prot · GW0962 · 2009-01-23 00:00:00 — Man förstärker konkurrensen och omvandlingsförmågan i ekonomin, till exempel såsom vi gör på ett tiotal områden under den här mandatperioden. Man satsar brett på forskning och infrastruktur, som den förra regeringen gjorde och som vi har fortsatt att göra. Man förbättrar ekonomins funktionssätt. Då klarar ekonomin av att bära högre löneökningar. Det är därför det samband som här försöker skapa inte existerar. Det lönebildningen gör är att bestämma vilken arbetslöshet ekonomin kan bära med inflation. Om man får en lönebildning som inte fungerar stiger inflationen. ledde det till våra ekonomiska kriser. leder det i stället till ett inflationstryck som hanterar genom höjda räntor. Det är därför a-kassan är utformad som den är. Och talar vi inte bara om ersättningsnivåer, utan om villkor, kontroll, ansökningskrav etcetera förekomsten av arbetsmarknad. Det sammantaget har avgörande betydelse för vilken sysselsättning vi har. Om detta finns det ingen oenighet. Labourekonomen har till exempel konstaterat att det inte existerar någon ekonomisk modell för arbetsmarknaden där inte en mer generös arbetslöshetsförsäkring inte leder till sämre lönebildning och högre arbetslöshet. Det är ett av de mest grundläggande sambanden vi har. En dåligt fungerande arbetslöshetsförsäkring leder till högre arbetslöshet. Den leder inte till högre löner. Den leder till högre inflation. Det betyder kanske att nominella löner stiger på kort sikt, men på lång sikt bestäms lönerna av produktivitetsutvecklingen, som i sin tur bestäms av ekonomins grundläggande produktionsförmåga. Det har LO vetat åtminstone sedan och förmodligen långt . Om detta råder det alltså heller ingen oenighet. Det är därför inflation och arbetslöshet är två separata saker. Har vi då sänkt ersättningsnivån? Har vi nu den tuffaste arbetslöshetsförsäkringen i svensk historia? Nej, så är det inte. Vi gjorde en justering av den högsta kontantnivån, och vi har sänkt den . Vad betyder det? Jo, det betyder att för huvuddelen av de arbetslösa har det inte skett någon mer påtaglig förändring. Det beror på att av de arbetslösa är arbetslösa än . Det är så strukturen på arbetslöshet ser ut. Varför är det då en poäng med att sänka avgifterna? Jo, det är för att det då blir mer lönsamt att vara på arbetsmarknaden detta eftersom man ju inte betalar avgift om man är arbetslös. Det gör att fler också är med i a-kassan. På det sättet fungerar en sänkt a-kasseavgift på samma sätt som ett jobbskatteavdrag, och därför är det en bra åtgärd. Därför har vi också sagt att vi nu framåt sommaren ska sänka a-kasseavgiften. Det tror jag är en åtgärd som både förbättrar ekonomins funktionssätt, bidrar till lägre långsiktig arbetslöshet och förbättrar människors ekonomiska trygghet eftersom fler kommer att gå med i arbetslöshetsförsäkringen. 75 (): Det är spännande att få en ekonomisk föreläsning av finansministern, men man ska kanske lyfta näsan från boken, stryka bort dammet från axlarna och gå ut i verkligheten där välfärden skapas och arbete utförs. Om man gjorde det skulle man kunna se tillbaka på , ett socialdemokratiskt lett land med mycket hög produktivitet, mycket hög sysselsättning och en mycket generös a-kassa. Det jag försöker förklara för är hur det ser ut, eftersom bara dyker ned i tabeller, statistik och böcker och har svårt att komma ut från universitetsbiblioteket och ut i verkligheten. Det går inte att förneka att hade en oerhört hög produktivitet, bland de högsta i . Likaså hade vi en oerhört hög sysselsättning, bland de högsta i världen. Dessutom hade vi en oerhört generös a-kassa, troligen den bästa i världen. Försök förneka det, och förklara sedan för mig varför vi ska sänka ersättningen och förstöra regelverket i a-kassan när de länder som valt en annan väg, som valt väg, bevisligen har en lägre produktivitet och en lägre sysselsättning när de valt den marknadsliberala, högerpolitiska vägen. De har inte lyckats uppnå det vi uppnådde med en generös a-kassa. Förklara verkligheten, ! Lyft näsan från böckerna! Gå ut i solen! Även om har sagt att det ska vara vinter året om kommer det en sommar när vi vinner valet och solen börjar skina. 