prot · GW09122 · 2009-05-20 00:00:00 — Kan jag få en liten reflexion över det? 126 () replik: Vi pratar om landsbygd, men vi kan prata lite om socialförsäkringssystem också det går bra. Trygghetssystemen missgynnar kvinnor. Jag tycker naturligtvis att det är oerhört bra med levande företag och att företagen utvecklas. Det är viktigt att företag utvecklas, oavsett om det är män eller kvinnor som driver företagen. Egentligen är det inte så mycket som skiljer i grunden. Det är också vad företagsorganisationerna bekräftar. Allt det som underlättar kvinnors företagande underlättar också mäns företagande. När det gäller trygghetssystemen kan jag bara konstatera att det är någonting som oppositionen gillar att återkomma till. Vi har minskat arbetslösheten drastiskt i . Ungefär en tredjedel av den minskningen berodde på åtgärder som regeringen vidtog, säger . Ungefär två tredjedelar berodde på den högkonjunktur som vi precis har lämnat bakom oss. Det har alltså skett en drastisk minskning av antalet människor som var tvungna att leva på väldigt låga nivåer, på av sin lön, under regeringens pågående arbete. Det är bättre att leva på en lön än att leva på ett trygghetssystem. Trygghetssystemet finns fortfarande kvar det är inte raserat. Jag vill vara den första som understryker just det. 127 () replik: Jag kan bara instämma i det som säger, att om man underlättar för kvinnor blir det även bättre för män. Det är därför vi även måste vara jättenoga med hur vi tittar på landsbygden ur ett jämställdhetsperspektiv, på företagandet ur det perspektivet och på vad som händer på landsbygden . Hur får vi kvinnor att bli intresserade av att flytta till landsbygden, bo kvar och våga satsa? Det är jätteviktigt. Att satsa på kvinnor är alltid rätt det kan vi enas om. Det är jättebra. Jag bor också på landsbygden, i en mer kustnära landsbygd. Jag vet inte riktigt vad den kallas för; det beror på vilken definition vi väljer. Jag har jobbat mycket på landsbygden, inom jordbruk. Det är jag var aktiv som lantarbetare och djurskötare. Ja, det var allt möjligt jag höll på med. Den strukturförändring som skett inom jordbruket har inte undgått någon. Också den har medfört en förändring på landsbygden. Det som hänt är att vi nu satsar mycket mer på flera värden på landsbygden. Landsbygdsprogrammet är en del av det. I skrivelsen nämns mycket om väldigt intressanta delar där man kan göra saker. Det handlar om miljö, om företag och om olika projekt som kan få i gång landsbygden. Landsbygden är alltså inte illa ute om vi bara kan lära oss att använda de här projekten på ett bra sätt. Jag skulle vilja fråga dig, , hur den här landsbygdsskrivelsen utöver att den är en verklighetsbeskrivning leder till en utveckling av landsbygden. Vad vi samlat här har kritiserat är att en strategi saknas. Förutom landsbygdsprogrammets pengar från den förra regeringen och förutom en massa saker som pågår i samhället hade vi velat se en strategi som är mer genomsyrad av jämställdhetsperspektivet och där det finns många fler visioner. 128 () replik: Jag skulle kunna vara väldigt konkret och räkna upp ett antal åtgärder som regeringen vidtar och har vidtagit. Det gäller då 100 miljoner till kvinnors företagande och en regelförenkling en minskning av reglerna . De sociala avgifterna för unga halveras. bekräftar att det är en effektiv åtgärd. Jag får inte nu ställa frågor men konstaterar att oppositionen vill öka de sociala avgifterna med och återföra dem till det ursprungliga läget före minskningen. får 2 miljarder, och vi har ett landsbygdsstöd på 1,2 miljoner. Det gäller alltså ett antal ganska konkreta åtgärder som det går att läsa om. I mycket stor utsträckning handlar det om en direktinsats riktad till landsbygden, så visst finns det konkreta åtgärder! 129 (): Det jag tycker är så intressant med den här debatten är att det inte nämnts ett enda ord om hur det ser ut när det gäller befolkningsutvecklingen. 