prot · GW0982 · 2009-03-11 00:00:00 — Vi från s, v och mp skulle vilja komplettera det med ett jämställdhetsperspektiv. Det har ni i den borgerliga majoriteten valt att säga nej till. Det är fakta. Det är bara att läsa i vår reservation. Det blir lite märkligt att stå här i talarstolen och prata om förändringskrafter i kvinnors organisering som man säger nej till att införa ett tydligt jämställdhetsperspektiv som ska genomsyra all utvecklingspolitik. Där behöver förklara sig. Varför väljer man att avstyrka vår gemensamma reservation, vårt gemensamma yrkande, om att vi behöver ett tydligt jämställdhetsperspektiv inom biståndspolitiken? 56 () replik: Det är spännande när gör sig till demokratins banerförare. Det är måhända lite ovant eftersom hans historia är baserad på det kommunistiska tankegodset och tankearvet. Det är inte riktigt där vi har sett frihetens förkämpar utan snarare förtryck och ofrihet världen över. Jag tycker att det finns skäl att lyfta upp de skiljelinjer som finns i den här skrivelsen. När man säger att huvudperspektiven ska kompletteras med ett jämställdhetsperspektiv frågar jag mig: Är inte just jämställdhet en av de bärande ingångarna i den politik för global utveckling som vi har prioriterat? Det är måhända så att det finns någon form av begreppsförvirring. Vi har ju varit överens om politik för global utveckling och att vi ska utrota fattigdomen. Sedan väljer vi att fokusera på tre områden där jämställdhet och kvinnors roll är ett av de centrala områdena. Det handlar om att vi verkligen ser kvinnor som nyckelbärare i utvecklingen. De måste få möjligheter och stöttas i den förändringsinsats som de gör. Vi från vår sida väljer kanske att betona några andra områden i demokratibygget än vad Vänstern vill göra. Jag hörde tala om , herr talman. Nog finns det många exempel i som går i fel riktning. 57 HANS () replik: Tomma tunnor bullrar väl mest, och det har personifierat på ett lysande sätt här . Det är tyvärr inte bara när det gäller huvudperspektiven inom politik för global utveckling som den verkliga biståndspolitiken brister i ett jämställdhetsperspektiv. På flera andra områden har vi sett hur den borgerliga regeringen har agerat på ett sätt som har minskat våra möjligheter att stötta kvinnors förändringskraft runt om i världen. valde parti, , tillsammans med de övriga tre borgerliga partierna att sänka det svenska bidraget till Unifem, , från 26 till 22 miljoner. Man valde att sänka bidraget till UNFPA, . Det är det FN-organ som slåss på barrikaderna runt om i , och för kvinnors rätt till sin egen kropp och sin egen sexualitet. Sedan står man här i talarstolen och säger vackra ord om jämställdhet. Det går inte ihop, . har vi dessutom kunnat läsa på att man ska bli mer offensiv inom FN-systemet och vara beredd att dra tillbaka stöd och minska stöd till organisationer som man är missnöjd med. En av de organisationer som den borgerliga regeringen är missnöjd med och som man har flaggat för att man vill minska stödet till är just Unifem, . Det är det FN-organ som har den operativa rollen ute i fält runt om i , och när det gäller jämställdhetsfrågor. Tomma tunnor bullrar mest, . Skippa retoriken och börja prata om verkligheten! Varför vill ni bara ha två perspektiv inom politik för global utveckling? Varför säger ni nej till ett tredje perspektiv som jämställdhetsperspektivet? Om ni värdesätter kvinnors förändringskraft, varför väljer ni då att minska stödet till Unifem och UNFPA? 58 () replik: De tomma tunnorna hördes . Man måste våga ställa krav. Vi måste våga bidra själva till förändring. Vi ska göra det i vårt bilaterala stöd med respekt för ägarskapet och Parisagendan. Vi ska våga ställa krav visavi FN. Det innebär inte att vi ska säga att om vi inte får exakt som vi vill så är vi inte där. Vi måste våga ställa krav. Det är också en del i att bidra till utveckling. Jag skulle önska att FN inte ägnade sig åt att föröka sig genom delning, vilket har varit Vänsterns väg genom tiderna. Jag skulle önska att FN också kunde uppträda mer samlat. Den typen av försök att inte splittra sig utan samla sig för att verkligen åstadkomma förändring finns. Vi har mycket att göra i FN-systemet. Vi ska inte ta ut några förluster eller segrar i förskott. Att jobba för jämställdhet handlar om att kunna göra det på många områden och inte bara via Unifem, om det är Vänstern signal för hur det ska bedrivas. 