prot · GW09133 · 2009-06-16 00:00:00 — Vi har trots en stegrande arbetslöshet i landet enligt Arbetsförmedlingens prognoser snart uppe i högtryckszoner i storstäderna och ekonomiska lågtryckszoner i många glesbygdskommuner, där man brottas med minskad befolkning, vikande skatteunderlag, ålderstung demografi och problem med att upprätthålla servicen. håller på att klyvas mellan storstadsregionerna och det övriga , men också inom storstäderna är skillnaderna stora mellan välmående områden och områden som brottas med olika typer av problem. Det är uppenbart att vi behöver återupprätta en nationellt fungerande regionalpolitik. ska skatteutjämningen återigen ses över. Kan garantera att slutresultatet inte blir att välmående och rika kommuner i storstadsområdenas förorter gynnas medan man i övriga landet får dra ned? Regeringen utlovar en treårig kontrollperiod som garant för att privatiserade glesbygdsapotek inte ska läggas ned. Kommer apoteken i , , och att finnas kvar ? Kan vi lita på det? Det statliga stödet till kommunerna för bredbandsutbyggnad har tagits bort. Är det klokt när hela landet skulle behöva verkligt stöd för en bredbandsutbyggnad? Hela ska väl leva? Är det inte så det var tänkt? Vi vill satsa i ett första steg för att återupprätta stödet. För att klara den regionala balansen krävs en mycket stark nationell ambition och en regering som värnar om och bygger ut de regionala högskolorna, satsar ytterligare ekonomiska medel på infrastruktur, stöder bredbandsutbyggnaden, värnar om och lokaliserar ut statliga verk och myndigheter, stöder lokala lärcentra, inte drar ned på komvux och satsar på livslångt lärande. Det är i ett samspel mellan tydliga regeringsambitioner och regionala och lokala aktörer som framgången kan bli verklighet. Staten får då inte abdikera. Varför, , hamnar nya statliga bolag i regel i storstadsregionerna med förkärlek för ? Varför hamnade Svevias, gamla kontor på i ? Är det ett regionalpolitiskt tänkande? Jag tycker att det skulle vara intressant att få ett svar på. Vi ser att den ena delen av har överfulla skolor och akut brist på bostäder. I andra delar stänger man skolor, och det råder överskott på bostäder. Det är en utveckling som bara blir starkare. Vad tänker regeringen göra för att bryta det? 12 (): Jag tackar för svaret, ministern. Jag ska ta en annan utgångspunkt, en mer vardagsnära situation. För sedan träffade jag en människa i som var väldigt bekymrad. Hon ville ha synpunkter på sina funderingar om att bo på landsbygd och i glesbygd. Framför allt: Vad skulle hon ge för råd till sin vuxna son med familj som ville ta över föräldrarnas fastighet och bo kvar i glesbygden? Fanns det en framtid där för dem och deras barn? Hon beskrev jättemånga problembilder, problemet med kommunikationer och att få tag på bensin, mat och annan nödvändig service som man måste ha för sin överlevnad. Hon beskriver också att hon bor på världens vackraste plats längs en älv som är så otroligt vacker. Hon sade till mig till slut efter att vi hade haft ett långt samtal: Ni säger, och regeringen säger, att hela ska leva och att man ska satsa på oss. Men min fråga är: Hur? Om man själv bor och har vuxit upp i inlandet är det klart att sådana funderingar finns . Jag läste ett uttalande som statsrådet hade gjort i valrörelsen . Då var visserligen statsrådet i opposition. Då ställdes frågan hur hon ville att regionalpolitiken skulle se ut. Då svarade statsrådet så här: Staten borde kräva att verk och myndigheter ska fortsätta att erbjuda service i glesbygden. Så svarade statsrådet. Men verkligheten är något helt annat. Det har inte hänt mycket i den riktningen . Snarare är det tvärtom, precis som riksdagsledamoten beskriver. Glesbygden nedmonteras successivt, och det går väldigt snabbt. Jag skulle vilja fråga vad ministern skulle svara den här väljaren. När det gäller målet med regeringens regionalpolitik, att stärka utvecklingskraften för hela landet, ser verkligheten hos den här väljaren inte ut så. Verkligheten är en helt annan. Landsbygden lever inte. Hur ska hela kunna leva, alla delar av landet, ? Ministern, vad är ditt råd till den här väljaren? 