prot · GX0923 · 2009-11-04 00:00:00 — 1 § Anmälan om kompletteringsval till socialutskottet Tredje vice talmannen meddelade att riksdagsgrupp på grund av uppkommen vakans anmält som ledamot i socialutskottet. Tredje vice talmannen förklarade vald till ledamot i socialutskottet () 2 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2009/10:30 Till Interpellation 2009/10:30 Uranbrytning i av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är nationella samt utrikes resor. uppdrag 2009/10:31 Till Interpellation 2009/10:31 Vård till papperslösa av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är redan inbokade engagemang. 3 § Anmälan om uteblivet interpellationssvar Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2009/10:59 Till Interpellation 2009/10:59 Handläggningstiderna för sjukskrivningsärenden av () Interpellationen kommer inte att besvaras. Skälet till detta är att frågan kommer att tas upp i en aktuell debatt som interpellationssvaret var inplanerat. 4 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2009/10:FPM23 Gemensam programplanering av forskning om neurodegenerativa sjukdomar, särskilt Alzheimers sjukdom KOM(2009)379 till utbildningsutskottet /10:FPM24 Meddelande om främjande av möjliggörande teknologier KOM(2009)512 till näringsutskottet /10:FPM25 Brottsbekämpande myndigheters åtkomst till Eurodac KOM(2009)342 och KOM(2009)344 till socialförsäkringsutskottet /10:FPM26 Handlingsplan för rörlighet i städer KOM(2009)490 till trafikutskottet 5 § Genomförande av tjänstedirektivet Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU6 Genomförande av tjänstedirektivet (prop. 2008/09:187). 1 (): Jag vill börja med att yrka bifall för reservation 1, 2 och 3 som är gemensamma för Socialdemokraterna, . strid för att säkerställa att den svenska modellen med svenska kollektivavtal på svensk arbetsmarknad inte skulle äventyras lyckades man förändra det ursprungliga förslaget till tjänstedirektiv. Det nuvarande tjänstedirektivet är ett resultat av ett hårt fackligt och politiskt arbete. Man fick bort punkter i ursprungliga förslag som hotade både den svenska kollektivavtalsmodellen och arbetsrätten. Vi socialdemokrater anser att en ökad rörlighet och integrering av tjänstesektorn är av stor betydelse för ökad konkurrenskraft, tillväxt och för att få nya företag i och i övriga EU. Samtliga länder behöver dock genomföra och införliva tjänstedirektivet . Annars riskerar vi att det uppstår en snedvriden konkurrens. Tanken med tjänstedirektivet är att det syftar till att skapa en gemensam inre marknad för tjänster så att både företag och konsumenter ska kunna dra full nytta av de möjligheter som finns i denna sektor. Det kan innebära att direktivet bidrar till en ökad tjänstehandel och ger större affärsmöjligheter för svenska företag. För att handel med tjänster ska fungera är det dock viktigt att olika länders modeller på arbetsmarknaden respekteras. Regeringen har dessvärre inte tagit hänsyn till bestämmelsen i direktivet om att regelverket inte ska påverka det arbetsrättsliga området. Tvärtom innebär regeringens förslag nu att det uppstår oklarhet om kollektivavtalens ställning och direktivets tillämpning därav våra reservationer. Kravet på en i bosatt föreståndare har fram till nu i brist på annan reglering tillförsäkrat att en behörig person finns tillgänglig att förhandla med i . föreslår regeringen att detta krav tas bort och inte ersätts med något annat. Vad kan då hända? Jag kan ge ett exempel: Ett dataföretag med programmerare kommer till . Eftersom vi inte har någon lag som reglerar lön utan tillämpar kollektivavtal behöver det tecknas avtal med berörd facklig organisation, men om det inte finns en behörig företrädare i kan inte avtal tecknas. Risken är uppenbar att det blir lägre löner och sämre villkor än vad motsvarande svenska företag har för sina anställda. Vid ett näringsutskottssammanträde fick vi också höra från regeringens representant att