59 (): i den bitande kylan och snögloppet var vi ett par personer som samlades utanför på . Vi uppmärksammade och demonstrerade mot hur , världens största diktatur, på 50-årsdagen krossar det tibetanska folkets mänskliga fri- och rättigheter. Just denna vår kan vi minnas förtryckets årsdagar på ett speciellt sätt. Vi minns , 30-årsdagen av den iranska revolutionen, då den fanatiske, religiöse islamisten förvandlade ett redan korrumperat till ett religiöst helvete, ett fysiskt fängelse för kvinnor och dödsstraffets centrum. Det är årsdagen av då folkmordet i , då 800 000 människor slaktades på mindre än hundra dagar, startade. Vi minns som är sexårsdagen av att en våg av förtryck åter svepte över Kommunistkuba. 75 fredliga, demokratiska politiska aktivister dömdes till fängelsestraff . sitter många kvar i fängelse. Vi bör också minnas att den svenske medborgaren just har suttit fängslad i . Betänkandet Frihet från förtryck demokratibistånd är kanske ett av de viktigaste dokumenten som detta utrikesutskott ska diskutera . Jag är väldigt stolt över att alliansregeringen slår fast att demokrati och respekt för mänskliga rättigheter utgör en central tematisk prioritering i regeringens utvecklingssamarbete. Den demokratiska freden att demokratiska länder inte krigar mot varandra är en väl underbyggd tes. Ökad spridning av demokrati minskar grogrunden för terrorism, krig och väpnade konflikter och leder därmed till ökad internationell säkerhet på . Jag är också som folkpartist stolt över att utgångspunkten är att allt svenskt bistånd är rättighetsbaserat. Vi folkpartister har länge krävt att just demokrati ska vara det överordnade målet för svensk biståndspolitik. Vi ska diskvalificera diktaturer, och vi ska premiera demokratier. Men jag är som liberal också medveten om att detta bara är början då utmaningarna är väldigt många i en värld där den politiska friheten minskar i världen och knappt hälften av världsbefolkningen lever i stater där de får tycka, tänka och tro fritt. Vi måste slå fast att det aldrig blir demokrati utan demokrater. Det blir aldrig demokrati utan även kvinnor vid makten. Det går inte att stå neutral mellan demokrati och diktatur. Därför skulle kunna gå i spetsen i ett slags demokratisk revolution där de politiska och medborgerliga grundläggande rättigheterna sätts i centrum ännu mer. I diktaturstater får vi konsekvent höra hur politiskt förtryck viftas bort med tal om att medborgarna har gratis utbildning och sjukvård. Det var inte länge sedan sådana resonemang hördes högt i denna kammare. I afrikanska stater har envåldshärskare länge hävdat att först när människorna får en tillräckligt hög levnadsnivå kan man tillgodose mänskliga rättigheter. I gömmer sig diktatorerna bakom så kallade asiatiska värderingar i sin vägran att införa frihet. I forna kommuniststater avvisas demokrati och mänskliga rättigheter som ett västerländskt påfund. Och i reservation förordas att vi ska avskaffa stödet till de partinära organisationerna. Man kan ju undra om detta kommer att bli politisk verklighet om oppositionen skulle vinna nästa val. Stödet som sker via samarbeten med systerpartier i utvecklingsländer ska alltså tas bort för att det kan bli ett nykolonialt maktmedel, kan man läsa i reservation. Jag vill bara betona att de partinära organisationerna inte bara jobbar med systerpartier. De jobbar med att stödja feminister och lokala kvinnogrupper. De jobbar med att stödja oberoende journalister. De jobbar med att stödja tidningar som kritiserar diktaturernas ledare. Jag tycker att resonemang är väldigt märkligt. Många