76 (): ägnar sig åt en retorik som jag tror är nästan obegriplig för den som inte läst nationalekonomi. Låt oss hålla oss till fakta. Om man förändrar arbetslöshetsförsäkringen, inte bara tittar på nivåerna när det gäller procentsatsen utan faktiskt tittar på inkomsterna och hur man gjort om beräkningarna, visar det sig att , som tjänade och sedan blev arbetslös, skulle få i a-kasseersättning. Den förändring som regeringen har gjort innebär att om varit arbetslös , jobbat , vilket många ungdomar får göra, och sedan måste sluta blir hennes nya a-kasseersättning . får inte ett skatteavdrag på , vilket jag som tjänar får . Jag ska alltså få mer pengar medan de arbetslösa och sjuka inte får en enda krona mer. Det handlar om omfördelningen i samhället. Det handlar om att ge till dem som redan har och ta från dem som redan har lite. Jag ska, herr talman, lämna över rapporten från . Jag ska senare också lämna rapporten till arbetsmarknadsministern, för han har inte läst den. TCO skriver följande: I din hand håller du angelägen läsning. Man kan kalla läsningen för en rysare. Den innehåller kalla, hårda fakta för många som kommer att drabbas av arbetslöshet. A-kassan är en försäkring i förfall. En halv miljon har lämnat försäkringen. Vi tycker att det är dags att kliva ur politisk prestige och gamla låsningar. Det som sker nu är varken rättvist eller värdigt en välfärdsstat som . Det skriver TCO, . 77 (): tyckte att vi skulle svara på frågan om vi ska hålla oss till budgetreglerna. Sedan orkade han inte stanna kvar eftersom han inte hade möjlighet till ytterligare inlägg. Det är klart att vi ska hålla oss till budgetreglerna. Självfallet ska vi göra det. Det var vi som skapade dem efter det moras vi fick ta över . Det var den krisen som lärde oss i att hantera ekonomin på ett mycket bättre sätt än i många andra länder. Vi ser till att vi har en penningpolitik och en finanspolitik som fungerar. Vi byggde upp de stabila reglerna. Självfallet ska vi hålla oss till dem. retorik om att vi måste sänka a-kasseersättningen eftersom lönerna i nästa högkonjunktur annars ökar är på ett tydligt sätt också ett svar till . Dessutom förbiser både och andra moderata företrädare eller vill förbise den starka tillväxt som var i när de tog över makten och att det var då som de nya jobben kom till. Jag sade i mitt förra inlägg att det var 153 000 jobb som skapades innan deras politik hade börjat bita. Det är nu den borgerliga regeringens politik fungerar, och det är nu som vi ser den trygghetskris som människor känner av. Vi skyller inte lågkonjunkturen på den borgerliga regeringen, definitivt inte, men ni har valt väg, . Ni valde att sänka skatterna med 80 miljarder. kommer vi att få ett budgetunderskott på 80 miljarder. Ni valde att göra de reformerna. Vi väljer andra typer av reformer. Vi följer rekommendation att vi kan satsa på reformer framöver. Därför har vi en rad förslag som vi kan lägga fram i vår skuggbudget, och den är vi överens om i hela det socialdemokratiska partiet. Jag tyckte att försökte antyda någonting helt annat. 78 Finansminister (): Jag vill tacka för det tydliga beskedet: Hela det socialdemokratiska partiet står bakom Socialdemokraternas budgetmotion. Jag förstår att det var ett klargörande som var på sin plats. Låt mig gå tillbaka till som vill att vi lyfter näsan från böckerna. Det är precis det vi inte ska tänka på. Vi ska tänka på vad vi gått igenom , vad som är den framkondenserade erfarenheten av ekonomisk politik . När vi följde inflationslinje och arbetsmarknadslinje på 70-, fick vi inflation. Vi hade konflikter på arbetsmarknaden. Vi hade en lönebildning som inte fungerade. Vi hade upprepade kriser som följd av att vi fick en lägre sysselsättning och en högre arbetslöshet. Sysselsättning och låg arbetslöshet får vi