konsekvenserna kunde bli att de fackliga företrädarna fick resa runt i och leta efter de här företagen, var de nu befann sig, för att få kunna teckna kollektivavtal. , fru talman, har näringsminister framfört att det är dags att svenska löntagare utsätts för europeisk konkurrens. Syftet är som alltid att försämra villkor och löner. Frågan om dagens skrivning i tjänstedirektivet är ytterligare ett led i denna kampanj. Regeringens förslag till genomförande av direktivet innebär dessutom att de fackliga organisationernas rätt till förhandling kränks. Detta riskerar hela den svenska kollektivavtalsmodellen. Det är uppenbart att regeringens positiva ord om kollektivavtal bara är tomma ord och att man inte står upp för det som har lovats nu när tjänstedirektivet ska bli lag. Kritiken från de svenska fackliga organisationerna har därför varit mycket tydlig i den här frågan. LO, TCO och har i ett gemensamt yttrande framfört att man tycker att det är anmärkningsvärt att regeringen trots att man sagt sig värna den svenska kollektivavtalsmodellen agerar i motsatt riktning. Dessutom har representanter för LO, TCO och i ett möte med näringsutskott tydligt redogjort för de negativa konsekvenserna när regeringen nu tar bort det här. Min fråga blir då till de borgerliga ledamöterna i näringsutskottet: Lyssnade ni inte? Förstod ni inte vad man menade, eller gjorde ni det, och är det i så fall därför som ni vidhåller ett fortsatt slag mot den svenska modellen? Med nuvarande förslag som den borgerliga majoriteten står bakom tvingas som sagt de fackliga organisationerna att resa runt i . Det är något som i princip omöjliggör kollektivavtalstecknande och därmed ger sämre villkor för de anställda jämfört med svenska företag där avtal finns. Att sedan försöka få tag på den som är ansvarig för om exempelvis arbetsmiljölagen efterföljs framstår som minst lika utopiskt. Det måste finnas en behörig företrädare för utländska företag och näringsidkare också vid ett arbetsmiljöbrott i domstol eller i andra hänseenden när myndighetskontakter fordras. Från har det framförts hur svårt det kommer att bli att kontrollera de företag som kommer till om det inte finns en behörig företrädare i landet. Vi föreslår i huvudsak två ändringar. För det första ska det även framöver vara praktiskt möjligt för facken att förhandla med de utländska företag och näringsidkare som bedriver verksamhet. Vi anser att det även efter genomförandet av tjänstedirektivet måste finnas en företrädare för utländska företag och näringsidkare på plats i som är behörig att förhandla med de fackliga organisationerna. Detta är avgörande för att den svenska kollektivavtalsmodellen ska fungera i praktiken. För det andra föreslår vi att lagen justeras så att det tydligt framgår att arbetsrätten inte ska påverkas. har vare sig regeringen eller den borgerliga majoriteten i utskottet kunnat ge ett bra svar på varför man motsätter sig den skrivningen. Det kanske man kan göra här . Varför tycker ni inte att det ska stå att den svenska arbetsrätten inte ska påverkas? Vill man att arbetsrätten ska försämras? har och sagt sig stå bakom arbetsrätten som både och har velat försämra densamma. Ska vi tolka det som att ord bara har varit tomma ord även i denna fråga och man faktiskt är rörande överens om att man vill försämra arbetsrätten? Slutligen vill jag säga att eftersom reglerna om ett tyst beviljande eller så kallat stupstockförfarande är en nyhet i svensk förvaltning är det svårt att förutse konsekvenserna med det förslaget. Myndigheterna måste ha resurser för att hålla uppsatta tidsfrister så att viktiga samhällsintressen tillvaratas. Den svenska modellen med svenska kollektivavtal är jätteviktig, och kampen om tjänstedirektivet i var jätteviktig för den fackliga rörelsen. Att man nu i riksdag försöker att kringgå de förändringar som man faktiskt gjorde ute i genom att ta bort regeln om en företrädare i för företagen är illavarslande, och jag skulle önska att man