prot · GW09130 · 2009-06-11 00:00:00 — Man ska alltså ge bort vår gemensamma egendom till sex sju personer utan några som helst skrupler. Detta är betydligt värre än när gav bort Tibble gymnasium i statsministerns hemkommun . När tioårsperioden är över och fartygsflottan förhoppningsvis har strukturerats har systemet uppfyllt sitt syfte. Alla spelarna har vetat om reglerna, och priserna på kvoterna är satta därefter. Att då förespegla att det inte gäller utan är en permanent lösning är inget annat än rent vansinne. Om systemet går igenom här i kommer vi socialdemokrater att stå upp för beslutet så att de som har gjort dessa stora affärer inte ska känna sig lurade. Det är också viktigt att vi får signalen så att rationaliseringen av flottan blir gjord. Men vi kommer, oavsett om vi sitter i regeringsställning eller ej, att följa upp utvecklingen, både vad gäller minskningen av antalet fartyg och av ägarkoncentrationen. När tioårsperioden är till ända har förhoppningsvis rationaliseringen genomförts och kvoterna kan återföras till staten. Eller också kan staten auktionera ut dem för . Vi socialdemokrater är för ett system med fiskerätter, oavsett om det är pelagiskt fiske, skaldjursfiske eller torskfiske. Vi tror att det är ett bra system för dem som fiskar eftersom de kan anpassa fisket till de perioder då de får bäst betalt för varan. Men som framgått av inlägget tror vi inte på ett system där staten ger bort kvoterna så att dessa ska kunna säljas. Det kommer med nödvändighet att innebära en koncentration av fisket och troligen med EU:s lagstiftning att även andra EU-medborgare har rätt att köpa kvoterna. Detta har ännu inte prövats i domstolen, men så kommer sannolikt att bli fallet. Jag yrkar bifall till reservation 1. 27 (): Miljö- och jordbruksutskottets betänkande 23 handlar om överlåtbara fiskerättigheter. Man säger att syftet med denna nya lag främst är att minska fartygsflottan i det pelagiska yrkesfisket. Fisket som avses gäller sill, skarpsill, makrill, taggmakrill, blåvitling och tobis. Havet tillhör alla, och havet tillhör ingen. Detsamma kan man säga om fisken. Det är ett gemensamt ansvar, och det kräver alltid samarbetsvilja. När det gäller havet och fisken krävs det förståelse för sambanden och ett trovärdigt kunskapsunderlag. Just nu pratar vi om enskilda arter som fångas för föda till människor eller till andra områden som djurfoder. Men dessa pelagiska fiskarter är delar i näringsvävar i haven och är beroende av olika förutsättningar, och de bidrar till vissa förutsättningar såsom att de de är mat till andra individer, och allting hänger som bekant ihop. Det pelagiska fisket handlar om fisk som lever av plankton och som lever i det öppna havet. Jag tänkte tala lite grann om dessa olika fiskar. Jag inser att nästa talare är en person som kommer att rätta mig om jag säger fel. Detta betänkande handlar i hög grad om dem som lever av fisket, men det handlar i ännu högre grad om dessa arter. Den ena arten, makrillen, är en fet fisk vars uppväxtområden är , , och . Den leker i nordiska vatten, i ytvatten, och den vandrar för att leka och hitta föda. Den flyttar i stora stim i och just för att leka. Den kan följa födan ända till . Men den vänder tillbaka till djupvattnet i och . Den hade en mycket låg lekbiomassa runt 2002, men den har hämtat sig markant . Vi har sillen, och den finns i alla svenska omgivande hav. Den kallas för strömming då den fångas norr om . Den leker i stim vid kusternas grundvatten eller på bankar i havet, och den förflyttar sig över stora områden. Den rör sig också i flera vattenlager, och den följer planktonets rörelse. Man talar om fem olika bestånd av sill, och den fiskas med trål och med fasta redskap efter kusterna. Skarpsill finns i , och via där den växer upp och har födoområden. Den leker både ute till havs och vid kusten, och den rör sig i stim. Skarpsillen fiskas för att sedan bli fiskmjöl eller olja. I flera länder är den också uppskattad som födofisk. Denna art ökar i