inte fram genom hög inflation. Det får vi fram genom låg inflation och en väl fungerande ekonomi. Det var därför den socialdemokratiska regeringen under och även tidigare under och lade om politiken i en riktning som förbättrade arbetsmarknadens funktionssätt. Vi har drivit det arbetet vidare. Vi ska inte lyssna på högerliberalerna och marknadsliberalerna. och i , i , i och i det är de som har gjort förändringar av arbetslöshetsförsäkringen för att ersättningsnivån ska ha en mer rimlig utformning, så att den är mer förenlig med en låg arbetslöshet. Låt oss också konstatera när är inne på nivån på ersättningen att det är samma regler som tidigare som gäller i det avseendet. Arbetslöshetsersättningen fastställs med kontanta belopp, vilket gör att när lönerna stiger får det den effekten, precis som det tidigare hade. Vi har inte i den meningen tak i arbetslöshetsförsäkringen som är satta som andel av en sjukpenninggrundande inkomst, utan som kontanta belopp. Det är det som får denna effekt. Min tid tog därmed slut. Det blev något kort. Vi får väl återkomma till denna spännande diskussion. Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna . 14 § Svar på interpellation 2008/09:209 om begreppet utanförskap 79 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att verka för att regeringen upphör med att använda begreppet utanförskap på ett missvisande och missledande sätt. Vidare frågar om jag kommer att verka för att regeringen återkommer med definierade och rimliga målsättningar för sysselsättningspolitiken som gör att och allmänheten har möjligheter att utvärdera och ställa regeringen till svars för den förda politiken. Regeringens övergripande mål för politiken är full sysselsättning. Full sysselsättning har varit ett mål som politiker i och andra länder strävat mot . Det saknar, liksom många andra övergripande mål för politiken som jämställdhet och biologisk mångfald, en exakt kvantitativ definition. Att en exakt kvantitativ definition saknas ska dock inte hindra politiker från att sträva mot dessa mål. Målen kan i stället behöva kvantifieras av olika indikatorer som visar om riktningen är den rätta. Utanförskapet är ett samlingsbegrepp för ett allvarligt samhällsproblem som belyser att betydligt fler än de som är arbetslösa har arbetsmarknadsrelaterade problem. Utvecklingen på arbetsmarknaden måste därför bevakas med en bred uppsättning av indikatorer som beskriver arbetsmarknadssituationen för hela befolkningen i arbetsför ålder. Regeringen har i budgetpropositionen presenterat ett ramverk för sysselsättningspolitiken. syftar till att identifiera, styra åtgärderna till och följa upp de mest väsentliga problemen på arbetsmarknaden. Ett av de viktigaste beslutsunderlagen för detta är arbetskraftsundersökning, . pågår på regeringens initiativ ett arbete med att vidareutveckla statistiken och statistikredovisningen baserad på . har de första resultaten av detta arbete sett sitt ljus och SCB kommer successivt att publicera nya och bättre indikatorer som underlättar och regeringens möjligheter att följa utvecklingen på arbetsmarknaden. 80 (): Jag tackar finansministern för svaret. Tyvärr svarar finansministern inte fullt ut på de ställda frågorna. Jag har frågat finansministern dels om definierade mål för sysselsättningspolitiken, dels om vad just kritik föranledde för förändringar av utanförskapsbegreppet och användningen av det. Det stora problemet är hur regeringen och inte minst finansministern använder utanförskapsbegreppet. Att ständigt upprepa att man har minskat utanförskapet i med ett visst antal personer och ge sken av att det handlar om antalet människor i verkligheten som skulle ha brutit något slags utanförskap är inte korrekt med det mått som används. Utanförskapet mäts av regeringen som antalet helårsekvivalenter vid försörjande genom olika slags sociala ersättningar. Det kallas sedan ofta i debatten från regeringsföreträdare för antalet personer. Att minska utanförskapet har sagts vara regeringens