prot · GW0996 · 2009-04-02 00:00:00 — Genom regeringens läsa-skriva-räkna-satsning för tidiga åldrar lägger vi därför en solid grund för elevernas egen kunskapsutveckling, men också för att den högre utbildningen ska vara en högre utbildning och inte halka ned kunskapsmässigt. Det ska också vara möjligt att komma in i högskolan via olika vägar. Betyg från gymnasieskolan kan vara en väg, komvux en annan. Jag tycker att det är mycket glädjande att drygt 50 000 personer skrev högskoleprovet . Förutom goda förkunskaper är studentens motivation en avgörande faktor för att nå studieframgång. anser därför att den enskilda studentens nyfikenhet och kunskapssökande ska vara utgångspunkt för den högre utbildningens inriktning och dimension. Lärarna i högskolan måste hålla en tillräckligt hög nivå. Det är önskvärt att antalet icke disputerade fast anställda lärare minskar till förmån för forskarutbildade och lektorer samt personer som kan göra kortare och vitaliserande inhopp i den akademiska världen. Här står framför allt lärarutbildningen inför stora utmaningar. Vi har framhållit att staten måste stödja utbildningsvetenskaplig forskning. Genom en sådan satsning får vi inte bara duktiga skolforskare och bra underlag för beslut i kammare, vi får också lärarutbildare av världsklass. Den förra regeringen slog fast att av en årskull skulle tryckas in i högskolan . Problemet med det målet är att man är tydlig med att, som man säger, bestämma drömmar, sedan är det av eleverna i en årskurs att uppfylla de drömmar som Socialdemokraterna och deras kompisar har satt upp. Det kan också vara problematiskt eftersom vi har ganska stora regionala skillnader. I till exempel är det , alltså lite för många elever, som uppfyller de socialdemokratiska drömmarna. Samma problem får vi i och där drygt varannan av dem som är födda har påbörjat högskolestudier. Det finns andra delar av landet där vi har betydligt färre som uppfyller dessa drömmar. Vi tror inte på det. Vi tror att det är eleverna, studenterna, ungdomarna som sätter upp drömmar. Vi skapar en mångfald genom vår utbildningspolitik. Även om det finns mycket att fundera över har Socialdemokraterna reserverat sig till förmån för en annan inriktning i högskolepolitiken. Så är inte fallet med och . Det blir ett antal avgränsade frågor där man gör en annan värdering än regeringen, och lärosätena själva. Det jag reagerar mest på är tillsättning av en professur i migrationsrätt. Jag säger inte att en sådan professur inte behövs. En sådan professor skulle kunna bidra med att på vetenskaplig grund öka kunskapen om migrationsprocesserna. Det skulle gynna såväl myndigheter som enskilda immigranter. Men tillsättandet av en specifik professur i ett specifikt ämne är och ska vara en fråga för det lokala lärosätet, inte regeringen. Skälet till det är att det måste finnas en kritisk massa inom akademin för att det ska vara möjligt att hålla den akademiska nivå som krävs. Det betyder att det måste finnas tillräckligt med grundutbildningsstudenter och studenter på avancerad nivå, att det måste finnas ett antal lektorer och helst också någon eller några docentkompetenta som man kan rekrytera professorn från. Alliansregeringen har försökt att avpolitisera den akademiska världen. visar än en gång prov på politisk klåfingrighet som jag och tror är helt inkompatibel med begreppet akademisk frihet. Det är svårt att kommentera högskolepolitik, inte bara därför att i voteringen stödde KU-anmälan mot dåvarande utbildningsminister så att det blev en prickning för otillbörlig politisk snedvridning vid tillsättningen av högskolestyrelserna, utan för att det är svårt att i reservationerna hitta ett tydligt och klart alternativ. Räknar vi bort parallella reservationer och gemensamma reservationer står i sin högskolepolitik för högskoleutbildning i minoritetsspråk och jämställdhet inom högskolan. Det är vad man vill effektuera om man fick regeringsmakten. Det är inte dåligt på något sätt, men det är kanske inte riktigt komplett, kan man tycka. Det är med stor förundran som jag konstaterar att och genom sina reservationer gör klart att de delar alliansregeringens övergripande inriktning för högskolepolitiken. Vi har olika ståndpunkt i en rad mindre frågor. Det tycker jag är bra för högskolans långsiktighet, även om det blir svårare för väljarna att hitta tydliga argument till varför man skulle rösta på den rödgröna röran om det nu inte är något alternativ. Jag yrkar än en gång bifall till utskottets förslag i betänkandet. 