13 (): Jag vill haka på det här tillfället för att få en möjlighet att föra en dialog med ministern om de här frågorna. Det är inte så länge sedan vi hade ärendet om en strategi för att stärka utvecklingskraften i landsbygder uppe till behandling här i , men då hade inte ministern möjlighet att närvara. Då var det andra som fick redovisa vad regeringens politik var. Jag har också gjort på det sätt som har gjort. Jag har tittat lite grann på vad ministern har för åsikter i de här frågorna och vilka uttalanden som ministern har gjort tidigare innan kom i regeringsställning. Jag vill föra ett resonemang om hur vi ska kunna se att det gör skillnad att numera har det här ansvarsområdet. Jag vill ta upp några punkter, och sedan kan ministern och jag diskutera vidare själva innehållet. Vi pratar om , vårt land. I vissa delar försvinner olika former av samhällsservice, vägunderhållet är eftersatt, enstaka poliser ansvarar för områden stora som hela länder, människor flyttar och skattebördan blir orimligt hög för dem med låga och normala inkomster. Andra delar av landet får ta den andra sidan av myntet med bland annat bostadsbrist, trafikkaos och köer. Detta leder inte till en hållbar utveckling. Vi ser nu att när krubban är tom bits hästarna. Det går inte att fördela resurser som inte finns. Svaret på detta måste vara en tillväxtpolitik för hela landet. Det är endast så som vi kan lösa problemen. Vi måste se till att människor och företag får goda förutsättningar för att bidra till tillväxten. Först då kommer vi att klättra från vår 17:e plats i välfärdsligan. I dagens har tyvärr många kommuner en för låg skattekraft. Detta får till följd att medborgarna i dessa kommuner måste betala en hög kommunalskatt för att kommunerna ska klara vård, skola och omsorg, som de har en mycket låg inkomst. Det är av intresse för hela vårt land att dessa låginkomstkommuner ges förutsättningar att öka sin skattekraft. För att klara detta behöver en bättre tillväxtpolitik. Det kan man väl ställa upp på. Om man läser det som enligt uppgift från början skulle bli en proposition, som sedan blev en skrivelse som bara innehåller redovisningar, inga konkreta förslag, på hur man vill åtgärda de problem som ministern själv har gett uttryck för, blir man lite fundersam. har ändå ministern möjlighet att sätta kött på benen på de synpunkter som finns, eller åtminstone har funnits. Situationen är inte markant förändrad tyvärr. Många av de problem som ministern kunde utläsa tidigare kvarstår. De återstår att åtgärda på något sätt. Men några konkreta förslag till åtgärder kan inte jag utläsa. Det handlar om utredningar, att se över och att få ett uppdrag. Jag har tagit fram ännu ett citat från ministern som bland annat handlar om hur man vill att regionalpolitiken ska se ut. Ministern säger bland annat att staten borde kräva att verk och företag ska fortsätta att erbjuda service på landsbygden, vilket inte är fallet . På vilket sätt kräver ministern det ? 14 PER ÅSLING (c): Jag har lång erfarenhet av lokal och regional utveckling, och låt mig konstatera att det är viktigt att ha rätt fokus. All utveckling sker lokalt. All utveckling är lokal. Politiken kan underlätta och därmed stimulera. Det gäller att skapa bra förutsättningar via till exempel arbetsmarknadspolitiken, finanspolitiken eller landsbygdspolitiken. Det var några exempel. Till syvende och sist handlar det om vad den enskilda människan åstadkommer och vad entreprenörerna gör. Jag tänker på både samhällsentreprenörer och företagare. Det är de som skapar utveckling och tillväxt. Stimulerandet av entreprenörskapet blir därmed helt avgörande i skolan, i samhällsdebatten eller genom att underlätta för företagande. Det svenska välståndet bygger på många och växande företag. Det är därför centralt att nya affärsmöjligheter skapas via beslut i den här kammaren. Det görs, och