och med att torsken har minskat. Skarpsillen är nämligen föda till torsken. Blåvitling, också kallad kolmule, finns utmed hela , i svenska vatten, i och i norra . Den leker i de fria vattenmassorna och är en så kallad djupvattenfisk. Blåvitlingen finns gärna på ett par hundra meters djup. Den fiskas med både flyttrål och bottentrål. Denna fisk används till fiskmjöl och olja. Tobis finns utefter kusten och ute i havet. Det finns både en kusttyp och en havstyp. Gemensamt för de båda typerna är att de finns i alla svenska vatten. De lever under lite olika omständigheter. Tobisen fiskas med finmaskiga trålar. Det här är den dominerande arten när det gäller industrifisket. Den är viktig föda för torsk, kolja och gråsej. Men i vissa områden har tobisen tagit slut. Den bör få återhämta sig med tanke på lekbestånd och möjligheter till återuppbyggnad. består den pelagiska yrkesflottan av ett åttiotal fartyg. Syftet med här föreliggande förslag är att storleken på denna flotta minskas. Det ska ske en omstrukturering genom marknadsmekanismer, kan vi läsa. Storleken på utdelade rättigheter fastställs med ledning av yrkesfiskarens tidigare fiske . Vi anser att det i fiskefrågan i grunden finns problem som har att göra med den gemensamma resursen, allmänningen, och med det nyttjande som har överstigit vad som är hållbara ramar. Vi anser att gratis utdelning till ett begränsat antal personer med rättigheter att nyttja den här resursen är ett märkligt sätt att förhålla sig till problematiken. Det självklara borde i stället vara att man som nyttjare, i det här fallet fiskare, får betala ett arrende för att dra nytta av och ekonomisk på den här allmänningen. Regeringens förslag skapar incitament för de fiskare som får ta del av de utdelade kvoterna att betrakta resursen som sin. Vi är därför tveksamma till att använda denna typ av marknadsmekanism som innebär att försäljbara kvoter införs. Vi befarar många negativa följdeffekter i och med införandet av de här fiskerättigheterna. Vi anser att regeringens förslag är sådant att man inte riktigt tillräckligt förstått problematiken kring den ägarcentrering som det kan bli. I alla fall har man inte några lösningar för att undvika att så blir fallet. Man föreslår en begränsning av varje yrkesfiskares kvotandel till maximalt precis som tidigare här nämnt. Men det är inte alls någon lösning på detta med ägarkoncentrationen. När man dessutom öppnar för en möjlighet till vid särskilda skäl är risken stor att ägarkoncentrationen blir mycket större. I fråga om förslaget råder dessutom en osäkerhet om huruvida rättigheterna kan säljas internationellt och inte bli kvar inom det svenska fisket. Det problemet ser man. Men även om vi har krav på att fartygen är registrerade i fartygsregister och på att tillståndsinnehavaren har en personlig fiskelicens är det inte utrett om detta krav står i överensstämmelse med EG-fördraget om fria varor och tjänster. Ännu större osäkerhet uppstår om man öppnar för att även juridisk person ska kunna få värva fiskerättigheter. Detta utreds i samband med en ny fiskelagstiftning. Här råder alltså en oklarhet. Om man vill begränsa det totala fisketrycket ges det med detta förslag inte tillräckligt med omtag när det gäller denna problematik. Eftersom möjligheten finns att sälja sina rättigheter och att gå över till en annan typ av fiske i andra bestånd byter man bara ett fiske mot ett annat. Den risken ser vi finns. Vi tycker också att det kan vara på sin plats att utvärdera det som här föreslås för att se om det ger avsedd effekt. Att försöka få det här fisket att drivas med marknadsekonomiska medel, som vi både vet och ser att fisket får stora subventioner, blir inte riktigt trovärdigt. Vi ser att EU:s skattebefrielse för bränsle haft en avgörande betydelse när det gäller utfiskningen av haven. Vi gömmer oss bakom att vi är begränsade att göra något från nationellt håll. Visst blir det samma konstiga snedvridningsdebatt om bara skulle utnyttja de rättigheter som säger