136 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Jag hade inte för avsikt att replikera. Men jag tyckte att det var när det hävdas att det inte finns tillräcklig kunskap hos människor som är akademiker advokater för att kunna bli professor i migration. Hur kan man hävda det när man hävdar att är en nation som ska vara ledande i fråga om kunskap och forskning? Det är egentligen en kränkning mot alla som är så duktiga i rättsprocesser och framför allt när det gäller migration och internationella frågor. Här hävdas det både från och från att de vill avpolitisera forskarvärlden. Det är inte alls det som regeringen och har fått kritik för. Det är tvärtom. Högerregeringen vill helt enkelt ha ett stort inflytande när det gäller att styra framför allt på forskningsnivå inom grundforskningen. Detta har vi skrivit artiklar om . Det var inte så länge sedan, drygt sedan, som detta var på den politiska dagordningen. Jag tror att ni kanske har glömt bort detta, men det har inte vi gjort. 137 () replik: Det är klart att man kan fundera över vad som menas med akademisk frihet. När jag lyssnar på Amineh Kakabaveh får jag en känsla av att vi kanske lägger in lite olika saker i detta begrepp. Vi har nog lite olika innehåll i det ordet. För mig och alliansregeringen är akademisk frihet bland annat det som vi gjorde väldigt tidigt , nämligen att vi avpolitiserade högskolestyrelserna. Ni hade gjort politiska rekryteringar av styrelseledamöter till våra högskolor och universitet runt om i landet. Det var en solklar och klockren rekrytering där socialdemokratiska och vänsterorienterade styrelseledamöter var i extremt stor majoritet. Det ville vi råda bot på. Därför beslutade vi att styrelserna själva skulle få rekrytera de personer som de tyckte var mest kompetenta. Sedan fick de tillhöra vilket parti som helst, men det var kompetens som var det viktiga, och det var det som var vårt ledord. När det gäller migrationsprocessen upprepar jag gärna vad jag har sagt. Som ett självklart resultat av vår avpolitisering av högskolestyrelserna är det någonting som högskolorna själva får bestämma. Om de anser att det finns behov får de gärna tillsätta en professor. Men vi ska inte styra det. 138 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Jag tycker att är helt fel ute. När det gäller att tillsätta en professor behövs det resurser. Det behövs också visioner och idéer. Sådana visioner och idéer har . Vi har också resurser. Därför tycker vi att det är väldigt viktigt. Varför är det viktigt med en professor i migrationsprocessen? Jo, det finns så stora behov, inte bara i utan också inom . när är ett av medlemsländerna i Europeiska unionen behöver man mer än någonsin utveckla det området. Vi har visioner, och vi har också pengar för det. Det handlar just om det som missar här. Det handlar inte om att det ska styras, utan vi ska föreslå. Det innebär att man ger möjligheter och visioner för att utveckla denna migrationsprocess. Det är viktigt. När det gäller den andra frågan ska jag bara säga att som hade ett rödgrönt samarbete med regeringen fick vi inte lika mycket kritik i de stora tidningarna för styrning av forskning och utbildning i den akademiska världen. Det är ett påstående som jag vill göra. 139 () replik: Det känns nästan betryggande när jag hör att jag inte har samma vision som . Då får jag en stark känsla av att vi är på rätt väg. Ni har visionerna, säger . Det är väl bra att ni har det, och vi har tydligen inga pengar. Än en gång kan jag känna att jag skulle ha behövt för att slå upp ordet inget för att få en definition av det. Hur kan 15 miljarder till forskning och 1 ½ miljard till universitet och högskolor vara ingenting? Rent definitionsmässigt är det totalt fel. Alliansregeringen har pengar och visioner, vi står enade tillsammans, vi tycker att utbildningspolitik är viktigt, och vi gläder oss åt att vi nu dessutom inte bara