det bör också påtalas. De nya marknaderna och affärsmöjligheterna uppstår i hela landet. Därför välkomnar jag ställningstaganden, till exempel lagen om vårdval, och beslut som hindrar offentlig illojal konkurrens med privata företag. Infrastrukturpropositionen är också viktig att lyfta fram eller den energiproposition som vi har att ta ställning till som innebär satsningar på förnybara energikällor. Listan går att göra lång. 15 (): Tack ministern, som ger oss tillfälle att hoppa in i den här oerhört viktiga debatten. Jag tänker lägga mitt fokus på kompetensförsörjning. Tidigt när jag klev på tåget hemifrån satt på stationen en av mina före detta arbetskamrater, . Sedan vi jobbade tillsammans har hon haft möjlighet att vidareutbilda sig så att hon fortfarande kan bo kvar i våra trakter. Jag pratar om . Tack vare distansutbildningen har hon utbildat sig till ett annat nytt yrke. Hon pendlar , och det tar tid och kraft. Men ändå klarar hon att bo på sin lilla ort tillsammans med man och tre barn. Det är hon tacksam för, och jag tycker att det är trevliga stunder vi får tillsammans att prata gamla minnen och framtid. Jag har också pratat med anordnarna av distansutbildningen och frågat hur det fungerar just . Vi ser alltså en nedgång i distansutbildningen. Det beror på att man inte kan kompensera sig längre och få samma möjligheter att leva på de pengar man får eftersom regeringen har förändrat reglerna. Det är ledsamt. På en så liten ort som jag bor på är det oerhört betydelsefullt att få tag på människor med kompetens som vill bo och leva där. Jag har också pratat med representanter för . Tyvärr minskar distansutbildningen. I finns ungefär 300 studenter i distansutbildning, och i är det också ungefär 300. startade tidigt med dessa delar, satte fart och såg nyttan med distansutbildning, det vill säga att man kan bo kvar. var det ett uppsving därför att man såg möjligheten att läsa långt borta men ändå bo kvar, ha barn i förskola eller skola och komma hem till familjen . Vi har också tagit krafttag när det gäller våra gymnasieungdomar. Här har alla sex hälsingekommunerna gått ihop i ett hälsingevux, och de har bestämt sig för att ta bort den interkommunala ersättningen men ändå bjuda de elever som läser på gymnasiet en god standard. De är fortfarande tvungna att byta ort, men det kostar inte kommunerna något. Vi gör verkligen ett försök. Det här är oerhört viktigt för oss. Man kan alltså resa långt för att läsa till exempel ett språk men tack och lov går det fortfarande att läsa det språket. kunde man , till exempel vid arbetslöshet, läsa med hjälp av a-kassa. Det kan man inte längre. är man alltså tvungen att ta studielån. Vi som vet summorna för studielånet inser att det inte är så lätt att leva på de pengarna heller eftersom det inte är fråga om så mycket pengar. Jag blir orolig när regeringen säger att det finns en ambition i tillväxten. Första ambitionen borde vara att behålla befolkningen i våra trakter. talare har talat om att få dem att bo i våra lägenheter som mestadels står tomma och att gå i våra skolor där elevunderlaget börjar urholkas. Hur ska vi göra för att behålla den personal vi har, de människor som vill läsa och de människor som behöver kompetensutbildas för att kunna ta vissa arbeten i våra trakter? Denna fråga vill jag ha svar på. 16 (): Marknaden ska lösa allt. Marknadens väl och marknadens höga visa sjungs rejält i svaret. I , , , och finns ingen marknad . Marknaden är lika med den offentliga sektorn. Den offentliga verksamheten utgör grunden för all verksamhet som sker i de här kommunerna i stort sett. Visserligen finns det en del privata serviceföretag som i princip jobbar på det offentligas villkor. hänger inte kommunernas stöd i form av statsbidrag med. Det är en ständig nedgång på det området. Vi kan också se att skatteutjämningen håller på att urholkas. Det senaste inslaget i skatteutjämningssystemet är att storstadsområdena får betalt för sina höga lönekostnader på de glesare kommunernas