31 000 personer ökade befolkningen i med. Norrlandslänen minskade med ca 500 personer. Liknande statistik finns . Men det här tas inte upp som ett perspektiv i diskussionen om det som kallas för landsbygdsfrågor. Det är även intressant att det är just landsbygdsfrågor, inte regionalpolitik, som det handlar om. Det säger också något om förändringen i den politiska debatten. Det hela tonas ned. I stället för att använda ordet regionalpolitik, som i sig innebär en samhällelig övergripande regeringsambition att se till att hela ska leva, förflyttas perspektivet. handlar det om landsbygdsutveckling och lokal tillväxt. Det här är intressanta positionsförflyttningar. De visar att politiken är på väg att abdikera från viktiga huvuduppgifter. En gång i tiden talades det om regionalpolitiken från flera partier. Man samlades kring temat Hela ska leva. Statliga verk och myndigheter utlokaliserades till olika delar av landet. Regionala högskolor byggdes upp. Infrastruktursatsningar genomfördes medvetet bland annat i Norrlandslänen och andra glest befolkade områden. Det fanns alltså en tydlig ambition att hela skulle ha en framtid. Folkomflyttningarna skulle bromsas upp. Det här fick positiva effekter och blev motkrafter till marknadskrafterna. Man skapade regionala tillväxtcentra och förde samman stat, kommuner, regionala högskolor och näringsliv i ett samarbete som ledde till någonting. är perspektivet ett helt annat. Det talas om fria individer som ska göra stora insatser och om att lyfta glesbygderna, och det talas om mindre stimulanser av olika slag och i olika former. Men det övergripande och djupa samhälleliga perspektivet från regeringssidan saknas på något vis i hela debatten, tycker jag. Det är det som är så anmärkningsvärt. Var är ministern en sådan här dag? Inte i denna kammare just nu i alla fall för att avlyssna debatten. stora fråga, regionalpolitiken, är nu reducerad till landsbygdsutvecklingsfrågor och då helst på individnivå. Detta tycker jag är allvarligt. behövs det en stor satsning på infrastrukturen. Det finns ett förslag som kommer att ta ställning till innan den avslutar sin verksamhet . 40 miljarder mer i investeringar föreslås. Det finns också ett förslag om reella extra satsningar på kommuner och landsting med 5 miljarder och 10 miljarder . Många av de mindre kommunerna med i storleksordningen 10 00015 000 personer har svåra ekonomiska problem. Stödet från staten har därför en oerhört stor regionalpolitisk betydelse. Ta vara på det som sagts i rapporten till om bredbandsutvecklingen om att det har skett en försvagning och om att takten i utbyggnaden är på väg att ytterligare försvagas! Ta vara på den kritiken och gör något åt saken i stället för att låtsas att den kritiken inte existerar! Gör en rejäl översyn av de statliga verken och myndigheterna och stoppa trenden till återlokalisering! Säg nej till en börsintroduktion av , och ta på allvar rädslan för att apoteksavregleringen öppnar för en apoteksdöd! Hur blir det med apoteken Tjädern i , Berguven i och Kronan i när garantin upphör? Är det någon som kan garantera överlevnaden? Det vore en viktig fråga att ta upp i en sådan här debatt. Håller de här utfästelserna över huvud taget, eller blir det apoteksdöd och mackdöd? Jag yrkar bifall till reservation 1. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Vissa ändringar av balansansvaret på el- och naturgasmarknaderna Föredrogs näringsutskottets betänkande 2008/09:NU23 Vissa ändringar av balansansvaret på el- och naturgasmarknaderna (prop. 2008/09:168). vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 10 § Genomförande av elförsörjningsdirektivet Föredrogs näringsutskottets betänkande 2008/09:NU24 Genomförande av elförsörjningsdirektivet (prop. 2008/09:142) vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 13 §.) 11 § Beskattning av ersättningar till ledamöter av och viss personal vid Europaskolorna (förnyad behandling) Föredrogs skatteutskottets betänkande 2008/09:SkU36 Beskattning av ersättningar till ledamöter av och viss personal vid Europaskolorna (förnyad behandling) (prop. 2008/09:136). Kammaren biföll utskottets förslag att ärendet fick avgöras efter endast en bordläggning. 