satsar på utbyggnad utan också på kvalitet. Det är vi stolta och glada över. 140 () replik: höll ett anförande här, men jag hade inte tänkt begära replik på det. Men sedan blev det alltmer uppenbart att det är ett antal punkter som behöver förtydligas och rättas till. Jag vill börja med att påpeka att när det gäller utskottsmajoritetens förslag i detta betänkande är det inte hela regeringens utbildningspolitik eller högskolepolitik, utan vad ni i utskottsmajoriteten föreslår i detta betänkande är helt enkelt ett avslag på samtliga motioner. Det diskuteras om att delar alliansens ståndpunkt bara därför att vi är med på att vissa motioner från den allmänna motionstiden ska avslås. Det kan väl ändå inte vara ett rimligt sätt att uttrycka sig här i kammaren, och det som föreslås i betänkandet är väl inte en massa stora reformer på högskolans område, eller hur? Annars har jag läst fel någonstans. Där skulle jag vilja få ett förtydligande. Jag kan också notera att när hon räknade upp vad vi föreslår i reservationerna hoppade över det som gäller homosexuella och bisexuella personer samt transpersoner. 141 () replik: För att vara riktigt ärlig kan jag säga att jag hade blivit häpen om inte hade tagit upp den saken. Jag utgick nästan från att det skulle komma en replik med precis det innehållet och tackar för att jag har möjlighet att ge ett svar till . Jag vet att det har vi ju redan fått höra här från talarstolen värnar om människors sexualitet, som vi också genom fått veta att vi alla ägnar oss åt. Det var en uppfriskande information. Att gruppen HBT-personer ska prioriteras inom skolan har vi också fått höra ett antal gånger. Dessa personer ska särskilt prioriteras och det ska särskilt undervisas om dem, och lärarna ska lära sig mer om dem. Även den här gången kan jag svara som jag tidigare svarat: Det är naturligtvis viktigt att också ha kunskap om gruppen HBT-personer absolut och det utgår jag från att man har. Möjligen är det så att det finns bristande kunskaper också om judar, finlandssvenskar och tvåspråkiga. har kanske till och med lite bristande kunskaper om och skulle behöva fördjupa sina kunskaper på det området. Jag kommer inte att hävda att man inom lärarutbildningen behöver fördjupa sig i gruppen HBT-personer och väldigt många andra grupper. Jag utgår från att de mänskliga rättigheterna gäller även de här grupperna och inkluderar alla. 142 () replik: Jag tackar för svaret på en fråga som jag faktiskt inte ställt. Jag vill påpeka att jag bara noterade att förut lät bli att tala om HBT-personerna när hon räknade upp förslagen i våra reservationer. Det var ändå intressant att få ett svar. Ja, jag tillstår att jag inte vet allt om . Dock tycker jag mig veta tillräckligt, som man kanske alltid anser sig göra. Jag vill komma tillbaka till det som jag tycker är själva huvudpoängen i det jag sagt, nämligen att man rimligtvis inte kan anse att vi till alla delar står bakom alliansens politik på högskoleområdet bara därför att vi inte har särskilda reservationer i ett betänkande där motioner från den allmänna motionstiden behandlas. Det enda utskottsmajoriteten där jag gissar att ingår på den punkten vill är att en skrivelse ska läggas till handlingarna och att samtliga motioner ska avslås. Det måste väl då vara så att det handlar om motionerna, inte om politiken i övrigt från regeringens sida. Det hade jag hoppats skulle bli tydligt och klart. 143 () replik: Nja, man kan väl säga att i avsaknad av reservationer och med sin allmänt måttligt tydliga utbildningspolitik bara förstärker det intryck som vi efter gång i betänkande efter betänkande fått, nämligen att er utbildningspolitik minst sagt är vag och att ni har problem med att tydliggöra inte bara vad ni själva står för, vad står för och vad Socialdemokraterna står för utan också vilken politik ni tillsammans har för avsikt att driva som ett alternativ till den allianspolitik som vi gång på gång presenterar. Det intrycket tycker jag vi alldeles uppenbart och tydligt får även när det gäller det här betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 18 § Jordbrukspolitik m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2008/09:MJU18 Jordbrukspolitik m.m. (framst. 