi skulle börja detaljreglera arbetsmarknaden ännu mer skulle det sannolikt i en förlängning innebära ett hot mot hela den svenska modellen med branschvis anpassad avtalsreglering. Jag ska kort kommentera några av motionerna och reservationerna. Låt mig först nämna Lavalmålet, som har tagits upp i tidigare anföranden. Det är lätt att konstatera de interna problem som detta har skapat inom socialdemokratin.