prot · GW09129 · 2009-06-10 00:00:00 — Utredningen ansåg att staten borde ta ett ansvar för att de som bor i har tillgång till ett allmängiltigt . Problemen består dels i att utlänningar har sämre möjligheter att få än svenska medborgare och att det strider mot den gemenskapsrättsliga principen om likabehandling av unionsmedborgare och deras familjer, dels i att avsaknaden av innebär problem vid kontakter med viktiga funktioner i samhället. Utredningen föreslog att ansvaret för det nya skulle läggas på polismyndigheten, då det var osäkert om Posten skulle fortsätta att utfärda sedan avvecklats. Regeringen följde inte utredningens förslag utan ansåg att skulle ansvara för uppgiften att utfärda det nya . Så sker också . Problemet uppstod när upphörde och då Posten valde att inte fortsätta att tillhandahålla . Här blev det ett tomrum då ingen tog ansvar för de problem som uppstod. Om det blir problem för människor med skärpta regler, borde det i rimlighetens namn ha blivit större problem när ingen, vare sig eller skattemyndigheten, utfärdade , alltså under hela den tid som vi har granskat detta ärende. Regeringen betonade i direktiven till vikten av att säkerställa upprätthållandet av den fria rörligheten inom EU i enlighet med EG-fördraget och unionsmedborgarnas och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier. Detta förhållande borde regeringen ha förebyggt så att glappet hade undvikits. Även denna reservation och detta anförande kunde ha förebyggts om den borgerliga majoriteten hade haft kurage att påpeka detta faktum i utlåtandet. 95 (): Vi kan alla vara överens om att människor i sin vardag är i stort behov av . Det kan behövas för att ta ut pengar på banken, för att betala på restauranger eller för att hämta ut paket på posten, bara för att ta några exempel. Man tänker kanske på hur beroende man är av att kunna identifiera sig. Att visa i alla möjliga sammanhang är för de flesta en slentrianhandling. De som verkligen märker hur stor betydelse ID-handlingen har i vårt samhälle är de som av ett eller annat skäl inte har något . En grupp som länge har haft svårt att få i är vissa utländska medborgare. Staten har inte under tidigare decennier haft ett direkt ansvar för att förse medborgare eller icke-medborgare bosatta i med ett . I stället är det aktörer på marknaden som har tagit huvudansvaret för att utfärda dessa kort, till exempel banker och som ju är det företag detta ärende gäller. En vanlig standard för är de SIS-märkta korten. För att få ett sådant kort från sin bank krävs det att man har varit kund . har, som tidigare talare nämnde, betraktat alla som kunder. har därför varit ett naturligt val för många utländska medborgare som varit i behov av en svensk identifikationshandling. Successivt har det blivit svårare att få en ID-handling genom , inte minst genom de skärpta krav som företaget självt valde att införa . Då blev det till exempel svårare att styrka sin identitet för den som saknar en nära släkting att ta hjälp av. Skälet till skärpningen var den växande brottsligheten kopplad till falska identiteter. Riksdagsledamöter från flera partier har uppmärksammat regeringen på svårigheterna att få ett svenskt , vilket drabbar vissa utländska medborgare. svarade dåvarande näringsminister på en riksdagsfråga och motiverade redan då det strikta regelverket med att det felaktiga utfärdandet av ID-handlingar hade ökat. Han påpekade också att det inte fanns någon lagstiftning som slår fast rätten till . Ett annat problem som tagits upp i är att för att kunna utfärdas kräver antingen personnummer eller samordningsnummer. Trots önskemål från har det inte varit möjligt att begära ett samordningsnummer från skattemyndigheten för en asylsökandes räkning. för folkbokförda i föreslog att staten skulle ta ansvar för att förse invånarna med ID-handlingar och att uppgiften skulle läggas hos polisen. Regeringen följde i princip förslaget om att öka statens ansvar men valde att inte lägga ansvaret hos polisen