finns inom bränsleskattedirektivet. Men måste inom EU aktivt driva frågan om att avskaffa skattebefrielsen för bränsle eller driva på för att bilaterala avtal sluts mellan närliggande stater. Slutligen: Överlåtbar fiskerättighet är just en rättighet. Men i verkligheten vet vi att vi har lika stort ansvar och lika stor skyldighet att klokt förvalta de gemensamma bestånden. Det handlar här alltså om ett förslag. Jag tror inte att man ska säga att det helt igenom är ett dåligt förslag. Men när vi nu försöker komma till rätta med ett flerårigt utfiske och en flotta med överkapacitet behöver vi göra det klokt och ansvarsfullt. Vi i oppositionen ser flera osäkerheter, så resultatet blir kanske inte det som uttrycks i propositionen. Av den anledningen har mp, s och v en gemensam motion, så vi gör gemensam sak här. Jag yrkar bifall till reservation 1. 28 (): Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande MJU23 och avslag på samtliga reservationer. Genom tillskapandet av detta nya system med möjliggörande av överlåtbarhet beträffande tilldelad nyttjanderätt baserad på historisk infiskning under en representativ referensperiod för det svenska pelagiska fisket möjliggörs en nödvändig strukturomvandling. finns det ca 80 aktörer. Genom möjliggörandet av överlåtbarhet kan man på goda grunder anta att antalet pelagiska aktörer kommer att minska till ca 4050. finns det för många pelagiska aktörer i förhållande till tillgängliga fiskemöjligheter, bland annat och främst utifrån ett lönsamhetsperspektiv. För att säkerställa lönsamhet och ekonomiskt sunda fiskeföretag är det nödvändigt att möjliggöra ett överförande så att en balans i segmentet kan nås. Sådan är situationen i flertalet av våra konkurrentländer där individuella överlåtbara fiskerättigheter redan existerar detta sagt särskilt som gemenskapens strukturpolitik erfarenhetsmässigt visat sig inte fungera tillfredsställande. Den nu föreslagna metoden är mer marknadsinriktad och skapar möjligheter för enskilda fiskeföretagare som får mer frihet, ansvar och möjligheter. Det pelagiska fisket är internationellt konkurrensutsatt. Detta gör det ännu viktigare att möjliggöra effektiva och lönsamma svenska pelagiska fiskeföretag. Det resultat som nås genom ett antagande av propositionen är ett långsiktigt hållbart svenskt pelagiskt fiske som är effektivt, konkurrenskraftigt och ekonomiskt lönsamt från många aspekter. De pelagiska fiskare som vill sluta ges genom systemet möjlighet att göra det på goda villkor, som de bästa förutsättningar för framtiden skapas för kvarvarande pelagiska fiskare. Sammantaget innebär propositionens innehåll ett stärkande av den svenska pelagiska fiskerinäringen. Svenskt pelagiskt fiske ska även vara svenskt. Därför ska pelagiska fiskerättigheter inte kunna överlåtas till någon utanför det svenska yrkesfisket. Kravet på innehav av fartygstillstånd säkerställer att det svenska pelagiska fisket är svenskt även . I propositionen skriver man att en yrkesfiskare ska få ha rättigheter för högst två fartyg . Vidare föreslås att en yrkesfiskare får ha ett innehav av fiskerättigheter som motsvarar högst av den sammanlagda kvoten för de individuella kvoterna. Härigenom säkerställs att ägandeskapet inte koncentreras på ett fåtal händer, det vill säga ägarkoncentration undviks. För att yrkesfiskeföretagandet ska ha klara och tydliga förutsättningar för sin verksamhet föreslås en giltighetstid för systemet . För att säkerställa rättssäkerhet på området föreslås att beslut ska kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det existerar inte skäl för att införa särskilda regler om pantsättning av överlåtbara fiskerättigheter. Inte heller finns det skäl att göra några skatterättsliga ändringar. Svenska pelagiska fiskare kommer fortsättningsvis att kunna vara medlemmar i arbetslöshetskassan. Därigenom säkerställs fortsatt trygghet. Omfattningen av fiskerättigheterna på enskilda fiskeföretag ska vara offentlig. I propositionen görs den riktiga bedömningen