130 (): Jag yrkar bifall till skatteutskottets förslag i det eniga betänkande som den förnyade behandlingen i utskottet efter återremissen har resulterat i. Jag vill understryka att det i enligt vår inkomstbeskattning råder enighet om att kostnadsersättningar ska beskattas i den del de inte motsvaras av havda kostnader. Detta ska rimligen också gälla den kostnadsersättning för utövandet av uppdraget som EU-parlamentariker har och som parlamentet betalar ut. Den stadga som antagits bland annat av 2005 har dock en lydelse som är sådan att våra jurister såväl i som i anger att detta inte är juridiskt möjligt . Den schabloniserade ersättningen ska enligt stadgan vara skattefri. fick information om position 2005 gavs dessutom ett mycket oklart besked på en fråga om stadgans innehåll gällande detta. Innebörden av stadgans lydelse vad avser hantering av kostnadsersättningen som diskuteras kan därför knappast ha stått klar för ledamöterna i . Men förmodligen visste den föredragande statssekreteraren vad som skulle komma att gälla. är vi i utskottet eniga om ett tillkännagivande till regeringen och ber regeringen undersöka möjligheterna att låta den ordning som gäller enligt svensk inkomstskattelag gälla åtminstone i . Jag har sagt att det finns ett behov av en rimlig ventil. Skulle det vara omöjligt återstår för de svenska valda EU-parlamentarikerna att se till att kostnadsersättningen inte används för helt privat bruk utan i sin helhet går till ändamålsenliga kostnader enligt uppdraget eller till välgörande ändamål. Men i första hand bör regeringen enligt det tillkännagivande som vi gör, och regeringen är villig att aktivt verka i frågan, återkomma till med ett entydigt besked om vad som är möjligt för del. 131 (): I den här frågan har samtliga partier i skatteutskottet efter återremissen blivit överens om ett gemensamt ställningstagande, som ordföranden alldeles redovisade. Vi är väldigt glada för att vi efter återremissen har kunnat åstadkomma en sådan enighet. Jag vill också påminna om att vi från Socialdemokraterna, tidigare i motioner och reservationer påtalat betydelsen av att svensk skattelag gäller för alla. Oavsett om man är EU-parlamentariker eller om man är löntagare i ska samma regler gälla. Det är precis det som den här diskussionen har handlat om. Svensk skattelagstiftning är tydlig på den punkten, medan EG-fördraget ger möjlighet för EU-parlamentarikerna att inte betala skatt för den kostnadsersättning som finns i den mån man har kostnadsersättning. Man har mer pengar över efter det att man har betalat sina kostnader. Det är naturligtvis djupt olyckligt. Jag tycker därför att det regelverket är något upprörande. Jag kan hålla med om att den tidigare regeringen inte var tillräckligt aktiv när det gäller att se till att den EG-stadgan inte blev godkänd. Den blev tydligen det, och EU-parlamentarikerna har utgått från det förhållandet och skapat denna skattefrihet. För oss är det viktigt att markera att svensk skattelagstiftning ska gälla. Det är också viktigt att vi kan göra det i enighet från sida för att på det viset ge ett väldigt tydligt uppdrag till regeringen att agera för att förändra det förhållande som gäller. Det är det som är bakgrunden till det tillkännagivande som har möjlighet att göra. Jag utgår från att också gör det med tanke på att utskottet är enigt. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. Med tanke på att vi har debatterat själva sakfrågan tidigare finns det väl ingen anledning till någon längre debatt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 12 § Språk för alla förslag till språklag Föredrogs kulturutskottets betänkande 2008/09:KrU9 Språk för alla förslag till språklag (prop. 2008/09:153). 