bekostnad. Skatteutjämningen ska vara ett nollsummespel, och det blir på det sättet när man inte tillför mer pengar i systemet. centraliseras alltmer verksamhet, offentlig och privat. drar undan verksamhet från och lägger den i stället i Råcksta. Det förs ständigt en diskussion om vilka verksamheter försvaret ska dra bort från och . Det sker en nedläggning av sågverken, där regeringen har ett inflytande via . Det är nedläggning av Seskarösågen och Lövholmen. Tingsrätter och länsrätter centraliseras. Allt verkar i riktning från de glesare delarna av landet till de mer tätbefolkade. I Norrbottenstidningarna presenterar en liten framtidsvision, som vi kan kalla det, där man säger ungefär så här: De små kommunerna i kommer att få gigantiska problem med personalförsörjningen . Man liknar den verksamhet som kommunerna måste bedriva framöver med den verksamhet som bedrivs på oljeplattformarna ute i . Folk flygs in för att utföra sina arbetsuppgifter, och sedan åker de därifrån. De betalar inte ens skatt i den kommun där de jobbar. Det är kanske det som blir verklighet med den politik som bedrivs . Vi ser alltså hur riktningen ständigt går från glesbygd till storstad och hur kommunerna ständigt får fler och fler pålagor som de inte klarar av. Men några pengar följer inte med från statsmakternas sida. I vår kommun, , konstaterade vi i går under budgetdebatten att ungefär 40 miljoner är pengar som bara har försvunnit i bland annat skatteutjämningssystemet. Det här är någonting som jag anser att regeringen måste göra någonting åt. 17 Näringsminister (): När man diskuterar sådana här saker ska man börja med att säga: Vi har inte glömt. har inte glömt och Allianspartierna har inte glömt vad Socialdemokraterna gjorde. Det är ni som har suttit vid makten när befolkningsminskningarna har skett runt om på vår landsbygd och i våra glesbygder. Det är bara att titta på statistiken för att kunna konstatera att befolkningsminskningen under er regeringsperiod var större än vad den är som vi har varit ansvariga. Antalet kommuner som har minskat sin befolkning är mindre nu än vad det var under er regeringstid. Om vi bara tar det som utgångspunkt kan vi fortsätta att diskutera. Vi har inte glömt hur ni avfolkade hela . Tro inte att vi kan vända den ström av avfolkning som ni ägnade er åt ! Att ni nu i opposition är så angelägna om att utveckla landsbygden och glesbygden är jättebra och spännande. Det var synd att ni inte tänkte på det när ni satt i regeringsställning. Det vi har gjort är att försöka vända detta. Då är det inte bara det regionalpolitiska anslaget som kan göra det, utan det är hela insatserna på en rad olika områden. Landsbygdsstrategin är ett jättebra exempel på det. Ni säger här att det bara är en redovisning av vad vi har gjort. Ja, men det är väl det som är det intressanta! Om den här regeringen har vidtagit några åtgärder som är bra för landsbygden har vi väl anledning att redovisa det för . Att bara lova en massa saker, som ni har gjort , är helt meningslöst. Vi måste redovisa att vi faktiskt har gjort saker. Låt mig nämna några saker som är viktiga för landsbygdens framtid. Infrastruktur: 11 miljarder i närtidssatsning, skötsel och underhåll, särskilda insatser för enskilda vägar det enskilda vägnät som har stor betydelse för landsbygden. De pengarna tycker ni att man ska lägga på upprustning i storstäderna. Samordnad service: Det är ett särskilt uppdrag till våra myndigheter att nu försöka hitta samordnade servicelösningar tillsammans med kommuner och med privata aktörer, för att man ska ha kanske inte samma sorts service men en väl fungerande service. Också i detta sammanhang måste vi se nya lösningar som växer fram, precis som vi har sett i post och butik och på andra sätt. Vi har gett stöd för att se till att vi har en bra service på landsbygden och gett uppdrag till länsstyrelserna att ta fram regionala serviceprogram. har vi gett så att vi kan ha bränslesituationen avklarad också på landsbygden. Här ger ni ni är inte ens beredda