av våra systerpartier i , , och med flera skulle aldrig överleva utan detta stöd. Man kan fråga om det svenska jämställdhetsmålet i politiken också är nykolonialism. Är det svenska och västerländska värderingar och nykolonialism att pracka på folk att kvinnor ska ha rätten till fri abort, att tycka att pappaledighet är något man ska föra fram och att marknadsföra den svenska sexköpslagen? Man måste hålla fast vid sina värderingar och faktiskt stå för de rättigheter som finns. Jag tror att synsättet när man pratar om kulturrelativism eller nykolonialism gör att man relativiserar de grundläggande friheterna som är universella och demokratiska. Om kvinnor i inte har rätten och möjligheten att välja sina lagstiftare kommer satsningarna på mödravård knappast att stärkas. Om yttrandefriheten i förtrycks kan inte folkrörelserna arbeta för att förändra attityden bland makthavarna till hiv/aids. Om eleverna i skolor inte vågar säga vad de tycker kan aldrig utbildningen förbättras. Om omöjliggör demokratiska val kan aldrig det eritreanska folket ställa krav på vilken typ av bistånd som landet kan behöva . Och om kvinnors rätt till fri abort inte ses som en rättighet kommer kvinnor aldrig att få full makt över sina liv. Jag tycker att det som vi fick läsa om att den katolska kyrkans herrklubb fördömt en våldtagen nioårig flicka för att hon hade gjort en abort är så skamligt. Man fördömde henne och uteslöt abortläkaren och hennes familj ur kyrkan, men man fördömde inte den brutala och vidriga förövaren. Jag förutsätter att såväl biståndsminister som utrikesminister skarpt kritiserar Heliga stolens agerande. Det är fullkomligt ohållbart att små flickor ska bli brickor i de religiösa männens maktspel. Religiös fundamentalism som hindrar fattigdomsbekämpning, rättigheter och demokrati ska alltid fördömas oavsett vilken religion det handlar om. Men vi måste också gå vidare och aktivt använda svenska pengar till att avsätta diktaturledare genom att stötta fria medier, opposition, kvinnogrupper och aktivister. och EU:s ambassader i diktaturer ska bli frizoner för politisk opposition genom att erbjuda Internet, telefoner och konferenslokaler. Vi måste klä ord i handling också ute på fältet. och är viktiga utbildningsinstitutioner i där människor från olika kulturer möts för att diskutera. Varför inte skapa ett europeiskt universitet i som en mötesplats för studenter, forskare, journalister och kulturarbetare från och ? bör också erbjuda åt människor som förföljs och hotas av repressalier på grund av inskränkningar i yttrandefriheten. Vi borde också kunna etablera en så kallad , kanske med amerikanska Voice of som förebild för att sprida demokratipropaganda i ofria stater. Det finns redan på många håll över jorden, och det uppskattas väldigt mycket av demokratisk, fredlig opposition, inte minst i . Alliansens utrikespolitik skulle också kunna vässas rejält på en sista punkt, och det är att man skulle kunna skapa en demokratienhet på UD. Vi har en demokratiambassadör i , men detta borde kunna byggas upp och bli en speciell enhet. har detta i form av en så kallad transition unity for democracy där man försöker implementera de bästa metoderna för att sprida demokrati. Jag vill avsluta med att säga att förtryck bara kan överleva genom tystnad. Det är också viktigt att alla vi här i denna kammare oavsett om vi är höger eller vänster och oavsett vilket parti vi tillhör utnyttjar våra röster när vi är ute på olika besök och att vi vågar lyfta fram de frågor som också kan vara kontroversiella och svåra. 