utan i stället hos skattemyndigheten. Beslutet innebär att ett problem som sträcker sig flera decennier bakåt i tiden äntligen har fått en lösning. Den socialdemokratiska reservationen tar sin utgångspunkt i EU-regler som säger att alla unionsmedborgare ska behandlas lika. Jag tänker varken säga att den tidigare ordningen strider mot eller att den inte strider mot . uttrycker sig ganska försiktigt och säger att det kan vara så att förhållandet som rådde innan problemet löstes stred mot . är knappast rätt instans för att göra en definitiv bedömning av det. Den normala ordningen i ett sådant här sammanhang är att håller efter medlemsländer som inte lever upp till det gemensamma regelverket. I slutändan är det som avgör om ett medlemsland har gjort fel. brukar inte jaga regeringen med anledning av exempelvis direktiv som är för sent införda. Det finns ingen anledning för oss att nu ta på oss den rollen. Regeringens hantering av forskningsmedel (avsnitt 2.7) 96 (): Att granska eller inte granska har varit frågan för dagen och är så även i detta ärende. I riksdagsordningen och i budgetlagen slås fast att budgetpropositionen ska vara fullständig och slutgiltig när den lämnas. I budgetpropositionen saknas en fullständig fördelning av forskningsmedel på respektive lärosäten. En del av medlen ligger i ett särskilt anslag för senare fördelning i samband med forskningspropositionen. I den finns visserligen ett förslag till sammanställning av en sådan fördelning men utan att får ta ställning till den då beslutspunkter saknas. Inte heller har regeringen återkommit med någon anslagsfördelning i en tilläggsbudget. Regeringen har på detta sätt infört en helt ny ordning. Vi socialdemokrater anser att det är betydelsefullt att fullständighetsprincipen enligt budgetlagen upprätthålls. Det är annars svårt för och andra att få en helhetsbild av regeringens förslag angående den ekonomiska politiken och statens inkomster och utgifter. Om fullständighetsprincipen inte upprätthålls försvårar det också för oppositionen att formulera heltäckande förslag och fullständiga alternativ till regeringens politik. Ett enigt finansutskott delar denna uppfattning. Även om finansutskottet välkomnar satsningen på forskning och utveckling gör man påpekanden om den budgetmässiga hanteringen av satsningen. Man säger bland annat att medlen för lärosäten ska ingå i budgetpropositionen. Trots att de inte är fördelade har regeringen preliminärt lagt på en anslagspost, nr 17, på anslaget 2:56 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m. Denna anslagspost omfattar därmed cirka hälften av forsknings- och innovationssatsningen. I budgetpropositionen finns således specificerade anslag för de olika lärosätena, men eftersom propositionen också innehåller en ospecificerad forskningssatsning ger anslagen inte en fullständig bild av fördelningen mellan lärosätena. anser att regeringens förslag att anvisa anslag till universitet och högskolor och bredvid lägga en ospecificerad post för forskning är en olycklig lösning eftersom de anslag som anvisar i budgeten endast ger en partiell bild av den samlade medelsfördelningen mellan lärosätena. anser också att den valda modellen står i konflikt med kravet att budgetpropositionen ska vara fullständig. Socialdemokraterna i utbildningsutskottet har dessutom i ett särskilt yttrande instämt till fullo i vad finansutskottet anfört och förutsätter att regeringen inte kommer att använda denna metod för framtida forskningssatsningar. Det har dock framkommit att tidigare regeringar har överlämnat propositioner med budgetkonsekvenser för kommande budgetår efter att budgetpropositionen har avlämnats. Regeringen har då i budgetpropositionen specificerat och uttryckligen beaktat budgetkonsekvenserna i förslag till ramar och anslagsnivåer i budgetpropositionen. Vidare har båda propositionerna i dessa fall överlämnats vid i princip samma tidpunkt eller så har regeringen återkommit till anslagsfördelningen i en tilläggsbudget med