prot · GX0918 · 2009-10-21 00:00:00 — Beslutet , då vi fattade det förra rovdjursbeslutet, grundade sig på en väldigt bra utredning av , men tyvärr lämnade den dåvarande regeringen flera av de viktigaste punkterna därhän. Man tog inte med dem i den propositionen. Det var synd, för det gällde bland annat förvaltningsfrågorna och rätten att skydda sina tamdjur. Det hände som sagt inte särskilt mycket förrän då tillsatte . Det var bra, för det blev en bra utredning som var gedigen. Jag kan också konstatera att vi har en hyggligt bred enighet om huvuddragen i den. Låt mig dock poängtera, liksom var inne på, att det inte bara handlar om varg. Den här debatten har till handlat om varg. I stora delar av Norrlandslänen i varje fall och även i är lodjursfrågan faktiskt svårare att hantera. Jag vet på vilket sätt det etappmålet fastställdes . Det var minst sagt märkligt. Vi ligger högre än vad vi skulle behöva göra för att nå upp till kravet för den gynnsamma bevarandestatusen, både vad gäller lo och björnen som vi också har fått i alltför stort antal. Men den stammen har vi möjligheter att få reglera. För tids vinnande ska jag bara hålla mig till två saker som jag har studerat och som jag vill ställa en del frågor om. Tyvärr har företrädaren för lämnat lokalen, men företrädare är kvar. Jag vill fråga: Vilka bevekelsegrunder finns det för att inte tillåta människor att skydda sin egendom? Varför ska man inte ha den möjligheten? Jag anser personligen att det är närmast kränkande jag har varit djurägare i hela mitt liv att inte få skydda sina tillgångar. För att inte tala om djurs lidande! Jag vet hur det brukar gå till när de här angreppen görs på djuren. Jag har fått väldigt många frågor på den punkten, och jag hoppas också få ett svar av . Min andra fråga gäller vargar i renskötselområdet. föreslår att vi ska underlätta vargetablering i hela renskötselområdets kustområde, alltså efter hela . Vilka är motiven och konsekvensberäkningarna, och vilken är förankringen hos rennäringen? Jag vet att det finns miljöpartistiska företrädare i varje fall i en del samebyar i , och jag utgår från att ni har förankrat detta där. Min följdfråga till det är: Kommer Socialdemokraterna att ställa upp på detta att vi skulle underlätta vargetablering i hela renskötselområdet? Det var mina två korta frågor efter en debatt som har varit givande. Det har sagts en hel del bra saker och en hel del annat också. Jag vill gärna lyssna på detta för att få en komplettering. Varför ska ni avrusta och ta bort nuvarande lydelse av § 28, och varför ska man ha in varg i renskötselområdet? 37 () replik: Jag har stor respekt för erfarenhet från de här diskussionerna och debatterna som har förts i den här kammaren. Det är väldigt intressant. Jag har ju själv bara varit med i den här kammaren men har försökt att snappa upp det som har hänt och försökt att lyssna på olika människor i den verklighet som finns utanför det här huset. Jag fick två frågor. Den ena handlade om att inte låta människor skydda sin egendom när de ser djur lida. Jag har också massor av erfarenheter av lidande djur. Jag befann mig på i några omgångar och hjälpte till med lamningar i min ungdom, och jag har gjort det senare också. Då var det angrepp av räv, och det var otroligt stort. Det var ett ständigt angrepp, då rävarna kom och hämtade de här små lammen. Dessutom var det kråkfåglar och andra som gav sig på ögonen på djuren. Vilda djur är alltid ett hot mot tamdjuren. Jag tycker, som vi har skrivit i vår motion, att de här aktuella arterna bör strykas ur § 28, men däremot har vi inte sagt att vi inte ska göra det möjligt för folk att skydda sin egendom när de ser att ett angrepp pågår. Jag fick en fråga om vargetablering och motivet och förankringen hos rennäringen. Jag ser definitivt det här som en jättestor konflikt. Däremot kan jag ställa en motfråga om hur den naturliga invandringen ska ske i verkligheten. 