60 (): Betänkandet handlar som vi alla vet om biståndsrelationer och frihet från förtryck. Jag tar mig likväl friheten att i några meningar lyfta fram en spegel framför oss själva och framför vår situation i . När 7-åringen eller 14-åringen mobbas och dag ut och dag in får höra nedsättande och kränkande ord och utsätts för skändligt beteende handlar detta om att barnets välfärd, barnets mänskliga fri- och rättigheter, kränks i vårt land. Det handlar om förtryck. Vår flykting- och immigrationspolitik uppfattas inte heller av alla i varje fall inte av alla berörda som respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Jag tror faktiskt att det kan vara av visst värde att syssla med självspegling när vi talar om MR även om detta betänkande förstås rör bistånd. Jag tror också för att nu komma in på våra internationella relationer att det lätt blir så, eller kanske att det är så, att vi observerar, iakttar och påtalar utan att alltid visa samma respekt för medmänniskors fri- och rättigheter oavsett var de bor och oavsett vilken världsdel de hör hemma i. Är det inte så att ofta hamnar i uppmärksamhetens skugga? Den största kränkningen är förstås att beröva en medmänniska livet. Den främsta rättigheten är givetvis rätten till liv. Under gångna har fem miljoner människor dödats i . Det är väl det största massdödandet efter . Nog har man väl rätt att påstå att dessa fasor, detta mördande av en befolkning lika stor som knappast rönt rimlig uppmärksamhet! Demonstrationerna har, såvitt jag vet, inte varit många. Jag kunde ju själv ha startat eller tagit initiativ till en. Tror ni att uppslutningen hade blivit tv-mässig? Den stora skammen, som jag ser det, är att FN-medlemmar, som ratificerat , år ut och år in kan totalnonchalera det man lovat när man ratificerat. Formuleringarna i FN:s förklaringar om de mänskliga fri- och rättigheterna är utomordentliga. Om respekten kunde upprätthållas med ord, resolutioner och betänkanden, ja, då hade vi för länge sedan nått den välfärd för alla som betänkandet uttrycker som målsättning. Det är fascinerande att ta del av hur vårt land, EU och nationer världen över kan samla sig för att konkret nedbringa utsläppen av växthusgaser. Det är utmärkt, givetvis. Det handlar också i det sammanhanget förstå mig rätt om att värna vårt eget klimat och våra egna livsbetingelser. med vårt eget, relativt nymornade det måste man väl säga intresse för växthuseffekten vet vi att barn dör som flugor för att de inte har mat, inte har rent vatten och inte har de mest elementära mediciner. Resurser finns, men på fel ställe. Jag är övertygad om att vårt bistånd genom en klar jämställdhetsprofil, som det har talats en del om här, och genom ett entydigt barnperspektiv kan åstadkomma att respekten för mänskliga fri- och rättigheter ökar. Det är obestridligt att om miljövärnandet ska leda till att klimatmål nås och miljön räddas måste fred och säkerhet främjas. Och detta gör vi inte med mindre än att globalt ta itu med bristen på jämställdhet och ta itu med föraktet för människovärdet. Som har sagts tidigare här: Det finns inga fri- och rättigheter för traditioner. Det finns heller inga fri- och rättigheter för religioner, och inte heller för stater. Men det finns fri- och rättigheter för varje individ, och till de rättigheterna för varje individ hör förstås rätten till och rätten från religion. Detta är, tror jag, en distinktion som behöver uttryckas i den debatt som böljar av och an kanske inte här i kammaren men utanför den. Låt mig avslutningsvis erinra om vad som allmänt kallas 2. 1 blev, som vi vet, minst sagt ett fiasko. Det verkar inte som om EU står samlat nu inför 2, alltså den som ska handla om just mänskliga fri- och rättigheter och äga rum i . Är jag rätt underrättad har dragit sig ur. Jag hörde för någon vecka sedan utrikesminister tala klarspråk beträffande 1 och 2, som de kallas, som var imponerande, just utifrån MR-perspektiv. och har visst också anmält att man inte ämnar delta. Och vad tror man eller förväntar man av en konferens om MR, mänskliga fri- och rättigheter, när länder som , och är arrangörer? Betänkandet handlar om demokratibistånd. Låt oss nu när det gäller 2, konferensen i , vara noga med att stå upp för de värderingar vi vill se förverkligade och givetvis ska hylla. Sedan, fru talman, vill jag uttrycka stor tillfredsställelse över engagemang i de här frågorna och önska henne all kraft att driva dem fortsättningsvis. 