viktigaste politiska fråga. Trots det har regeringen inte lyckats presentera vare sig något rimligt mått eller något sätt att mäta utanförskap. I stället används fortfarande ett utanförskapsbegrepp som nästan ingen förstår. Att lägga ihop långtidssjuka och svårt sjuka människor med korttidsarbetslösa och människor som har en förkylning och bara är borta är missvisande. På det sättet får man ett stort antal personer som är arbetslösa under en eller bara sjuka från jobbet att förvandlas till människor i utanförskap. Det är kraftigt missvisande. Det har vi i framfört ett flertal gånger. har också granskning kommit fram om hur regeringen definierar utanförskap och sysselsättningspolitik. Den levererar svidande kritik mot regeringens behandling av sin enskilt viktigaste politiska fråga. kritik stämmer väl med den kritik som vi från sida har riktat mot regeringen. Trots att regeringen uttalar att det övergripande målet för regeringens politik är att minska utanförskapet har det målet fortfarande inte definierats. Utan en entydig definition är det svårt att styra politiken på ett bra sätt. visar på att uppföljningen och utvärderingen blir mycket svår och ansvarsutkrävande i princip omöjligt. När ingen vet vad målet att minska utanförskapet innebär går det inte heller att följa upp om åtgärderna för att nå målet har varit effektiva. Det finns ingen måttstock som man kan utvärdera mot. , den här församlingen, kan då inte heller på ett bra sätt avgöra om regeringens politik varit framgångsrik och om man har förvaltat det här på ett effektivt sätt. Jag anser, herr talman, att när en statlig myndighet som kommer med en sådan kraftfull kritik och sådana påpekanden på en avgörande del av regeringens politik förtjänar det lite mer svar och kommentarer från än vad det här svaret utgjorde. Jag skulle gärna vilja veta hur finansministern ser på den kritiken på ett seriöst sätt och om den kommer att föranleda några förändringar i användningen av utanförskapsbegreppet, om det finns någon som helst självkritik. 81 (): Jag tackar för att hon ställer en väldigt viktig fråga till . Vi har tidigare tagit upp det märkliga i utanförskapsbegreppet. Regeringen har infört möjligheten för kommunerna att införa vårdnadsbidrag, då människor går hemma med bidrag utan att arbeta. Man kan dessutom få vårdnadsbidrag utan att sluta arbeta om man köper tjänsten via hushållsnära tjänster och har en barnflicka hemma i stället. När det gäller att man inte står till arbetsmarknadens förfogande och inte räknas in i utanförskapet hänvisar regeringen i sitt svar till en bred uppsättning indikatorer som beskriver arbetsmarknadssituationen för hela befolkningen i arbetsför ålder. Trots att jag har suttit i befann jag mig faktiskt i utanförskap , då jag hade drabbats av influensa och därmed var sjukskriven. Eftersom jag inte varit sjukskriven har jag alltså lämnat utanförskapet enligt regeringens definition. Det visar det märkliga i hur man definierar utanförskap och det beskriver i sin frågeställning till regeringen. Det skulle vara intressant att höra hur många i regeringen som befann sig i utanförskapet och 2008 som har lämnat det med den definition som faktiskt finns att man befinner sig i utanförskap när man är sjukskriven. Jag ska inte förlänga debatten. Det vore ändå intressant att få reda på lite fakta om hur många i regeringen som har befunnit sig i det utanförskap som kritiserar när det gäller hur regeringen använder statistiken. 