132 (): föreslog att regeringen skulle utarbeta ett handlingsprogram för att främja det svenska språket, ett förslag som senare avslog. Trots avslaget presenterade på uppdrag av regeringen ett handlingsprogram för att främja det svenska språket. skrev en ny motion och föreslog att en parlamentarisk utredning skulle tillsättas med utgångspunkt från nämnda handlingsprogram. Det förslaget biföll . presenterade den parlamentariska utredningen sitt betänkande Mål i mun förslag till handlingsprogram för svenska språket. Betänkandet innehöll även ett förslag till en språklag. Ytterligare , presenterade den socialdemokratiska regeringen propositionen Bästa språket en samlad svensk språkpolitik men utan förslag till språklag. Däremot föreslog regeringen fyra mål för den samlade svenska språkpolitiken. uppfattning har varit att svenska språket ska lagfästas. Eftersom utredningens förslag till språklag ansågs ha vissa icke önskvärda konsekvenser lanserade tanken att det svenska språket skulle regleras i grundlagen som landets officiella språk. Några månader efter det att hade fattat beslutet, som innebar bifall till propositionen, , inbjöd dåvarande utbildnings- och kulturminister kulturutskottets partiföreträdare till att samarbeta om en språklag där lagstiftningen som berörde de nationella minoritetsspråken skulle ingå. Den dåvarande oppositionen sade nej. delar dessa partier på regeringsmakten, och då passar det med att presentera en proposition som i allt väsentligt har ett likalydande innehåll med det som den förra regeringen föreslog riktlinjerna . I Lagrådets yttrande över propositionen från alliansregeringen säger rådet okej till förslaget. Men det som är intressant är att man delar uppfattning om att en lagreglering av svenskans ställning som huvudspråk närmast borde befästas i grundlag och inte i vanlig lag. Som ni antagligen känner till fick det förslaget inte något gehör hos . Då återstår det, precis som Lagrådet säger, att det är okej att lagfästa svenska språket i vanlig lag eftersom syftet med lagen ändå kan uppnås, det vill säga att symboliskt höja statusen för svenska språket genom en språklag. Jag kan ändå med stor tillfredsställelse konstatera att förslag håller på att förverkligas. Det tog närmare . Visst kan man få gehör för sina förslag, eller hur? Det gäller bara att vara envis och ha tålamod. anordnade en offentlig utfrågning om de fem nationella minoriteternas kultur där även de nationella minoritetsspråkens situation berördes. Efter vår debatt kommer förslaget om den nya lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråken att debatteras. I förslaget till språklag anges förutom att svenska är huvudspråk i också att de nationella minoritetsspråken är finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska. Det allmänna ska ha ett särskilt ansvar för att skydda och främja dessa språk liksom det svenska teckenspråket. Äntligen får det svenska teckenspråket ett likvärdigt skydd som de nationella minoritetsspråken. Det är också något som har drivit i . Men äras de som äras bör: alla teckenspråkiga och deras intresseorganisationer som stått för de avgörande insatserna för att teckenspråket ska få samma skydd som de nationella minoritetsspråken. Ett viktigt historiskt steg tas som är helt i linje med att faktiskt var det första land i världen som erkände teckenspråket som ett eget språk 1981. Jag yrkar bifall till reservation 1 om svenska språkets ställning i EU. Man kan kanske tycka att det är lite paradoxalt att det mest EU-kritiska partiet i är det parti som bryr sig mest om svenska språkets ställning i EU. Det om något bekräftar att vi EU-kritiker behövs i . Tänk på det när ni går och röstar ! beskriver att unionens ställning till språkmångfalden inom unionen grundas på principen om en enhet i mångfald en mångfald av kulturer, traditioner och övertygelse och en mångfald av olika språk. För att vi ska kunna leva upp till detta krävs att inte bara EU utan också de enskilda länderna tar sitt ansvar. När regeringen presenterar sitt förslag till språklag är det därför mycket märkligt att man väljer att inte tydliggöra vikten av att svenska