2008/09:RRS6). 144 (): så här på kvällskvisten ska vi debattera den så viktiga jordbrukspolitiken. Drygt 400 000 personer arbetar med anknytning till de gröna näringarna. Det innebär att varje bonde och skogsbrukare ger ytterligare drygt tre personer jobb, och deras samhällsekonomiska betydelse kommer att öka. De jobb som skapas finns oftast på landsbygden. I två av tre kommuner bidrar de gröna näringarna till vart femte jobb. I mitt hemlän jobbar inom de gröna näringarna. Det är otroligt viktigt för att hela ska leva och utvecklas. Jobb skapar jobb till exempel inom service, handel och sjukvård. Därför är det en märklig regeringspolitik att bland annat höja arbetsgivaravgiften för de små företagen på landsbygden, som ni ju gjorde strax efter det att ni tillträdde. Sådant skapar inga nya jobb. Det är viktigt med goda förutsättningar, ökad konkurrenskraft och långsiktighet eftersom företagarna inom den gröna sektorn är så beroende av politiska beslut. Det gäller då allt, från jordbrukspolitiken inom EU till miljöpolitik, vattendirektiv, klimatpolitik, energibeslut, livsmedelspolitik och så vidare. I vår klimatmotion, som vi lade fram i går, säger vi, bland annat för att stärka jord- och skogsföretagens konkurrenskraft, att de som lever upp till tydliga krav på minskade utsläpp ska kunna få stöd motsvarande den minskade återföringen av koldioxidskatten. EU:s jordbrukspolitik styr i stor utsträckning lantbrukaren. Därför är det viktigt att vi i gemensamt funderar på hur vi tycker att jordbrukspolitiken ska se ut . utgår vi i från de beslut som fattades . lade fast mål som vi fortfarande lever efter. Jag menar att det nu är dags att se över och att arbeta fram nya mål efter nutidens läge. Det är nu helt annorlunda än 1997. Vad kommer att styra framtidens CAP? Vi behöver lägga in omvärldsfaktorer, klimatförändringar, finanskris och politiska förändringar. Vad vill vi med svenskt jordbruk? Hur kan vi se till att det finns förutsättningar i hela ? Mot den bakgrunden vill jag fråga er i majoritetspartierna hur ni bedömer framtiden och om ni anser att det behövs en ny översyn och nya mål för del. Eller ska besluten hastas fram i slutna rum på departementet? Det är i så fall ett svek mot svenska lantbruksföretag. LRF arbetar för fullt med att ta fram sin syn . Vad gör vi som riksdagspartier? Vi har haft en referensgrupp för den så kallade Hälsokontrollen. Där är vi överens om tagen, men krävs det en rejäl översyn och en diskussion om framtiden. I våra närområden ser det lite annorlunda ut. I tar man fram framtidsvisionen Grön växt. De väver ihop stuprörspolitiken till en kraftfull vision för framtiden. Vidare har de Miljö- och naturplan 2020. Det gäller också ett tillväxtorienterat lantbruk, regelförenklingar, en tydlig inriktning på förnybar energi, investeringar i natur, miljö och tillväxt och en kraftfull forskning. De satsar också stort på ekologisk produktion. Vidare har de påbörjat ett arbete med en utredning om danskt lantbruks tillväxtmöjligheter och utmaningar . Det här visar på en kraftfull politisk vilja och vision. I har man fått igenom undantag inom Hälsokontrollen. Eventuellt kan det också handla om kompensation för mjölkkvoternas borttagande, om åtgärder inom nötköttssektorn och om tilläggsåtgärder inom energiförsörjningen. De ökar återbäringen beträffande energiskatterna för jord- och skogsbruk och medfinansierar den ökade moduleringen. Det här är alltså åtgärder i två närliggande länder. Vad gör vi i , och vad kan vi lära av andra länder? En fråga som just nu är högintressant är den så viktiga betesmarksfrågan. kom hem från och talade om att nu har vi minsann löst frågan om de svenska betesmarkerna. Med facit i hand, har vi gjort det? Frågan är fortfarande högaktuell i och med att nu skickar ut nya blanketter och nya regelverk. Jag tycker att det behövs ett omtag för att skydda våra naturbetesmarker. Släpp prestigen och se vad som går att göra för att ta fram nya objektiva system som gör att vi kan ha kvar våra unika hagmarker! Bondens landskap är ett artrikt landskap där lien och mulen har skapat den mångfald vi har. Störst är artrikedomen i naturbetesmarkerna som med de nya reglerna riskerar att gå