82 Finansminister (): Man kan naturligtvis ta den här diskussionen som initierar ur en rad olika utgångspunkter. Låt oss försöka ta den så seriöst som vi kan. Det är det jag försöker återspegla i mitt svar. Utanförskapet är kanske allra viktigaste samhällsproblem, allra viktigaste ekonomiska problem. Det beror på att vi med den typ av välfärdsstat som vi har, där vi tillsammans finansierar sjukvård, barnomsorg och skola med skatter, är beroende av att huvuddelen av befolkningen i arbetsför ålder arbetar. Det är så vi kan få den här modellen att fungera. Vi har haft ett problem historiskt. Utanförskapet har vuxit. För varje lågkonjunktur har vi legat kvar på en högre nivå av arbetslösa, sjukskrivna och förtidspensionerade. Detta har varat . Det är alltså en djupgående trend i det svenska samhället som är djupt problematisk. Varför är den då djupt problematisk? Jo, för att nu går vi in i en fas i svensk ekonomi där en allt större del av befolkningstillväxten sker bland de äldre och yngre människorna som inte arbetar. Ska vi klara av att bevara den svenska modellen i den meningen att vi med rimliga skatter kan finansiera goda välfärdstjänster för alla är vi beroende av att fler kommer i arbete. Vi måste bryta trenden mot stigande utanförskap. Att detta är viktigaste ekonomiska utmaning är långtidsutredning, , , SNS och praktiskt tagit alla ekonomer som går i närheten av långsiktiga utmaningar överens om. Där har vi en grupp av diskussion kring utanförskap. Sedan har vi som ställer sig på sin egen piedestal och säger att utanförskap inte existerar eller att det handlar om hur vi exakt definierar det. Är vi överens, eller är vi inte överens om att detta är det viktigaste samhällsproblemet? Det är ett viktigt klarläggande i en sådan här diskussion. Hur är det då med formuleringen av målet? Full sysselsättning har varit ett mål för den ekonomiska politiken sedan, tror jag, . Detta är sant för . Det är sant för de flesta europeiska länder. Trots det finns det inte någon bättre definition av full sysselsättning än att alla som vill och kan arbeta också arbetar. Det är ett komplext och svårdefinierat mål. Så är det ofta i politik. Det är samma sak med jämställdhet, integration, biologisk mångfald och för den delen med prisstabilitet. När man försöker förhålla sig till ett komplext mål försöker man tydliggöra definitionen. Sedan försöker man hitta olika typer av indikatorer som pekar på om man kommer närmre eller längre ifrån målet. Det är precis på det ödmjuka sättet vi har förhållit oss till ramverket för sysselsättningspolitiken i olika vårpropositioner och höstbudgetar. När vi tittar på vad utanförskap är handlar det om att människor är arbetslösa, sjukskrivna, förtidspensionerade eller latent arbetssökande och att de står utanför arbetsmarknaden, inte för att de har ett ohälsoproblem utan för att arbetsmarknaden fungerar dåligt. Då är frågan om det betyder, som antyder, att jag hävdar att alla som är förkylda är i utanförskap. Nej, så är det naturligtvis inte. Det tror jag inte någon människa skulle hävda. Men en stigande sjukfrånvaro, en stigande förtidspensionering och ett stigande antal personer i arbetslöshet, om vi också räknar in arbetsmarknadspolitiska åtgärder, över tre decennier återspeglar att svensk arbetsmarknad inte skapat så många jobb som människor behöver och inte så många jobb som ekonomin behöver för att vi ska klara av att finansiera en välfärdsstat långsiktigt. Det är därför kritik i den här frågan får bedömas som relativt ytlig och oprecis. Vi har valt att arbeta med en komplex målstyrningsmodell därför att det är ett komplext mål. Man försöker tydliggöra målet och sedan peka på olika indikatorer som visar om man går i rätt riktning eller inte. 83 (): Finansministern pratar om sina ambitioner att få fler människor i arbete. Jag tror inte att vi är särskilt oense om de ambitionerna. Sedan försvann den seriösa tonen från finansministern när han säger att jag ställer mig vid sidan om när vi vill granska ert sätt att jobba med er viktigaste politiska fråga och med det begrepp som ni ständigt återvänder till, mäter och använder. Att kalla som statlig myndighet ytlig och tycka att vi från sida, och andra från oppositionen inte ska hålla på att krångla till det och ställa er till svars eftersom ni faktiskt vill så väl är nästan på gränsen till naivt. Ni får faktiskt utstå debatt och granskning, även om ni anser er ha ett viktigt mål i botten och vilja väl. När man gång på gång upprepar i debatten från regeringsföreträdare och inte