att det inte kan finnas något skyddsintresse för uppgifter till om överlåtelse. Offentlighet ska vara ledordet i det nya pelagiska systemet. Genom att gynna genom en extra tilldelning, en form av regionalkvot, om ca säkerställs ett fortsatt svenskt pelagiskt yrkesfiske på samtliga kuststräckor. Särskilda åtgärder har även vidtagits för att gynna fisket i och . Utöver dessa regionala kvoter finns även kustkvoter. Syftet med dessa är att säkerställa och gynna det kustnära och småskaliga pelagiska fisket. Avsatta kvantiteter för kustfisket garanterar att detta fiske kan fortsätta utan begränsningar, och det finns även möjligheter till nyetableringar inom detta segment. Sammanfattningsvis är förslagen i propositionen nödvändiga för att säkerställa ett svenskt långsiktigt hållbart pelagiskt fiske och för att säkerställa ekonomiskt sunda svenska pelagiska fiskeföretag och goda möjligheter att rusta för framtiden. Genom propositionens förslag ges svenska fiskeföretagare frihet, ansvar, möjligheter och de bästa förutsättningarna för framtiden. När förslaget om överförbara fiskerättigheter först kom på tal var jag en stark motståndare till det. Jag var nämligen rädd för att det småskaliga kustnära fisket skulle missgynnas. Sedan fick jag möjlighet att tillsammans med fiskets organisationer vara med och mejsla ut de förslag som ligger på bordet. När det förslaget var färdigutmejslat visade det sig att det småskaliga kustnära fisket var den stora vinnaren. Fiskarna inom det småskaliga fisket är nöjda. De inom det storskaliga fisket är nöjda trots att de skulle få skära ned sin kapacitet med kanske 4050 båtar. Fiskets organisationer är nöjda. Varför i all fridens dagar ska vi i riksdag då vara oroliga? Vi har all anledning att tycka att det här är någonting mycket bra. Jag är nöjd, fiskarna är nöjda, vi bör alla vara nöjda. (Applåder) I detta anförande instämde (). 29 () replik: Den kustnära fiskaren är nöjd med att han fått vara med och utforma fördelningen av fisket så att de kustnära fiskarna fått en större andel. Man kan tala om jäv i många olika tappningar, men det här är en av de största jag hört . En oerhört viktig fråga, som var på förslag från början, var att förslaget inte enbart skulle omfatta det pelagiska fisket. Det skulle även omfatta torskfiske och annat. Regeringen fick dock backa eftersom motståndet mot systemet blev så stort i fiskargrupperna. Alla inom det pelagiska fisket håller inte med om att förslaget innebär guld och gröna skogar. De få personer som får del av det är naturligtvis nöjda. De kommer ur en skuldfälla, och en del kommer att göra riktigt, riktigt stora klipp. Ett argument är att vi ska minska fiskeflottan, där är vi överens, och det har ju redan skett. Affärerna är i många delar redan gjorda; de omfattar både utländska och inhemska intressen. Men det sägs även att genom det nya förslaget ska fisketrycket minska. Inom det pelagiska fisket har emellertid inte rapporterats något överfiske, eller överuttag, . Jag förstår att det som avses är svartfisket. Det måste förekomma mycket svartfiske som gör att det uppstår ett övertryck. Eller tror att fiskarna inte skulle fiska upp sin kvot för att därigenom minska fisketrycket? På vilket vis minskar fisketrycket med det nu aktuella förslaget? Det skulle vara intressant att få veta det. Vad gäller ägarkoncentrationen sägs att den nu undviks. Om det blir fem sex stycken som äger det pelagiska fisket , vilket är fullt rimligt är det en som äger hela vadfisket undrar jag: Hur få omfattas av en ägarkoncentration? Kan tala om det för mig? 30 () replik: Låt mig börja med det sista. talar om ägarkoncentration och att det bara ska finnas fem sex båtar som står för hela det svenska fisket. Han tycks helt ha glömt bort att en stor del av den svenska kvoten är avsatt för det småskaliga, kustnära fisket. Det är där vi har de allra flesta aktörer. Resonemanget att fisket kommer att koncentreras på ett fåtal båtar håller inte eftersom kustkvoterna är så pass rikligt tilltagna. Det innebär att det småskaliga fisket kan agera praktiskt taget fritt i såväl som och . Dessutom finns regionalkvoter även på . Den oron känner jag över huvud taget inte av. När det gäller fisketrycket är det i princip Ices som rekommenderar hur stort fisketrycket ska vara. Det kommer kanhända inte att bli någon kraftig minskning av fisketrycket, men det har i så fall Ices möjlighet att påverka genom att föreslå lägre kvoter. 