38 () replik: För det första är äganderättens grundpelare att få skydda sin egendom och sina djur. Då ska det inte spela någon roll vilka djur det handlar om. Det är den principiella uppfattningen. Jag utgår verkligen från att det inte blir verklighet att förändringen av § 28 i jaktförordningen som har mottagits så positivt tas bort, och att även utökningen som jordbruksministern tog initiativ till, nämligen att även grannar och kamrater i jaktlag ska kunna ingripa, får vara kvar. Jag ser att nickar, så jag tar det som intäkt för att det inte ska rivas upp. Vargetablering i renskötselområdet är icke möjlig. Frågan kom upp att man skulle kunna ha någon sorts fri lejd, och det var ju ett nytt ord i den här debatten. Jag bor i området och vet hur verkligheten är, och renägarna klarar inte att ha varg i området. Det blir ett våldsamt merarbete och även mycket skador. Vi har också ett ersättningssystem i det här landet som gör att vi ur ekonomisk synvinkel inte kan tillåta mer rovdjur totalt sett i renskötselområdet. Det är stora ekonomiska uppoffringar inom det området också. Jag har inte fått några tydliga svar, men har ju möjlighet att återkomma. 39 () replik: Den sista utökningen som skedde av § 28 tyckte vi inte riktigt om. Det tror jag att har klart för sig. När det gäller äganderättens grundpelare ska det inte spela någon roll vilka djur det är, men faktum är att vi har ett ansvar för de rovdjur som vi har. Vi har ett ansvar för att de överlever och får långsiktigt hållbara och livskraftiga stammar, och vi tycker att det är viktigt att vi lever upp till gynnsam bevarandestatus. Det är därför vi säger som vi säger i vår motion. Vi har ett större och övergripande ansvar. Jag hoppas att det är någonting som och också delar synen på. 40 () replik: Ja, och vi får konstatera att vi har en gynnsam bevarandestatus på de stora rovdjuren i landet , så det är inget problem i sig. Jag ser det mer som en principfråga för att stärka tilltron det var det jag började med till rovdjurspolitiken så att människor i de bygder som ska hysa de här stora rovdjursstammarna känner att de kan påverka sin situation. Det är ju en jätteviktig del av hela livskvaliteten, som sagt. Vi får säkert återkomma till de här debatterna. har vi lagt grunden för en bra och sammanvägd rovdjurspolitik, och jag både hoppas och tror att den kommer att fungera väl. 41 (): Min partikollega har på ett utmärkt sätt redan beskrivit och alliansens ställningstagande varför jag bara helt kort tänkte ta tillfället i akt och stryka under några punkter. Det är bra att alliansregeringen lyckats lösa denna fråga, som under den socialdemokratiska regeringen blev alltmer infekterad. Jag noterar med tacksamhet att Socialdemokraterna nu till allra största delen står bakom vårt förslag. De stora rovdjuren är en resurs och ska förvaltas, därom råder ingen tvekan. har fortfarande det övergripande ansvaret. De har makt att delegera förvaltningen till länsstyrelser för en mer regional förvaltning, men de har också makt att återta delegeringen. Sammantaget kommer det att leda till ökad delaktighet och ökad acceptans för rovdjur i vår fauna. Vargens genetiska status har diskuterats . Den kommer att förstärkas med alliansregeringens rovdjurspolitik. För att få en hållbar stam är det en förutsättning att vi också har en stam som är genetiskt frisk. Många arbetar nu för att förbättra samexistensen, bland annat genom utökade informationssatsningar. Den samverkan sker även genom arbetet i , där man diskuterar en gemensam databas och en gemensam rovdjursportal, för att nämna några områden. Det är mycket positivt. En gynnsam bevarandestatus måste givetvis uppnås. Det är det som förvaltningsplaner syftar till. Art- och habitatdirektivets yttersta syfte, att bevara den biologiska mångfalden, måste självklart säkras. Därför är det viktigt med en livskraftig, genetiskt frisk rovdjurpopulation. Den skapas genom viltförvaltningsdelegationer, rovdjursförvaltningsområden och det som vi kallar för en adaptiv förvaltning. Det, herr talman, är oerhört väsentligt. Genom