används i så många sammanhang som möjligt inom unionen. Det är uppenbart, vilket också de flesta är överens om, att nyanserna riskerar att gå förlorade vid förhandlingar eller liknande om det språk som används inte är det vanliga språket. Detta till trots väljer bort möjligheten till tolkning inom EU. Vi anser, i likhet med utredningen som ligger till grund för den föreslagna lagen och flera remissinstanser, att en uttrycklig regel bör införas som pekar på behovet av att använda tolkning i så stor utsträckning som möjligt inom ramen för EU-samarbetet. Detta är också viktigt för att skapa så bra förutsättningar för insyn som möjligt. besökte , EU-kommissionär med ansvar för språkfrågor, kulturutskottet. Under mötet presenterade han EU:s politiska strategi för flerspråkighet. Han poängterade att man främjar sin egen nations intressen genom att tala sitt modersmål på officiella möten, i avancerade diskussioner och i förhandlingar. Det är självklart att i den mån det går att följa förhandlingar inom unionen ska också personer med svenska som modersmål kunna göra så. Vi anser att bör besluta om att § 13 i språklagen ska ha följande lydelse: Svenska är officiella språk i internationella sammanhang. Svenskans ställning som officiellt språk i Europeiska unionen ska värnas. Den som företräder i Europeiska unionen ska använda svenska när tolkning erbjuds om det inte av särskilda skäl är lämpligare att använda ett annat språk. Det är samma lydelse som har framfört och som har tillstyrkts av flera remissinstanser. Jag yrkar bifall till reservation 2 som handlar om punktskriftens ställning. Enligt regeringens förslag har det allmänna ett särskilt ansvar för att svenska språket, de nationella minoritetsspråken och teckenspråket används och utvecklas. Detta måste gälla såväl talat som tecknat och skrivet språk. anser därför, i likhet med bland andra och Myndigheten för handikappolitisk samordning, att den svenska punktskriften borde ingå som en del i detta ansvar. Vi vill att regeringen återkommer med förslag till en reglering av punktskriftens ställning. Avslutningsvis är svenska språkets ställning inom forskning och högre utbildning en fråga som behandlas mycket styvmoderligt i denna proposition. Om regeringen menar allvar med att förstärka och bevara det svenska språket kan man inte genom att hänvisa till den fria forskningen avfärda behovet av att språket används även inom högre utbildning. Vi är, som sagt, oroade över den avfärdande ton som regeringen använder. Vi avser att återkomma i annat sammanhang eftersom språklagen är subsidiär i förhållande till andra lagar och förordningar. De andra lagarna kan alltså ta över och då kommer språklagen i andra hand. 133 i (s): Dagens betänkande, KrU9, behandlar propositionen Språk för alla förslag till språklag. Vi socialdemokrater ställer oss bakom den föreslagna språklagen. Den proposition som vi har behandlat fastställer i stort sett de språkpolitiska mål som beslutade om . Förslaget innebär att svenska språket ska vara huvudspråk i , att finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska är nationella minoritetsspråk och att det allmänna ska ha ett särskilt ansvar för att skydda och främja dessa språk. Man lyfter i propositionen också fram teckenspråket. Det allmänna åläggs även här ett särskilt ansvar för att skydda och främja det svenska teckenspråket. Vi socialdemokrater välkomnar att man lyfter fram vikten av teckenspråket. Vi anser också att det ska vara självklart att alla som behöver lära sig teckenspråk ska få möjlighet att göra det. Vi socialdemokrater önskar att regeringen hade haft en större ambition inom det språkpolitiska området. Visst, man föreslår en språklag, men var finns de konkreta förslagen inom språkområdet? De lyser helt med sin frånvaro. Jag vill lyfta fram några av de förslag som vi har lagt fram i vår motion och som vi beklagar att utskottsmajoriteten inte har ställt sig bakom. I det aktuella lagförslaget sägs att den som har ett annat modersmål