nu i den borgerliga majoriteten här i kommer att lyssna på vad vi har sagt även om jag inte har så stora förhoppningar om det. 2 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3, alltså de gemensamma reservationerna från Socialdemokraterna, och . Inom ramen för Lissabonstrategin har EU-länderna beslutat om en rad gemensamma mål som ska träda i kraft och vara fullt genomförda till 2010. Det handlar om att stärka EU:s konkurrenskraft och tillväxt, öka sysselsättningen och den sociala sammanhållningen, säkra en hållbar utveckling samt motverka social dumpning. Det sista är inte minst viktigt när vi nu diskuterar tjänstedirektivet. Tjänstedirektivet är ett led i att förverkliga Lissabonstrategin. ska målet att skapa en fullt utvecklad inre marknad för tjänster ha uppfyllts. Tjänstedirektivet har således antagits för att främja friheten för tjänsteleverantörer att etablera sig i andra medlemsstater och friheten att tillhandahålla tjänster mellan medlemsstaterna. Direktivet har också till syfte att ge konsumenter och företag som utnyttjar tjänster större valfrihet och bättre kvalitet. Tjänstedirektivet tillhör de senaste årens kanske mest omstridda EU-lagar. I det förslag som efter mycket kompromissande blev antaget var en lång rad tjänstebranscher undantagna, däribland hälso- och sjukvårdstjänsterna. Det är viktigt att konstatera detta. Till stöd för det fria tillhandahållandet av tjänster föreskrivs i direktivet att medlemsstaterna ska garantera fritt tillträde till tjänsteverksamheter och att dessa fritt ska kunna utövas inom deras territorier. Den medlemsstat som tjänsteleverantören har förflyttat sig till kan endast kräva att vissa krav iakttas under förutsättning att dessa krav inte är diskriminerande, att de står i proportion till syftet och är motiverade av skäl som sammanhänger med allmän ordning och säkerhet samt människors hälsa och skyddet av miljön. En av hörnstenarna i direktivet är att tjänster över gränserna ska få erbjudas utan omotiverade begränsningar. Vad som menas med diskriminerande och att krav ska stå i proportion till syftet går inte att utläsa i regeringens förslag. Risken är uppenbar, fru talman, att vi nu öppnar upp för ett domstolsförfarande där helt enkelt ska avgöra vad som är diskriminerande och vad som står i proportion till syftet. Inför folkomröstningen om EU-medlemskapet var frågan om den svenska modellen omdiskuterad. Ledande fackliga och politiska företrädare gjorde tydligt att ett villkor för att ställa sig bakom ett svenskt medlemskap var att fackets rätt att vidta stridsåtgärder för att kräva kollektivavtal också med utländska företag kunde garanteras. Vi vet att resultatet av dessa förhandlingar ledde till att de fackliga organisationerna var nöjda, och , då chef för , sade: Vi får respekt för att avtal skall gälla , även för utländska entreprenörer med tillfällig arbetskraft i . Det är en hörnsten i den svenska modellen. När vi nu i kammaren ska debattera och senare votera om tjänstedirektivet kan jag konstatera att frågan om den svenska modellen och de fackliga organisationernas möjlighet att teckna avtal med utländska företag med tillfällig verksamhet i kraftigt försämras eller omöjliggörs. De fackliga rättigheterna som vunnits urholkas ytterligare i och med detta förslag och står i direkt motsättning till vad som sägs i direktivet om att arbetsrätten inte ska påverkas. krävs att utländska företag som verkar i genom filial har en här bosatt föreståndare med ansvar för verksamheten inom gränser. Detta är oerhört viktigt när man ska förhandla om kollektivavtal och diskutera arbetsmiljöfrågor. De svenska myndigheterna ska kunna kontrollera att företaget lever efter svensk lag och förordning. Regeringen har lagt fram förslaget att lagen helt tas bort, utan att undersöka vad konsekvenserna för den svenska modellen och fackföreningsrörelsens förhandlingsmöjligheter blir. Man säger: Vi är medvetna om att det är ett hot mot den svenska modellen, och