61 (): kommer att yrka bifall till de reservationer som det redan har yrkats bifall till här i debatten, det vill säga reservationerna 1, 2 och 5. Vi står även bakom reservation nr 3, men för tids vinnande avstår vi från att yrka bifall till den. välkomnar att regeringen lyfter fram demokrati och mänskliga rättigheter i det svenska biståndsarbetet på det sätt som görs i skrivelsen. Mänskliga rättigheter och demokrati stärker varandra ömsesidigt och är en viktig förutsättning för utveckling. Det är bra. Men demokrati och mänskliga rättigheter är inte bara en del av biståndsarbetet. De måste genomsyra hela biståndsarbetet. Här ser vi ett utrymme för förbättringar. Jag kommer att ägna mitt anförande åt och . Det är ett grundläggande problem i arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter i världen att några av de viktigaste aktörerna, och , inte erkänner att de har förpliktelser enligt regelverket för mänskliga rättigheter. Trots att formellt är en del av FN-familjen ställer man inga tydliga krav på att biståndsländerna ska leva upp till sina MR-åtaganden. och har lånat ut mångmiljardbelopp till en rad diktaturregimer världen över, pengar som i många fall har försnillats eller använts för att förtrycka människor. Regeringen är medveten om att det här är ett problem, men det räcker inte med att vara medveten om att det är ett problem. Man måste också jobba mer för att lösa det. Från sida anser vi att mänskliga rättigheter ska göras till en naturlig del av arbete. Vi tycker att det är ett rimligt krav. när ökar sitt bistånd via tycker vi också att det är rimligt att man ökar kraven på att ska arbeta mer för mänskliga rättigheter. Mänskliga rättigheter och demokrati är prioriterade frågor i den svenska biståndspolitiken, och det bör rimligtvis också avspegla sig i prioriteringarna. Utskottet har dock velat avstyrka den här motionen och skriver i betänkandet: och har dock inte mandat att övervaka samarbetsländers åtaganden om de mänskliga rättigheterna. Man skriver också att stadgar anger att endast ekonomisk hänsyn ska tas vid beslut. Ja, det stämmer. Så är det. Men så måste det inte vara. Vi skulle vilja att det förändrades. Det handlar om trovärdighet för arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter. Det måste även bedrivas via de internationella institutionerna. Tänk bara: Konsekvensen av att svenskt bistånd går via , när inte jobbar tillräckligt med mänskliga rättigheter, är att Världsbanksprojekt som har varit med om att finansiera kan gå till saker som kränker ursprungsfolks rättigheter. När fryser biståndet till diktaturstater kan samma stater ändå få svenskt bistånd via . Här finns utrymme för förbättring. och borde ställa tydliga krav på mänskliga rättigheter och demokrati. Men de krav man i stället ställer och historiskt har ställt är en rad ekonomiska policykrav på de länder som tar emot lån och bistånd. De här policykraven ligger ofta på en mycket detaljerad nivå och handlar till exempel om saker som hur mycket pengar som får gå till löner och vilka företag i mottagarländerna som ska privatiseras. , på biståndstoppmötet i , kom man från mottagare och biståndsgivare överens om att man ska ställa mindre detaljerade ekonomiska krav. I stället ska kraven handla om konkreta resultat som biståndet leder fram till krav om hur många barn som går i skolan och mindre om de ekonomiska detaljerna. välkomnade detta, och det gör även vi från . Kan regeringen göra mer på detta område? Det här är en viktig fråga och handlar i högsta grad om demokrati och mänskliga rättigheter. Om vi som biståndsgivarland driver att fattiga länder ska införa demokratiska system kan vi inte villkora biståndsutbetalningar med att dessa länder fattar beslut om en specifik ekonomisk politik i sina parlament. Därför anser vi från att bör driva att ekonomiska biståndsvillkor som kör över demokratiska processer i mottagarländerna upphör. Vi tycker att det är rimligt. De mänskliga rättigheterna slås fast