beslutspunkter för att ta ställning till. Vi socialdemokrater anser mot denna bakgrund att hanteringen av forskningsmedel inte följer den hantering som tidigare ägt rum. Regeringen har infört en helt ny ordning. Ett enigt finansutskott och Socialdemokraterna i utbildningsutskottet anser att regeringens handläggning av budgetpropositionen i denna del strider mot fullständighetsprincipen. Socialdemokraterna, i KU vågade granska och kritisera, och ett enigt finansutskott och Socialdemokraterna i utbildningsutskottet vågade granska och kritisera denna hantering av budgetpropositionen, men den borgerliga majoriteten i KU vågade inte det. Givetvis står vi socialdemokrater bakom även denna reservation. Men i likhet med tidigare tänker vi, för tids vinnande, inte yrka på godkännande av anmälan i reservationen. 97 (): har efter anmälan granskat huruvida regeringen följt regelverket i hanteringen av forskningsmedel i budgetpropositionen. Anmälaren ifrågasätter om det finns tillräckligt lagstöd för att i regleringsbrev dela ut pengar till lärosäten och om regeringen kan flytta forskningspengar mellan lärosätena utan riksdagsbeslut. gällande ordning är att budgeten fastställs i två steg. I det första steget fastställs totalomslutningen, utgifterna delas in i olika utgiftsområden som innefattar ett flertal olika anslag. När ramarna för dessa utgiftsområden har beslutats får de inte överskridas. Avsikten är att man på ett tidigt stadium ska få klarhet i hur budgeten i sin helhet kommer att bli kommande budgetår. I 17 § första stycket i budgetlagen anges att statens inkomster och utgifter ska budgeteras och redovisas brutto i statsbudgeten. I samma paragraf andra stycket anges att om inkomsterna i en verksamhet endast ska bidra till att täcka verksamhetens utgifter får utgifterna dock redovisas som netto på anslaget. Detta ger uttryck för två principer som man brukar iaktta i fråga om statsbudgeten, nämligen fullständighetsprincipen och bruttoprincipen. Den förra innebär att all statlig verksamhet bör ingå i statsbudgeten, den senare att för varje sektor ska samtliga inkomster och utgifter tas med. I budgetpropositionen föreslogs under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning att ca skulle anvisas på anslag 2:56, Särskilda utgifter inom universitet och högskolor. Av dessa avsåg en utgiftspost om 1,2 miljarder forskningsmedel. Regeringen anförde att under detta anslag hade medel beräknats för verksamhet inom högskoleområdet för vilka medel inte hade ställts till förfogande under annat anslag. Under anslaget hade beräknats medel för forskning och innovationsinsatser i anslutning till forskning vars användning skulle komma att redovisas närmare i den kommande forskningspropositionen. ansåg att i och med forskningspropositionen hade fått en fullständig bild av regeringens förslag. Det kan tilläggas att modellen att i budgetpropositionen redovisa en ram som närmare presenteras i en därefter framlagd särproposition är en modell som använts tidigare, bland annat vid behandling av forskningsproposition 2004. Andra exempel är Vårt framtida försvar 2004 och Infrastruktur för ett långsiktigt hållbart transportsystem 2001. Vad gäller det som anförs i anmälan om flytt av beslutandemakt från riksdag till regering anges i promemorian från att det, även om det inte berör kravet på att budgetförslaget ska vara fullständigt, kan konstateras att under huvuddelen av den tid som förslagen i budgetpropositionen behandlades hade tillgång till forsknings- och innovationspropositionen. Utskottet noterar att regeringen i budgetpropositionen har specificerat och uttryckligen beaktat de beloppsmässiga konsekvenserna i förslagen till ramar och anslagsnivåer samt angett den övergripande principen för hur medlen ska fördelas. Att regeringen sedan närmare preciserat användningen av medlen i forsknings- och innovationspropositionen ligger i linje med hur förslag hanterats tidigare inom bland annat forskning och infrastruktur när förslagen sträcker sig över en längre tidsperiod. Enligt utskottets mening har regeringen följt fullständighetsprincipen. Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan och avslag på anmälan i reservationen. 98 () replik: Den ordning som har varit tidigare är att man har återkommit till och där specificerat och i beslutspunkter kunnat låta ta ställning till de anslag som man har fördelat. Under utfrågningarna framkom att statsrådet inte hade för avsikt att återkomma. Problemet har uppstått när det inte heller i forskningspropositionen fanns några beslutspunkter. Den är mer att beteckna som en skrivelse än som en proposition där det inte finns något för att ta ställning till. Det är just det som strider mot fullständighetsprincipen. Finns det flera områden där majoriteten tycker att man kan lägga en klumpsumma och att sedan får besluta vad den ska användas till? 99 () replik: Jag tror inte att vi kan peka på några andra områden som ska hanteras på detta sätt. Jag kan delvis instämma i det som finansutskottet säger, nämligen att detta inte är någon riktigt bra ordning. Vi har också tagit med ramarna och i ramarna finns det angivet hur mycket pengar det handlar om. Man kom sedan att redovisa exakt hur detta skulle fördelas. konstaterar också att detta är tillfyllest. Man har fått de specifikationer som man vill ha och har kunnat ta ställning till både budgetpropositionen och den proposition som kom därefter. 100 () replik: Om det inte finns några beslutspunkter för att fatta beslut om när forskningspropositionen kommer och fördelningen sker flyttar man ju makten från till regeringens regleringsbrev. Det gläder mig att det inte kommer att ske på flera områden, som säger. Varför skulle det vara riktigt att göra det i just den här delen? 101 () replik: Jag anser inte att har förlorat någon makt i och med den här ordningen. har haft möjlighet när det gäller följdmotioner. Man har haft diskussioner i utskotten och man har haft möjlighet att diskutera dem här i och komma med andra förslag. Möjligheterna för att agera har helt klart funnits. Den som så önskat hade kunnat föreslå något annat. har ju godkänt ordningen och tycker att det har gett en fullständig bild av de forskningsanslag som presenterats. 102 i (fp): I globaliseringens tid måste svensk konkurrenskraft till stor del bygga på ett högt kunskapsinnehåll i våra exportprodukter om vi inte vill konkurrera med låga löner. Därför är forskning, utveckling och innovation centrala delar för att säkra tillväxt och välfärd . Kunskap och strävan efter förklaringar har också ett egenvärde. På så sätt är forskning en naturlig och nödvändig del av mänsklig kultur. Förutsättningarna för forskning i vårt land påverkar stort framtida utvecklingsmöjligheter. Goda villkor för forskning öppnar för innovationer, bidrar till tillväxt och fördjupar kunskapen om omvärlden. Det betonar vikten av satsningar som fokuserar på forskning av hög kvalitet som är innovativ och internationellt konkurrenskraftig. Den forskningsproposition som alliansregeringen presenterade för åren 20092012 innebär det enskilt största resurstillskottet någonsin till svensk forskning. För alliansen är forskning och utbildning i fokus. Bara tillskottet på är större än hela den förstärkning som den senaste socialdemokratiska forskningspropositionen innebar. är förstärkningen uppe i . Det är dock klart att vår reform på området inte bara handlar om pengar. Det finns också ett antal systemfrågor som har hämmat svensk forskning . Genom att konsekvent hävda kvalitet och använda konkurrens som metod ger alliansen svenska forskare förutsättningar att bli allra bäst. har dessutom regeringen rott i land ESS, kanske det största som har hänt svensk forskning. Den europeiska forskningsanläggningen kommer att byggas i . Det kommer att innebära stora möjligheter för , särskilt för . Utan en kunskapsinriktad ekonomi där utbildning och forskning står i fokus stannar . Med detta sagt ska vi diskutera KU-anmälningen av . Hon anser att