den förvaltningen följer vi utvecklingen. Vi är beredda att slå till bromsarna, korrigera, välja ny inriktning om det visar sig vara problematiskt. Det är angeläget att noga följa och utvärdera vad som händer med exempelvis attityder, illegal jakt, vargstammens utbredning. Vi kan inte vänta med åtgärder till ett visst datum utan i så fall måste man agera . Det är själva syftet med den kontinuerliga utvärderingen. ställer sig självklart bakom detta betänkande, med alla de försäkringar som har förtydligat att bevara och förstärka den biologiska mångfalden, att ha en genetiskt frisk stam och en adaptiv förvaltning, men också i form av förvaltningsplaner. Vi är tillfreds med att vi genom ett stort arbete lyckats finna denna balans så att människor kan känna att vi har lyssnat på dem. Människa och rovdjur kan framgent leva sida vid sida. Det är vårt mål, och därför yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 42 () replik: Jag hade egentligen inte tänkt begära replik och därmed förlänga debatten, men jag vill ändå fråga och om den regionala förvaltningen. Det är, som jag ser det ett av de stora problemområdena inte för att man frågar människorna i regionerna, har en dialog med dem, utan för att det enligt finns risker med ett sådant förfarande. Enligt de undersökningar, den forskning, som Brå lutar sig mot sker olika former av otillåten påverkan av personer som arbetar med rovdjursfrågor vid länsstyrelserna. Man säger att det finns risk för att påtryckningarna kommer att öka, särskilt om den aktuella går emot de tongivande lokala krafterna. Det är inget som jag påstår, utan det är Brå som påstår det. I stället för att missnöjet med rovdjurspolitiken riktas mot de centrala myndigheterna blir det en regional konflikt. Jag tycker att det är en mycket viktig aspekt och vädjar till och övriga alliansen att ta det på allvar. Förmodligen går det att hantera, men det kräver ganska stor insikt om att det kan gå till på det sättet. 43 () replik: Jag delar inte uppfattning vad gäller den regionala förvaltningen. Tvärtom ser jag det som en enorm möjlighet till delaktighet och engagemang att vi har de större regionerna där man kan mötas. När talar om tongivande lokala krafter hoppas jag verkligen att det ska finnas tongivande lokala krafter från alla sektorer, alltså även från miljörörelser och andra som är berörda. Det är viktigt för där finns kunskapen, lokalkännedomen, engagemanget och viljan att lösa det hela. Utgångspunkten är ju en balans. Vi ska leva i samexistens. Dessutom har det övergripande ansvaret. När de delegerar ärendet följer de det för att se hur det fungerar. Det finns nämligen en avrapporteringsskyldighet. Om det inte skulle fungera har möjlighet att återkalla delegeringen av ärendet och ta över ansvaret. Jag ser detta som en stor möjlighet och ett led i lösningen kommer att vara att ge verktygen och möjligheterna till regionerna. 44 () replik: Jag hade naturligtvis hoppats på lite mer stöd i den här diskussionen. Jag hoppas dock att har rätt. Jag hoppas verkligen det. I den bästa av världar är det så det ska gå till, definitivt, men jag tycker att man ska ta det som skriver på mycket större allvar. 45 () replik: Vi har gått in i detta arbete med stor ödmjukhet, och som allianskollegerna tidigare beskrivit har det varit ett stort och gediget arbete. Man har varit ute på fältet och arbetat oerhört hårt. Det gäller framför allt den arbetsgrupp där varit representant. Eftersom jag känner till det gedigna arbetet har jag en stor tilltro till att vi ska kunna lösa detta, för det har gjorts många viktiga inspel. Som jag nämnde i mitt anförande är det viktigt att följa utvecklingen genom det som kallas den adaptiva förvaltningen så att man ser vad som händer och har möjlighet att korrigera, stanna upp, belysa olika saker och ta reda på vad som händer på marken. Det känns som en stor trygghet för mig. Det här är en stor och viktig fråga, och jag tycker att vi ska känna stor ödmjukhet inför de farhågor som kommit till uttryck. Jag känner mig dock trygg och tycker att det är en seriös behandling. Det är oerhört värdefullt att vi nu har kommit fram till denna proposition. 