i konventioner som både givar- och mottagarländer ställt sig bakom. Därför är det högst rimligt att kräva att länderna också ska leva upp till de åtagandena. De ekonomiska policyvillkoren, såsom vilka företag som ska privatiseras, slås inte fast i någon internationell konvention. Det är kontroversiella politiska idéer det råder stor oenighet om. har minskat de ekonomiska policyvillkoren, men när det gäller Valutafonden kan saker och ting fortfarande förbättras. En undersökning från IMF:s egen utvärderingsenhet visar att IMF ställer i genomsnitt 17 villkor per låneavtal, lika många som , och det är detaljerade villkor. IMF:s egen utredning föreslår ett tak för hur många villkor som kan ställas per lån. Det skulle göra att villkoren blev mindre detaljerade och handlade om bättre saker. Olyckligtvis röstade nej till den rekommendationen, och IMF kan fortsätta att ställa lika många krav som de alltid har gjort, också inom områden där de saknar expertis. anser att politik på detta område skulle kunna förbättras. 62 Statsrådet (): I årets utrikesdeklaration valde vi att fokusera mycket på utvecklingssamarbetets potential och på de globala utmaningar som vi nu ser som följdverkningar av den ekonomiska krisen och hur detta drabbar framför allt de allra fattigaste länderna och människorna. Jag tror att det är en fråga som vi får anledning att återkomma till fler gånger just givet att biståndet kan och bör spela en allt större roll i dessa tider då vi ser hur inte minst de humanitära behoven i vår värld kommer att öka. Det var lite grann därför, fru talman, jag valde att tillsammans med utrikesministern kommentera utrikesdeklarationen i debatten och missade biståndsdiskussionen i samband med utrikesdeklarationen förra gången. Det var alltså för att vi ville se detta som en helhet i den svenska utrikespolitiken, där biståndet är ett av våra främsta verktyg. Människors lika värde och rätten att leva ett liv i frihet gäller hela mänskligheten. Kampen för människors frihet är därför alltid aktuell. Genom den skrivelse, Frihet från förtryck, som överlämnades till och som vi nu diskuterar visar regeringen det ökade engagemanget för demokrati och mänskliga rättigheter inom det svenska utvecklingssamarbetet. Demokrati är svaret på varje människas rätt att leva i frihet från förtryck. Frihet är nyckeln till säkerhet, rättvisa och välfärd. Vi har också i skrivelsen om politik för global utveckling framhållit att förtryck är en av de allra främsta globala utmaningarna. Där illustrerar vi även vår moraliska skyldighet att engagera oss i kampen mot politiskt förtryck på olika håll i världen. Det är något vi prioriterar i de tematiska prioriteringarna av demokrati och mänskliga rättigheter i biståndet. Det vore, fru talman, en felaktig historiebeskrivning att säga att prioritering av demokrati och mänskliga rättigheter i biståndet är en nyhet i svenskt bistånd. Eftersom det är en prioritering med lång historia måste den också vara glasklar och leda till resultat. Det är därför vi velat skärpa demokratistödet i det svenska utvecklingssamarbetet, det är därför regeringen jobbat fram skrivelsen, och det är därför jag är rätt förvånad över konfliktnivån i debatten . Hur kan vi tillsammans utveckla svenskt demokratibistånd? Rättighetsperspektivet ska genomsyra allt svenskt utvecklingssamarbete, men vi lägger nu ökad tonvikt på demokratibiståndet. Orsakerna till det är att vi under , före den finansiella och ekonomiska krisen, sett en fantastisk reducering av antalet fattiga i världen. Det är något enastående, men som allt fler människor ryckts upp eller på egen hand tagit sig ur den ekonomiska fattigdomen ser vi fortfarande hur i länder som lyckats relativt väl de marginaliserade blir ännu fattigare och hur i länder som har en hyggligt god måluppfyllelse för millenniemålen HBT-personer fortfarande kränks, religiösa inte tillåts utöva sina trosuppfattningar, fackföreningar motarbetas och pluralism i medier och kultur ses som en styggelse.