än svenska eller något av de nationella minoritetsspråken ska ges möjlighet att utveckla och använda sitt modersmål. Vi socialdemokrater lyfter i en reservation upp vikten av språkutveckling i förskolan. Vi anser att alla barn ska få möjlighet att ta till vara sina resurser på bästa sätt. Forskning visar att barn med utländsk bakgrund som har goda kunskaper i sitt modersmål och god kännedom om sin bakgrund och som vistas i flerspråkiga miljöer har bättre möjlighet att lära sig svenska och att utveckla färdigheter även inom andra områden. Stöd för barn med annat modersmål än svenska är viktigt i förskolan, särskilt för de yngsta barnen som håller på att utveckla sitt språk och sin identitet. Det är i förskoleåldern som språkutvecklingen är som mest intensiv. Därför tycker vi socialdemokrater att man borde ta till vara alla de erfarenheter av de språkförskolor som var en del av storstadssatsningen. Detta säger dock utskottsmajoriteten nej till. Det skulle vara intressant att höra vad kulturministern har för åsikt i denna fråga. Vi ser med oro på det faktum att antalet män som aldrig läser har ökat . Män i alla åldrar har minskat sitt bokläsande, men den kraftigaste nedgången ser vi bland de yngre männen. Därför tycker vi att det är viktigt att man satsar på läsfrämjande insatser. På många arbetsplatser har ett arbetsplatsbibliotek bidragit till att öka läsandet. En effekt har också blivit att fler använder sig av kommunernas bibliotek. Inte minst har utbudet av barnböcker i arbetsplatsbiblioteken stimulerat vuxna att börja läsa för sina barn. har antalet arbetsplatsbibliotek tyvärr minskat. Vi vet att ett bra sätt att nå nya ovana läsare är att erbjuda litteratur på arbetsplatsen och att man där även uppmuntrar till läsning. Utskottsmajoriteten hänvisar i betänkandet till att regeringen prioriterar läsfrämjande insatser för barn och unga och att har möjlighet att fördela bidrag till kultur i arbetsliv och för läsfrämjande insatser. Det är bra att man satsar på barn och unga, men ibland hänger barnens beteende ganska tydligt ihop med hur barnens föräldrar agerar. Barn gör som vi gör, inte alltid som vi säger. Genom att satsa på de vuxna blir det också bra för barnen. Vi socialdemokrater satsade i vår budget 10 miljoner mer än regeringen på läsfrämjande insatser. Där var också vuxna en viktig del. Vad gör kulturministern för att stimulera till läsande bland vuxna? Man hänvisar i betänkandet till förslag att bidraget till kultur i arbetsliv ska omvandlas till ett bidrag för projekt som syftar till att vidga arbetsmarknaden för konstnärer. Jag tycker att det är ett olyckligt förslag. Jag vill absolut att arbetsmarknaden för konstnärer ska vara så stor som möjligt, men vår ambition med kultur i arbetsliv är att nå de grupper som vanligtvis inte tar del av eller är aktiva inom kulturen. Att detta sedan kan generera arbetstillfällen för kulturarbetare är jättebra, men det är inte det primära målet. Vad säger kulturministern om utredningens förslag om att förändra villkoren för kultur i arbetsliv? De flesta av oss har en dialekt, vissa tydligare än andra. I och med 1900-talets samhällsförändring då människor flyttade på sig har dialekterna på många håll utjämnats och närmat sig riksspråket. Dialekterna är ofta kopplade till städer och bygder och hänger tätt samman med kulturer, historia och traditioner. En positiv inställning är avgörande för att dialekter ska finnas kvar. Saknas denna inställning är risken stor att avvikelser kommer att uppfattas som dåligt språk. Vi socialdemokrater tycker att undervisning om dialekter i skolan och attitydförändrade insatser riktade mot allmänheten är viktigt. Vi vill dessutom understryka behovet av dokumentation för att bevara detta kulturarv. Det finns många svenskar runt om i världen som är anställda i svenska eller utländska företag eller invandrare som återvänt till sina hemländer. Ju fler människor som talar svenska och ju fler som känner till vårt land, desto bättre är det för .