31 () replik: Ni hänvisar inte till Ices, . Ni hänvisar till att systemet minskar fisketrycket, och jag frågar därför: På vilket vis minskar det fisketrycket? Är det svartfisket som försvinner, eller vad är det som gör att fisketrycket minskar? Ices har över huvud taget inte med detta att göra. Ices fastställer en kvot för , och det är utifrån den man sedan får fiska. Ni säger att det här gör att man inte ens fiskar upp den kvoten, eller så säger ni att svartfisket försvinner. Det är de två alternativ ni har. Ni får välja mellan dessa båda alternativ. När det gäller ägarkoncentrationen vill jag säga att visst är det så att det kustnära fisket har fått sig en bra tilldelning, jag är helt nöjd med den, men lejonparten av fisket går till några få stora aktörer. är det en aktör som äger hela vadfisket en aktör! Jag är övertygad om att det är fyra fem men inte båtar, , utan det kommer att vara personer som äger det. Möjligtvis kan det, när kommer till stånd, bli fråga om juridiska personer, och då kan bankerna äga det. Det är väl därför ni har skjutit fiskelagsutredningen , för att det inte ska komma fram i den här debatten. Då är det nämligen slut. Sedan har vi en stor och viktig fråga att hantera, nämligen att se över EU:s fiskepolitik. I stöpsleven ligger den relativa stabiliteten, den andel av kvoterna som är fastslagen att ska ha. Den bollas det med att vi ska ta bort den. Vad händer om man skrotar den relativa stabiliteten? Då är det ju direkt ut med våra kvoter på EU-marknaden. Sedan kan vi stå där och bolla med våra små kustfiskekvoter. Det är en stor och mycket viktig fråga som ni sätter på spel. 32 () replik: Till att börja med kan man fråga: Har du någon indikation på att EU vill åt svenska fiskekvoter? Svenska fiskekvoter är ju svenska, och det är vår ensak vad vi gör med våra fiskekvoter. Jag kan inte se att det skulle vara någon fara för det du målar på väggen . Nej, jag tror inte att det är någon fara för det. Här krävs det fartygstillstånd med mera för att man ska säkerställa att svenska kvoter hamnar i svensk ägo. Vad gäller utfiskningen, som du mer eller mindre säger att det är fråga om, eller snarare att minska fisketrycket håller jag nog med dig lite grann. Trycket på fisket kommer inte att minska i någon större omfattning. Det tror jag heller inte på. Kvoterna lär nog fiskas upp under alla omständigheter. Där håller jag med dig. 33 (): Det pelagiska fisket har brottats med bristande lönsamhet och svårigheter att konkurrera internationellt. Enligt fiskerinäringen beror det bland annat på att den 80 fartyg stora pelagiska flottan är för stor relativt fångstmöjligheterna. Trots att är ett avlångt land med mycket kust har vi inte avsättning för så många fartyg. Det är en åsikt som regeringen delar med bland annat och Pelagiska . Samtliga är överens om att det finns en överkapacitet och att något måste göras för att vi även ska kunna bedriva ett hållbart pelagiskt fiske utanför . Ett konkurrenskraftigare pelagiskt fiske kan införas genom ett system med överlåtbara fiskerättigheter. Regeringen skapar nu förutsättningar för att minska kapaciteten och därigenom öka lönsamheten för de kvarvarande aktiva fiskarna. och näringens organisationer bedömer att kapaciteten i den pelagiska flottan i det närmaste behöver halveras för att det pelagiska fisket ska kunna hävda sig internationellt. Enligt vår mening räcker det inte med att fisket är miljömässigt och tar biologisk hänsyn för att det ska kunna räknas som hållbart. Vi i och i alliansen anser att ett hållbart fiske även ska ta