vi avser att komma med förslag till hur vi ska kunna rätta till frågeställningen. Det är en omvänd ordning. Man undersöker konsekvenserna efter att någonting har genomförts. Detta skulle aldrig, fru talman, kunna genomföras i en församling. Förslaget skulle återremitteras direkt för att åtminstone få på bordet vilka konsekvenserna kunde bli. De fackliga organisationerna har därför framhållit för regeringen att det är mycket viktigt att det finns regler som säkerställer att utländska företag och näringsidkare verksamma i har en behörig person på plats, en person som kan förhandla om och träffa kollektivavtal samt företräda företaget i frågor om lön och andra anställningsvillkor. Därför är det viktigt att, som det sägs i reservationen, det bör, eller ska, finnas en representant i som kan föra förhandlingar med de fackliga organisationerna. Regeringens förslag innebär att verksamhet kommer att kunna bedrivas i utan att, som jag nämnde, det finns någon behörig person. Därmed går man emot de direktiv som är klart uttalade. Det påverkar arbetsrätten och står i strid med tjänstedirektivets artikel 1.6 och 1.7 samt skäl 14 om att direktivet inte ska påverka arbetsrätten eller förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Regeringens förslag står också i strid med vad säger om organisationsrätten och den kollektiva förhandlingsrätten. Det är dock inte bara de fackliga organisationerna och den politiska oppositionen som är kritiska. Även har reagerat på regeringens förslag. De befarar att det blir svårare att kontrollera verksamhet som bedrivs i och att skatteundandragande, alltså skattefusk, och problem med ekonomisk brottslighet skulle kunna öka. Det är en allvarlig kritik från , där man, givetvis med regeringens goda minne, ändå fullföljer sina intentioner. Dessutom finns det all anledning att fundera över vad tillfällig verksamhet innebär. Är det en månad, , eller ? Lagförslaget om tjänstedirektivet som regeringen presenterar ger inget svar på den frågan. Det betyder att det kan bli konsekvenser också för de tjänsteföretag som har filial och en stadig verksamhet i eftersom de omfattas av den svenska kollektivavtalsmodellen. Det gäller däremot inte företag med tillfällig verksamhet. Det skulle således vara intressant att höra från den borgerliga sidan vad som menas med tillfällig verksamhet. Av de skäl som jag här redovisat avvisar regeringens föreslagna ändring i filiallagen och föreslår i stället att nuvarande bosättningskrav ersätts med en bestämmelse som medför krav på att det på plats i ska finnas någon som är behörig att företräda utländska företag och näringsidkare i förhållande till arbetstagare och arbetsorganisationer. Avslutningsvis, fru talman, vill jag nämna att redan innan vi debatterat och fattat beslut om tjänstedirektivet och innan det trätt i kraft i medlemsstaterna vill handelsminister riva upp kompromissen. Hon vill att EU:s gränslösa rörlighet för tjänsteföretag också ska omfatta vårdtjänster och andra sociala tjänster. Låt mig citera som i samband med ett besök i för inte så länge sedan sade: Många tjänster omfattas inte av tjänstedirektivet. Därför vill jag få igång en diskussion om hur direktivet ska utvidgas till nya områden, till exempel hälso- och sjukvårdsområdet. Det sade hon vid en presskonferens i anslutning till mötet med EU:s konkurrensministrar i . Det är inte bara den svenska modellen och den svenska fackliga traditionen som är hotad utan även den svenska välfärden inom en rad viktiga områden. Min fundering är, fru talman, om det inte finns en dold agenda. 