46 (): Det finns små tankevurpor och en hel del stora tankevurpor. En tankevurpa som jag skulle vilja påstå är lite större är när man förordar att vi ska leva upp till en bevarandestatus genom att skjuta dem som vi vill bevara. Det upplever jag som mycket av en tankevurpa. var uppe och pratade just om att vi borde uppnå någon form av gynnsam bevarandestatus. pratar liksom alla andra här om ett djur som är så pass plågat av inavel att det är värre än om syskonpar parar sig. Vi pratar om en liten extremt hotad art. Då börjar man prata om att man når upp till någon form av gynnsam bevarandestatus. Här kommer jag tillbaka till begreppet tankevurpa. säger genom att det inte finns någon ursäkt för att inte komma i gång med jakten . Ja, det skulle väl vara EU:s naturlagstiftning, och art- och habitatdirektiven samt de starka rekommendationerna från tunga vetenskapliga institutioner som Artdatabanken, , och . pratar mycket om att man ska lyssna. Man ska lyssna till folket. Jag tycker även att man ska lyssna till vetenskapen och de institutioner som har tyckt och tänkt kring den galna idén om att börja skjuta varg. Vad gäller det genetiska och hur vi ska kunna få vargstammen att utvecklas behövs det att vi planterar in varg. Det är den enda del av den borgerliga politiken som stämmer överens med verkligheten. Det behöver planteras in varg. Men att genom någon form av zoologisk ingenjörskonst å ena sidan skjuta varg för att å andra sidan flytta in några känns minst sagt märkligt. Genetisk mångfald är inte som någon form av förkylning, som man kan bota poff!, så var det genetisk mångfald som man skjuter lite andra vargindivider. Vi pratar om generationer av vargar. Det går inte att få till den här genetiska mångfalden. En annan sak, på tal om tankevurpor, är att man lyfter fram att man nästan ska ha som en nollvision mot jakthundar som blir tagna och tar det som ett argument för att skjuta varg. Då ska jag berätta lite av en hemlighet, som säkert kommer att skära illa i mångas öron. De här jakthundarna släpper man ut i skogen för att jaga. Det är inte hundarna själva som kutar ut och tänker: ska jag försöka bli tagen av en varg! Det är jägarnas ansvar. Det är inte vargens fel att han skyddar sig när det kommer en hund inspringande i hans revir. Det här kommer jag säkerligen att få äta upp. Men det är precis så. Det är jägarnas ansvar att hundarna blir tagna. Om vi seriöst ska kämpa för att verkligen komma fram till det vi kallar en gynnsam bevarandestatus så behöver det planteras in varg, som borgerligheten har lyft fram, men framför allt kan vi inte skjuta varg. 47 () replik: Jag tackar för inlägget från . Det var väldigt intressant, tycker jag. Jag passar på att försöka få lite klarhet i oppositionens rovdjurspolitik framöver genom att ta detta tillfälle till replik. raljerar över alliansens förmåga att ena sig och bilda en sammanhållen rovdjurspolitik som tar ett helhetsgrepp och hanterar de olika målkonflikter som förekomsten av våra stora rovdjur innebär. Det är ingenting som vi tycker att man kan sopa under mattan, utan dem måste man hantera och bemöta på bästa tänkbara sätt. Det är också en process som har varit väldigt långsiktig och som vi har arbetat fram med gott resultat. jämför vargstammen med mänskliga familjeförhållanden, vilket jag i allra högsta grad motsätter mig. Det liknar den väldigt mänsklifierade historia som oppositionskollegan tidigare föredrog med vargen . Hon var mest intresserad av att hålla ihop äktenskapet för de olika familjebildningarna. Rovdjuren måste hanteras som djur. Vi kan inte hålla på och mänsklifiera djuren på detta sätt, för då kan vi inte hantera de mycket svåra målkonflikter som detta innebär. Jag är nu nyfiken på att höra vilken samlad oppositionspolitik inom rovdjurspolitiken som du som representant för Socialdemokraterna kommer att föra, när ditt inlägg snarare liknar än din egen partikollegas. 