regeringens hantering av forskningsmedel i budgetpropositionen har varit ofullständig. Här har oppositionen reserverat sig och hävdar att budgetlagens krav på fullständighetsprincip inte är uppfyllt. Det är som fattar beslut om hur statens medel ska användas enligt regeringsformen. Fullständighetsprincipen innebär att ska fatta beslut om alla utgifter och inkomster , så att har full överblick och kan göra avvägningar mellan utgifter för exempelvis försvaret kontra det sociala området och självklart garantera att det finns tillräckligt med inkomster för att ha råd med utgifterna. Fullständighetsprincipen är viktig att upprätthålla. Det blir annars svårt för och andra att få en helhetsbild av regeringens förslag angående den ekonomiska politiken och statens utgifter. Det blir också annars svårt för oppositionen att formulera alternativ till regeringens politik. Det har dock utvecklats en praxis där regeringen överlämnar fleråriga och stora propositioner med budgetkonsekvenser efter det att budgetpropositionen avlämnats . Regeringen har, i den praxis som utvecklats, specificerat och uttryckligen beaktat budgetkonsekvenserna av särpropositionen i budgetpropositionen. Detta förfarande har använts inom ett antal sakområden som forskning, försvar och infrastruktur. , som presenterade sitt förslag till ändringar av grundlagarna, har i politisk enhällighet inte heller lagt fram något förslag om att förbjuda denna praxis. Regeringens proposition Ett lyft för forskning och innovation presenterades i , ungefär efter budgetpropositionen. Att presentera den forskningspolitiska propositionen efter att budgetpropositionen presenterats är som sagt en praxis som tillämpats tidigare. Den senaste forskningspropositionen , som gällde perioden 20052008, redovisades inte i av den förra regeringen förrän , det vill säga hela efter att budgetpropositionen hade redovisats och långt in på det år då den skulle börja gälla. I det aktuella fallet har den senaste forskningspropositionen, som alliansen har lagt fram, redovisats så snabbt till att hade full tillgång till alla siffror och medelsfördelningen mellan lärosätena innan statens budget klubbades i . Oppositionspartierna har haft full motionsrätt, och hade kunnat besluta om en annan medelsfördelning mellan lärosätena om man hade velat. Men vi i riksdagsmajoriteten gillar den nya satsningen på forskning för framtiden och har godkänt förslaget. Fullständighetsprincipen har varit uppfylld. 103 () replik: Om det är så att regeringen lägger fram en forskningsproposition och inte har några beslutspunkter för att ta ställning till, hur ska man då kunna lägga fram något annat? Det håller inte. Skillnaden mot det som har lagts fram i forskningspropositionen och i tilläggsbudgetar är att det då fanns beslutspunkter att ta ställning till. Vad är det då för andra förslag man ska lägga fram, när det inte finns några förslag till beslut? 104 i (fp) replik: Jag instämmer inte i beskrivning när hon i sitt anförande säger att inte har fått ta ställning till medelsfördelningen till universitet och högskolor. Forskningspropositionen kom bara efter budgetpropositionen. I den redovisades politikens inriktning: en kraftig satsning på forskning och en ny satsning på att använda konkurrens som ett sätt att förbättra kvaliteten i svensk forskning. Där ingick också en redovisning av hur medlen skulle fördelas. Det var full öppenhet och insyn i vilken politik som regeringen för och vill föra. Ni hade alla möjligheter att motionera om er politik. Men tycker om den här politiken och godkände både budgetpropositionen och forskningspropositionen. Den stora skillnaden som jag ser det, herr talman, jämfört med tidigare är att den här forskningspropositionen kom . innan skulle fatta beslut om budgeten hade man full inblick i de här utgifterna. lade Socialdemokraterna fram sin budgetproposition och förutskickade att det skulle komma en forskningsproposition. Men då fattade beslut om budgetpropositionen utan att ha sett forskningspropositionen. Den kom inte förrän i mars året därpå. Det är väl den stora skillnaden. Jag skulle vilja fråga om hon inte ändå håller med om att fullständighetsprincipen var mycket bättre uppfylld då beslutade om budgeten jämfört med budgeten . 