att satsa lika mycket som regeringen. Energi- och klimatpropositionen, som det ska fattas beslut om , tror jag är världens chans för landsbygden. Jag har jobbat länge med landsbygdsfrågorna, och aldrig har jag sett att landsbygden har sådana möjligheter som . Här finns resurserna, här finns vindlägena, här finns biomassan och här finns entreprenörerna! Det är världens möjlighet för landsbygden om nu röstar igenom propositionen. Förnyelsen av offentlig verksamhet, som Per Åsling tar upp, är jätteviktig för att få barnomsorg och äldreomsorg på landsbygden. Hushållsnära tjänster, som ni är så fruktansvärt emot, är en jättebra service för många gamla på landsbygden. Fler poliser har vi också tillfört resurser till så att vi ska kunna ha en polisförsörjning. Det var ni som drog ned antalet poliser under er regeringstid. Strandskyddsbestämmelserna och att göra det lättare att bo och leva på landsbygden och också få ta del av attraktiva områden och närhet till stranden är ytterligare åtgärder, men där gjorde ni ingenting. Förbättrade företagsvillkor är ändå grunden. Där vill jag säga att det finns en genuin skillnad mellan det som anger och det som regeringen tycker. säger så här: Den offentliga verksamheten är grunden för allt. Det är den privata verksamheten som är grunden för allt. Om vi inte har privata företag som ger inkomster till landet kommer vi heller inte att ha råd med offentlig verksamhet. Därför är satsningen på entreprenörskap också grunden för landsbygdsutvecklingen. 18 (): Jag vet inte om har en egen statistik eller en egen utredning när det gäller befolkningsutvecklingen i landets kommuner. Jag har i alla fall SCB:s tabell här framför mig och kan konstatera att minskade antalet kommuner med negativ befolkningsutveckling. Antalet gick upp 2005 för att gå ned igen 2006. har antalet kommuner med negativ befolkningsutveckling ökat. Så ser läget ut. Jag tycker därför inte att ministern har någon anledning till alltför stora åthävor i en desinformationsinsats här i kammaren. När det gäller infrastrukturpengarna kan jag konstatera att vi för perioden 20102021 i våra alternativ har föreslagit en investeringsram på 457 miljarder. Det är 40 miljarder mer än regeringen. När det gäller närtidssatsning 20092010 vill vi öka infrastrukturanslaget med sammanlagt 11,6 miljarder, alltså 4 miljarder mer än regeringen. Det är också fakta som jag tycker att man ska ha med, så att man inte förleds att tro att sakläget ser ut på något annat sätt. Jag vet inte hur ministern tänker när hon framför att hushållsnära tjänster är någon sorts regionalpolitisk insats av stora mått. Jag kan konstatera att det var 11 personer i som hade ansökt om avdrag för hushållsnära tjänster och 800 i . Jag vet inte om det säger någonting. När jag berättade om det här på ett arbetarkommunmöte i var det många som smålog åt det regionalpolitiska perspektivet i det sammanhanget. Jag vet inte om ministern har någon större trovärdighet på den punkten. En konkret fråga som ministern borde kunna svara på, eftersom jag kan tänka mig att ministern själv har varit delaktig: Varför hamnade Svevias huvudkontor på i när bolagiserades? Varför måste det hamna i ? Kan ni garantera att glesbygdsapoteken blir kvar efter den treåriga kontrollperioden? Varför tog ni bort stödet till bredbandsutbyggnad? Var finns garantin för att översynen av skatteutjämningen inte kommer att dra mer pengar från glesbygden? Det här är viktiga frågor som måste tas på allvar. De statliga verken, myndigheterna och företagen är ju någonting som staten förfogar över. Här skulle man kunna lägga in tydliga regionalpolitiska ambitioner. För någon dialog med myndigheterna, verken och företagen med utgångspunkt från deras regionalpolitiska roll? Om gör det skulle det vara intressant att veta innehållet i de samtalen. Är man beredd att använda de här verksamheterna med ett regionalpolitiskt perspektiv? Infrastrukturen igen: Medfinansiering är något som regeringen för fram som väldigt viktigt. Men med de