hänsyn till ekonomiska och sociala aspekter. Vi tänker inte minst på människor som lever på fiskerinäringen och som kanske har gjort det i flera generationer. Det är främst för deras skull som vi behöver ha den här nyordningen. Utifrån det betänkande vi debatterar i kammaren befarar oppositionen, socialistpartierna, att införandet av överlåtbara fiskerättigheter inte kommer att minska det totala trycket på fiskebestånden eftersom kvoterna är desamma som . Jag menar dock att en mer hållbar fiskekapacitet i sin tur möjliggör ett minskat fisketryck, särskilt när vi ser till antalet fartyg som det handlar om. Om antalet fartyg i den pelagiska fiskeflottan minskar kommer det att medföra ett effektivare utnyttjande av befintliga fiskeresurser. Kvarvarande fartygs kapacitet kommer att utnyttjas bättre, och därmed kommer den genomsnittliga kostnaden för varje enskild landad sill eller makrill att sjunka i samma takt som lönsamheten förbättras. Det är högst rimligt. Inför vi inget system med överlåtbara fiskerättigheter kommer denna förändring inte alls att vara möjlig. Då riskerar vi att även stå med en olönsam pelagisk fiskeflotta med en kapacitet illa anpassad till fångstmöjligheterna, eller kanske ingen flotta alls för den delen. Med den nu föreslagna ordningen skapas en möjlighet för varje yrkesfiskare med fartygstillstånd att tjäna pengar på sin rätt till fiskeresurserna. Det innebär oanade möjligheter för näringen. Vi vet inte än hur det kommer att slå, men vi tror att detta kommer att ge det resultatet. Det är bra för företagandet och äganderätten. Det är absolut viktigt för som land om vi ska bli konkurrenskraftiga. Vi måste ha en mycket mer företagarvänlig politik, och det är det här till skillnad mot oppositionens förslag. Det som är fantastiskt och bra med det här förslaget är att det är både frivilligt och kostnadseffektivt. Med denna ordning är yrkesfiskaren den som avgör till vilket pris företaget ska göra sig av med sina fiskerättigheter. Det känns bra. Varken jag, eller alliansen är några anhängare av system som bygger på onödigt fiskeförbud och politisk klåfingrighet. Raka rör, som vi säger, är bättre i detta läge. En starkt bidragande orsak till att fisken håller på att försvinna i våra hav är att fisken under har uppfattats som en allmän resurs som kan plockas upp i obegränsad mängd. De gånger det har uppmärksammats att fisken håller på att ta slut har det inte heller funnits någon mekanism som har minskat fisket. Fripassagerarproblemet aktualiserades inom fisket långt innan klimatdebatten ens var påbörjad. Det tycker jag att ger bra exempel på i sitt inlägg. Det gäller att lyssna till dem som faktiskt befinner sig i verksamheten. Det system som finns beskrivet i betänkandet är både modernt och effektivt. Även om det i det här fallet egentligen bara är en tillfällig lösning, en tillfällig ordning, kan det vara så att vi drar lärdomar av den tillfälliga lösningen och kanske kan utvidga den eller för all del förändra den efter tid. Oppositionen är orolig för att de överlåtbara fiskerättigheterna kommer att medföra att de utfasade fartygen kommer att fortsätta fiska efter andra arter än de som ingår i det pelagiska fisket. Det är knappast en större fara än som läget är , inte alls. Precis som det står i propositionen har huvuddelen av de fartyg som har tillstånd från att bedriva pelagiskt fiske endast rätt att fiska efter just dessa arter. Detta är viktigt att komma ihåg. Något annat fiske är inte aktuellt för de fartygen. får fartyg som får bedriva kombinerat fiske bara göra det i en utsträckning som motsvarar det tidigare bedrivna fisket. Vi delar därför regeringens bedömning att risken är liten för att kapaciteten överförs till andra fisken. Erfarenheter från och har visat detta. framför allt är en mycket framstående fiskenation, för all del större än , men varför inte lyssna på goda exempel? I de länderna reducerades flottkapaciteten påtagligt efter införandet av individuella överlåtbara fiskerättigheter.