48 () replik: I vårt parti har vi högt i tak. Det kanske skiljer sig från och andra borgerliga partier. Vi kan kosta på oss att tycka olika. Till exempel i det här fallet tycker inte jag precis som mitt utskott. Det är ganska bra att man har det demokratiska utrymmet och möjligheten att tycka olika. Det kanske ni kunde testa . Ni pratar om att mänsklifiera. Hela den djurskyddspolitik som utkommer från borgerligheten går ut på att raljera när det gäller djurskydd. Man tänker: Men det är bara djur! Vi kan väl inte jämföra dem till exempel med människor? Nej, inte utifrån att de är just djur och vi människor. Men rent genetiskt, när det gäller hur man fortplantar sig, så finns det väl vissa likheter hur det sprids så att säga, hur inavel går till och liknande. Sedan kan man inte säga att det är exakt likadant, självklart. Men jag tror nog att vi är hyfsat överens om att om vi ska kunna få den här vargstammen att leva upp till det vi kallar gynnsam bevarandestatus så är det nog inte det klokaste att skjuta. Att det behövs nytt blod kan man nog vara överens om. 49 () replik: Jag instämmer i att vi delar detta jordklot med varandra. Vi ska bruka, nyttja och förvalta jordens resurser på ett hållbart sätt som gör vår tillvaro bättre. Men den jakt som sker och den jakt som kommer att ske, den ansvarstagande förvaltning som kommer att ske, är ingen okynnesjakt. Det handlar om förvaltning av våra stora rovdjur, först och främst för att bevara den biologiska mångfalden genom att skapa ökad acceptans för rovdjuren och för rovdjurspolitiken. Utan den acceptansen kan vi inte nå en långsiktigt livskraftig rovdjursstam av någon av våra stora rovdjur. Vi behöver den förankringen. Det här långsiktiga helhetsgreppet kräver olika saker. Det är flera faktorer som spelar roll för detta. Dels är det den genetiska statusen, som du också var inne på och verkar stödja, vilket gläder mig, dels behövs det en ansvarstagande förvaltning där man tar fasta på det etappmål som finns . Vi behöver också sätta ett tak och utvärdera förekomsten av varg bättre. Vi måste se till att den genetiska statusen kan höjas, så att vi får en frisk stam med friska djur. Det kommer naturligtvis att gå mycket snabbare om man behåller vargstammen på en bestämd nivå än om man tillåter den att öka helt okontrollerat. Det viktiga är att vi får en genetiskt frisk stam. Exakt antal är irrelevant. 50 () replik: När alliansen pratar om att man ska ta hand om faunan tycker jag att det låter som att man agerar som någon form av ganska stark lobbyorganisation för jägarkåren. Det känns inte alls som att ni kämpar för någon bred fauna. Ni pratar om att mänsklifiera djuren. Ni bygger en hel rovdjurspolitik på sagor. Man ingjuter rädsla och skräck i människor och pratar om den här vargen som någonting från sagan. Ni tog själva upp det i öppningsanförandet. Det var er kamrat, moderaten , som själv sade att vi märker att människor är rädda. Men det togs inte upp något kring att en människa inte behöver vara rädd för en varg. Ni säger att vi på det här sättet ska kunna få den här faunan att fungera. Då är det lite märkligt att det strider mot EU:s naturlagstiftning, den internationella naturvårdsunionens art- och habitatdirektiv och just våra egna starka vetenskapliga institutioner som säger att vi inte ska agera på det här sättet. Vi pratar om både Artdatabanken, och och . Jag tycker att man kanske borde se och höra lite på dem också. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) 9 § Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2009/10:UbU3 Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan (prop. 2008/09:199). 