minst finansministern att med så och så många personer har man minskat utanförskapet och det grundar sig på ett kritiserat och missvisande använt statistiskt begrepp får man utstå granskning och kritik. Men jag förstår att det är besvärligt. Det allvarliga problem som talar om med människor som står utanför arbetsmarknaden är det man helt missar om man fokuserar på fel sak. Det är det som är grunden i vår kritik. Det handlar inte om någon petimäterkritik av hur man använder statistik. Det handlar om att om man verkligen vill lösa det viktiga samhällsproblemet med människor som är långtidsarbetslösa eller långtidssjuka missar man det helt om man upphöjer det till att det viktiga är att se till att människor i stället har sjuknärvaro och inte är borta från jobbet. De ska vara på jobbet så att ni kan hyfsa till er utanförskapsstatistik. Om man fokuserar på fel problem levererar man också fel åtgärder. Det är det som är grundproblemet. Det allvarliga är att det är en så oerhört viktig fråga som ska hanteras på ett seriöst sätt. Det handlar om människor. Det handlar om människor som är sjuka eller arbetslösa. Om man i stället koncentrerar sig på dem som just nu ligger hemma i vinterinfluensa och anser att de lever i utanförskap missar man det verkliga problemet. menar även att när regeringen ofta refererar till utanförskapsindikatorn och säger att antalet personer i utanförskap har minskat säger indikatorn inget om hur många verkliga människor som faktiskt befinner sig i utanförskap. I stället mäter man helårsekvivalenterna, och jag tror att de flesta tycker att det är ett mycket märkligt sätt. Detta måste väl ändå, , förtjäna ett seriöst svar. Ser du inget som helst problem med att den indikator ni använder inte alls mäter det som ni säger er vilja åtgärda? Det är det som talar om väldigt tydligt: Det mäter inte det ni vill förändra. påpekar också att den indikator man mäter förhåller sig mycket tveksamt till det mål som finns om att minska utanförskapet. Att ha ersättning från en socialförsäkring, till exempel arbetslöshetsersättning, är för många människor också en stor trygghet som innebär att man, trots att man blir av med sitt arbete och söker arbete under den tiden, ändå kan vara en del av samhällsgemenskapen. Att då säga att dessa personer lever i utanförskap gör det extra obegripligt. När regeringen i indikatorn också räknar med dem som har de allra kortaste sjukskrivningarna och som inte har ersättning från socialförsäkringen utan från företagen i form av sjuklön är det så märkligt att inte ens regeringspartiernas egna företrädare förstod att så var fallet innan och jag för något halvår sedan påpekade det här i kammaren. Med den nuvarande indikatorn för utanförskap kan dessutom utanförskapet minska genom högre sjuknärvaro och utslagning från arbetsmarknaden, och det är helt oacceptabelt. 84 (): Jag förstår att finansministern väljer att svara på frågor, eftersom hon är den som har ställt interpellationen. Jag tyckte i alla fall att det var viktigt att belysa att utanförskapsbegreppet är så missvisande. Jag kände mig inte utanför den där veckan ; däremot kände jag mig väldigt sjuk. Det som är allvarligt med hela utanförskapsdiskussionen är att regeringen faktiskt medverkar till att fler människor kommer att bli arbetslösa genom att inte ge mer pengar till kommuner och landsting. Att man säger att man aktivt försöker motverka utanförskapet men gör fler människor arbetslösa är ett motsatsförhållande som jag inte tror att någon i det här landet begriper. Jag tycker också att det är viktigt att man när man använder sig av begrepp och statistik också ska vara tydlig med vad som innefattas. Jag tror, med all respekt, att ingen tycker att en riksdagsledamot som är sjuk eller två skulle betraktas vara i utanförskap. Jag tror inte ens att många av de välavlönade som är sjuka betraktas vara i utanförskap, och jag tror att rätt många som är arbetslösa en del av tiden inte heller känner igen sig i begreppet utanförskap.