3 PER (): Tjänstesektorn är oerhört viktig för . Man beräknar att den svarar för ungefär tre fjärdedelar av förädlingsvärdet i den svenska ekonomin. Det beräknas att ungefär åtta av tio nya företag i är tjänsteföretag. Man ser att tillväxten för tjänsteföretagen har varit stabil och mycket hög. Med tanke på tjänstesektorns stora betydelse för den svenska och den europeiska ekonomin är det bra att gränsöverskridande försäljning av tjänster nu regleras. Om liknande regleringar genomförs i samtliga EU-länder finns möjligheter för ökad tjänstehandel. Det ger större affärsmöjligheter för svenska företag. Men här ligger också ett av problemen med det nu liggande lagförslaget. Det bygger på principen att tjänstedirektivet genomförs ungefär i alla medlemsländer. Om vissa länder skulle dröja väldigt med att genomföra regelverken blir konkurrensen snedvriden, eftersom den svenska marknaden då öppnas för dessa länders företag, medan samma möjligheter inte ges för svenska företag på deras marknader. Jag vill därför understryka att det är viktigt att den , till exempel genom ordförandeskapet i Europeiska unionen, driver på övriga medlemsländer och visar att det är oacceptabelt att vänta med att införa tjänstedirektivet i de respektive ländernas lagstiftning. Om detta inte görs kommer svenska företag att drabbas, helt i onödan. Direktivet måste också genomföras på ett sådant sätt att det inte påverkar den svenska arbetsmarknadsmodellen och det svenska kollektivavtalssystemet. Eftersom vårt system för att reglera arbetsmarknaden är unikt i krävs det att den genomför reglerna på ett sätt som värnar kollektivavtalen i stället för att stjälpa den svenska modellen. Därför tycker vi att det är en viktig första brist att regeringen inte tydligt har skrivit in i lagen att arbetsrätten och den svenska kollektivavtalsmodellen inte påverkas av tjänstedirektivet. Vi kan inte se att regeringen skulle ha tagit till vara de möjligheter som ges i tjänstedirektivet att uttryckligen värna den svenska modellen. Vi tycker därför att regeringen ska återkomma med ett förslag till ändring i lagen, där det tydligt framgår att arbetsrätten inte omfattas av direktivet och att regler som finns i kollektivavtal inte kan ses som otillåtna krav enligt direktivet. En annan stark invändning som vi har mot den nu föreslagna lagstiftningen gäller, som vi också har hört tidigare, att man tar bort kravet på företag som vill sälja tjänster på den svenska marknaden att ha en representant i landet. Regeringen hävdar att ett sådant krav skulle kunna vara emot tjänstedirektivet, men vi kan inte se att lösningen på det är att helt släppa det tidigare representationskravet utan att i stället ersätta det med någonting annat. Ska man ta bort den reglering som har visat sig vara avgörande för de fackliga organisationerna och för svenska myndigheter måste man ersätta det med en mer EU-anpassad formulering som fyller samma funktion. Det beklagar vi att regeringen inte har gjort. Just att det finns en representant för företagen som arbetsorganisationerna kan förhandla med och som svenska myndigheter kan komma i kontakt med är en i den svenska modellen. Utan en sådan representant finns det ingen för facket att löneförhandla med. Det finns ingen att ställa krav på om att man ska ha en rimlig arbetsmiljö, och det finns ingen att förhandla om kollektivavtal med. Därigenom anser jag att lagen strider mot det som har åtagit sig i den internationella , där bland annat rätten till kollektiva förhandlingar är inskriven. De fackföreningar som har varit i näringsutskottet och informerat oss alla ledamöter har varit djupt kritiska och visat på vilka allvarliga konsekvenser det kan få att man genomför lagstiftningen men inte har en regel om att man måste ha representation i . Även svenska myndigheter som och har som ni har hört varit kritiska och pekat på risker. Vad är då regeringens svar på den här allvarliga kritiken? Jo, det är att fortsätta att utreda frågan. Men man måste ändå inse att det finns stora risker med att först ta bort kravet på en representant för företaget och sedan utreda, oklart hur länge, en ny regel för att ge facket en rimlig möjlighet att förhandla. hamnar den svenska arbetsmarknadsmodellen i ett vakuum, där ingen riktigt vet vad som gäller. Man måste fråga de borgerliga ledamöterna i den här salen: Hade det inte