51 (): behandlar vi proposition 2008/09:199, Högre krav och kvalitet i den nya gymnasieskolan. Jag vill börja med att yrka avslag på propositionen och bifall till den gemensamma reservationen från s, v och mp. Under den förra mandatperioden beslutade med bred enighet över blockgränserna att en ny modern gymnasieskola med förstärkta yrkesinriktade program skulle införas . Den nuvarande regeringen valde likväl att återkalla gymnasiereformen 2007. Den återkallade reformen överstämmer på flera punkter helt eller delvis med den nu aktuella gymnasiepropositionen. Exempel på detta är bland annat förslagen om att införa historia som nytt gymnasiegemensamt ämne, att ersätta projektarbete med gymnasiearbete, att skapa en modern lärlingsutbildning som alternativ inom yrkesutbildningen, att inrätta lokala och nationella programråd, att förstärka den arbetsplatsförlagda utbildningen samt att lokala kurser ska kvalitetssäkras. Jag vill understryka att vi socialdemokrater är mycket angelägna om att både höja yrkesutbildningarnas status och, framför allt, deras kvalitet. Regeringens hantering av frågan gör att minst fyra årskullar av gymnasieelever går miste om de kvalitetsförstärkningar som ett genomförande av Gy 07 hade inneburit. Varför har vi en gymnasieskola? Jo, därför att vi tidigare och även nu gör den bedömningen att grundskolestudierna inte räcker för att möta de kunskapskrav som finns i vårt näringsliv och i vårt samhälle över huvud taget. gick av en årskull i gymnasieskolan. Jag vill påpeka att trots att det var så få var det inte alla som klarade sin studentexamen. går i stort sett alla elever i gymnasieskolan. Vi är med rätta oroade över att inte alla klarar sin gymnasieexamen med godkända betyg. Orsaken till vår oro är att vi vet att det är nödvändigt med en fullständig gymnasieexamen för att man ska kunna gå vidare till arbetsliv, yrkeshögskola eller högskola. Trots att nästan alla klarar en fullständig gymnasieexamen är det ändå alltför många som inte klarar det. Det är viktigt att påpeka att många av dessa endast har missat någon eller några enstaka kurser. Vi socialdemokrater anser att målet självklart måste vara att alla genomför sin gymnasieskola, och det måste tas på stort allvar när målet inte uppnås. Det måste vidtas åtgärder för att ge stöd till de elever som behöver det och på olika sätt förhindra avhopp. Vi vet att många elever som går på individuella program är behöriga och borde gå på ett nationellt program och fullfölja sin gymnasieskola. Det finns många skäl till att det inte är så. En viktig orsak är att eleverna inte får en tillräckligt bra grund att stå på trots godkända betyg från . Tidiga insatser måste till. Dessutom krävs mer gedigen vägledning så att man undviker felval i så stor utsträckning som möjligt. De elever som inte är behöriga till gymnasieskolan bör få gå ett basår, där de får en möjlighet att nå behörigheten. Detta basår måste anpassas till varje elevs behov. Vad än utbildningsministern säger var det vi socialdemokrater som med min medverkan gjorde det möjligt för elever att , som de läser in ett godkänt betyg, parallellt gå in på ett nationellt program och påbörja dessa studier och på så sätt både få ökad motivation och vinna tid. Detta kallas programinriktat individuellt program. Det är uppenbart att regeringen trots ytterligare utredningsuppdrag inte kommit fram till någon förändring utan i stort sett ställer sig bakom det IV vi har . Självklart krävs ytterligare kvalitetsförstärkningar för att IV ska bli mycket bättre än vad det är . Gymnasieskolan måste bli mer flexibel så att elever som till exempel fullföljt samhällsprogrammet men upptäcker att de inte kan eller vill gå vidare till högskolestudier ska ha möjlighet att gå ett yrkesprogram. tvingas man vara arbetslös innan man förhoppningsvis får börja på en arbetsmarknadsutbildning. Det är på många sätt ett slöseri med både mänskliga resurser och samhällsresurser. Det är någonting vi måste ändra på. Den stora förändringen i denna proposition innebär att man delar upp gymnasieskolan i högskoleförberedande program och yrkesprogram med olika krav på teoretiska kunskaper. Med detta säger regeringen att det krävs en lägre teoretisk kunskapsnivå för de elever som går yrkesprogram än vad som krävs .