105 () replik: Nej, skillnaden är att även om man signalerar att man kommer att lägga fram den och gör det så finns det beslutspunkter för att ta ställning till. Det är det som är skillnaden. Det är väldigt enkelt att säga att man hade kunnat lägga fram en motion eller göra någonting annat. Då undrar jag: Om man inte lyssnar på ett enigt finansutskott när de säger att fullständighetsprincipen inte är uppfylld om man gör så här, om man inte lyssnar på Socialdemokraterna i utbildningsutskottet som säger samma sak, varför skulle man då lyssna på någon annan som försöker rätta till de misstag som görs på vägen? 106 i (fp) replik: Ja, finansutskottet knorrade lite grann i sitt utlåtande över den praxis som har utvecklats och som ändå innebär att stora tunga propositioner presenteras efter budgetpropositionen. Det är alltså en praxis som har utvecklats. I politisk enhällighet föreslår inte heller en ändring i grundlagarna så att denna praxis förbjuds. Det är en avgörande skillnad i förhållande till det som föregick den socialdemokratiska forskningspropositionen. återkommer här till att ni lade fram en tilläggsbudget, men det var ju för att er forskningsproposition kom så sent. Den presenterades inte förrän efter budgetpropositionen. Ett nytt kalenderår hade börjat. Enligt regeringsformen får man inte lägga fram en tilläggsbudget innan budgetpropositionen ens antagits i . Men så var fallet för vår del eftersom alliansregeringen var så snabb. Man presenterade forskningspropositionen innan budgetpropositionen skulle antas. Jag tror att det är mycket lättare för lärosätena att planera för sin verksamhet eftersom forskningspropositionen kom att jämföra med att budgetpropositionen avseende deras verksamhet kom som det här skulle börja gälla. Jag tycker att det är alldeles självklart att alliansregeringen, jämfört med den förra regeringen, har sett till att på ett helt tillfredsställande sätt uppfylla fullständighetsprincipen eftersom forskningspropositionen kom innan budgetpropositionen skulle klubbas i . Slutligen får jag väl tillägga att jag tror att vi i är bättre än man är i finansutskottet på att bedöma den konstitutionella riktigheten i olika beslut. Regeringens agerande avseende vissa anslag i tilläggsbudget (avsnitt 2.8) 107 (): Jag står självfallet bakom alla socialdemokratiska reservationer här, men för tids vinnande yrkar jag på godkännande av anmälan i reservationerna 1 och 8. När regeringen lämnar sitt budgetförslag till ska det vara komplett, och det ska tydligt framgå vad de olika föreslagna anslagsposterna ska användas till. Detta är reglerat i regeringsformen, riksdagsordningen och budgetlagen. Det är , inte regeringen, som har finansmakten. Regeringsformen innehåller också ett beredningskrav beträffande alla förslag som skickas från regeringen till . I det här aktuella fallet har regeringen valt att i budgeten lägga in en avvecklingskostnad för en myndighetschef inom anslaget Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete. Redan rubriceringen är tveksam. Men eftersom kontot innehåller en mindre post som regeringen ska få disponera fritt kan det finnas visst fog för åtgärden, även om den genomsnittliga riksdagsledamoten nog tror att pengarna under anslaget fullt ut ska användas till det som nämns i rubriken. För att finansiera avvecklingskostnaden har anslaget för den aktuella myndigheten minskats med samma summa. När vi socialdemokrater i en interpellationsdebatt undrar vad denna minskning beror på får vi mycket krystade svar som går ut på att det handlar om personalavveckling, att kulturministern inte vill diskutera enskilda personer i och att vi i oppositionen nog ändå bör känna till ärendet. Här menar vi att kulturministern definitivt går över en gräns.