varit väldigt mycket klokare att göra som i , där man som man införde tjänstedirektivet i lagstiftningen också skrev in ett krav på representation som inte strider mot ? I finns det nedskrivet i lagen att de företag som vill verka i landet är skyldiga att utse en företrädare om man ska ha en verksamhet i i . Det finns alltså förslag som väldigt enkelt kan lösa problemet. Fackföreningarna har också kommit med konstruktiva förslag. Man föreslår att det införs ett lagkrav om att företag som bedriver näringsverksamhet i måste ha anmält en representant med adress i som kan företräda företaget, till exempel gentemot fack och myndigheter. Tycker man inte att det förslaget är tillräckligt bra kunde man åtminstone låta det nuvarande systemet vara. Man kunde låta reglerna som finns i filiallagen vara kvar under den övergång som krävs för att ta fram en ny lagstiftning. På det sättet skapar man inte detta vakuum som innebär både stora risker för ökat fusk och risker för den svenska modellen. Jag vill hävda att alla parter förlorar på den rättsosäkerhet som infaller när regeringen inför lagstiftning som öppnar för utländska bolag att sälja tjänster i men inte reglerar att det måste finnas en representant på plats att vända sig till om något inte fungerar på arbetsplatsen. Vårt förslag är därför att säger nej till förslaget att slopa kravet i filiallagen innan något ersättningsförslag finns framtaget av regeringen. Jag vill med anledning av det här yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 3. 4 (): Efter att ha hört dessa inledningar kommer jag inte osökt att tänka på hur det var för bortåt , när den socialdemokratiska regeringen som en punkt i ett krisprogram skrev upp att man ville gå med i EG, som det hette då. Tillträde till EG:s inre marknad var själva motivet för att först söka sig med i EES och sedan till ett fullvärdigt medlemskap. Det var en del i ett krisprogram. Tillgången till den inre marknaden skulle förbättra möjligheterna för svenska företag och därmed för svenska jobb. För mig och säkert för alla er andra här har EU-medlemskapet otroligt mycket djupare och vidare dimensioner. Men kraften i den inre marknaden och betydelsen den har för företagandets möjligheter, jobb och välstånd ska absolut inte förringas. befinner vi oss också i en djup ekonomis kris, men den här gången inte beroende på att vi har inhemska strukturella problem, som den gången. Vi befinner oss i en mycket fördjupad lågkonjunktur på grund av en internationell finanskrasch. ska vi fatta beslut om att ta ytterligare ett steg in på den inre marknaden. Den ekonomiska situationen tycks vara på väg att bemästras. Finansmarknaderna fungerar bättre. Förhoppningsvis har konjunkturen stabiliserats, och vi börjar kunna se olika typer av tecken på att det är på väg att vända. I går släppte sin prognos för medlemsländernas ekonomiska utveckling . Där pekar man på att förväntas få en snabbare bnp-ökning 2010 än EU-genomsnittet. hade en snabbare nedgång beroende på vår mycket stora exportefterfrågan som försvann. Men ser nu att få en mycket snabbare uppgång. Den privata konsumtionen hade på grund av det en snabbare nedgång än de andra, men väntas nu ha en snabbare uppgång än de andra. Förtroendet för ekonomin är på stark frammarsch. väntas framöver ha en lägre arbetslöshet än EU-genomsnittet, och man pekar på att prognosen för har större uppåtrisker än nedåtrisker, vilket är mycket bra. Men när det nu vänder kan vi också förvänta oss att det som gick bra för oss att sälja i går kanske inte kommer att gå bra att sälja . Någon annan kanske är bättre på det då. Globaliseringskrafterna med specialisering, ny lokaliseringslogik, ny produktionslogik och ny försäljningslogik kommer att förstärkas. Vi vet också att det är i de mindre företagen som de nya jobben kommer. Det är tjänstesektorn som växer mest, och det handlar väldigt mycket om företag-till-företag-tjänster, mycket beroende på att företagen specialiserar sig.