investeringsramar som trafikverken har fått, om man tar hänsyn till prisutvecklingen i bygg- och anläggningsbranschen, är det ingen ambitionshöjning. Snarare är läget det motsatta. Med kravet på medfinansiering i ökad grad och i vissa fall att kommunerna ska betala rakt av i cash får man i glesare delar av landet välja vård eller väg. Är det rimligt att staten försätter kommunerna i den här situationen? Gagnar det den regionala utvecklingen? Jag tycker inte det. Slutligen försvarskompensationerna: , och har förlorat många jobb vid regementsnedläggningar. Här borde regeringen göra en uppföljning. Vad gör ni för att kompensera för det här? Det finns mycket för att ta tag i. Och jag väntar med spänning på hennes kommentarer till mina frågor. 19 (): Jag tycker att det är närmast bekymmersamt om det svar som ministern gav nu är det hon tänker ge sina väljare uppe i . Då är det rejält bekymmersamt, för verkligheten ser helt annorlunda ut än den hon beskriver. Jag träffade några kommunalråd. Vi diskuterade om det finns någon regionalpolitik eller inte, eftersom ni talar väldigt mycket om landsbygdspolitik. De sade: Ja, det är klart att regionalpolitiken finns, men den har tagit en väldigt konservativ riktning. När vi uppvaktar departementen i olika ärenden känns det som att vi måste stå med tiggarmössan i hand. Den beskrivningen fick jag. Det är klart att det är bekymmersamt. Vi pratade också om arbetskraftsbristen som finns i de mindre kommunerna. Det är arbetskraftsbrist när det gäller både specialistkompetenser och undersköterskor. har ni dragit ned de kommunala vuxenutbildningspengarna och andra utbildningspengar, så det finns inte resurser att utbilda folket som de behöver ute i kommunerna. Det är bekymmersamt. Ni har också tagit bort bredbandssatsningen. 137 000 hushåll har fortfarande inte möjlighet till bredband. Ni drog bort den. Ett pennstreck och den var borta. Det är bekymmersamt. Det ser väldigt mörkt ut för inlandskommuner. Jag skulle igen vilja fråga: Hur ska hela , alla delar av landet, kunna leva om marknaden ska fixa allt, som ministern tycks tro? 20 (): Jag blir också lite fundersam, därför att vi ligger så långt ifrån varandra i verklighetsuppfattning. Jag ska ta ett exempel. Regeringen har ändrat på utjämningsbidragen, vilket fått till konsekvens att kommunerna i får ca mer per invånare, medan kommunerna i får punga ut med per invånare. får mer per invånare och ska betala per invånare. Det är en del av den verklighet som jag har fått mig till del och som går på tvärs med vad ministern nu påstår. Ministern har själv sagt att staten borde kräva att deras verk och företag ska fortsätta att erbjuda service på landsbygden. Men på de åtta sidor där man med lite välvilja skulle kunna läsa sig till att det borde finnas med står det inte ett ord om att regeringen, nu när man har möjlighet att vara med och påverka, ställer det kravet på de statliga verken och företagen. Samordning, ja, men samordning brukar innebära att man drar sig därifrån i stället. Jag har några lokala exempel som jag kan använda som genmäle till ministern när det gäller exempelvis infrastruktursatsningen. I infrastrukturpropositionen tog man bort alla de pengar som fanns för Tjustbanan till . De finns inte kvar. Det återstår väl att se om det kommer någonting tillbaka , men än så länge är de borta. Länsrätten har man tagit bort i län. De hushållsnära tjänsterna måste ministern vara väldigt dåligt informerad om, därför att i den redovisning som jag har fått från i , som hanterar tjänsten, är det i första hand de yrkesarbetande med höga inkomster som använder den tjänsten. Så ser redovisningen ut. 21 PER ÅSLING (c): Landsbygdens problem grundas i bristande befolkningsunderlag. Den kritiska massan av människor finns inte på många orter . Det är ett resultat av många års samhällsutveckling som en följd av tidigare politiska beslut. Vi lider av beslut om bland annat befolkningsmålsättningar som styrde människor från skogslänen till andra delar av landet.