förlorade. Driver jordbruksministern på inom EU för att kunna behålla de unika hagmarkerna, och påtalar han med kraft att det är ett sätt att nå målen om biologisk mångfald som EU sätter så högt? Jag kan inte låta bli att tänka på hur lyckas med att värna det finska lantbruket. En annan viktig fråga är ursprungsmärkningen, att kunna veta varifrån maten kommer och möjligheten för lantbruksföretagen att få ut ett mervärde för det som de producerar. Jag kan inte för mitt liv begripa varför ni inom borgerligheten är så negativa till det. Vad har hänt sedan valrörelsen , då man inte minst i var väldigt tydlig med kravet på ursprungsmärkning? låter det helt annorlunda. Varför inte införa ursprungsmärkning, som är ett starkt krav från många? Det ger tryggare konsumenter som kan göra medvetna val, men det verkar ni inte bry er om. LRF och bondeorganisationerna kräver det också. Varför säger ni nej? Vi socialdemokrater konstaterar att intresset för närproducerat ökar. Det stärker också den svenska bonden på livsmedelsmarknaden. Undersökning efter undersökning visar just detta att man vill ha mat av bra kvalitet producerad i närområdet. Jag kan ta ett gott exempel från mitt hemlän, och det är som är en stark regional aktör. De köper in det som går lokalt, har egen chark och eget bageri. De stod också fast vid att ha landskapsmjölken från i affärerna, och konsumenter köper värmländsk mjölk. Kännetecknande för vår s-märkta jordbrukspolitik är att vi vill se mångfalden i landsbygden. Vi vill ha ett ökat diversifierat företagande, småskalig livsmedelsproduktion, turism, hästverksamhet, grön rehabilitering. Det är viktiga företag på landsbygden som ger förutsättningar för fler jobb och företag, vilket det verkar som regeringen har glömt. Miljöpolitiken är också en viktig del av jordbrukspolitiken, och företagarna ska betalas för sina miljötjänster. De öppna landskapen bevaras genom livsmedelproduktion och djurhållning. Betesdjuren är en otroligt viktig förutsättning för biologisk mångfald. Det är också viktigt att vi har ett konkurrenskraftigt svenskt jordbruk som producerar livsmedel med mervärde genom hållbara produktionsmetoder, genom omsorg om djur och miljö. Och vi ska ha en stor ekologisk produktion. Detta ger oss konsumenter en sund, säker och god mat. Därtill behövs en märkning som tydligt anger vad konsumenten betalar för när det gäller bland annat ursprung. För oss är det självklart att stat, landsting och kommuner köper in närproducerat och ekologiskt. En miljöinriktad offentlig upphandling är här ett viktigt verktyg, och här finns det fortfarande mycket att göra. Jordbruket har självfallet en viktig uppgift att producera på ett sätt som ger minsta möjliga miljöpåverkan. Odlingssystemet måste vara långsiktigt ekologiskt hållbart och i stånd att försörja en växande befolkning världen över och bli fossilfritt. Vi behöver också se över hur vi mer effektivt kan stötta den ekologiska produktionen. Efterfrågan ökar, men produktionen minskar. Kan det vara en följd av regeringens politik? Effekterna av klimatförändringarna blir dramatiska. Därför krävs det både minskade utsläpp och en annan inriktning på politiken, som vi kommer att debattera här i kammaren. För jordbrukets del är det viktigt att de tar sin del av ansvaret och jobbar med att få ned utsläpp, använder mer inhemskt foder och ser över hur de kan minska både konstgödsel- och bekämpningsmedelsanvändningen. Övergödningen av haven måste också åtgärdas. Också havspolitiken kommer snart att debatteras i denna kammare. Här har jordbruket en viktig roll. Och mycket görs, men mer kan göras där. Vi vet att lantbrukarna runt om i vårt land jobbar intensivt med frågorna, och det är bara att uppmuntra allt gott arbete som genomförs. Jag tänker på Greppa näringen och på Greppa växtskyddet, som också verkar gå på export till . En annan viktig fråga är arbetsmiljön inom jordbruket. Det är bra att regeringen satsar 10 miljoner som ska gå till att förbättra arbetsmiljön inom jordbruket för både företagare och anställda. Min fråga är hur de fördelas och vilka som får del av pengarna. Är det inte rimligt att till exempel fackförbundet får del av dessa pengar? Deras medlemmar finns på drygt 3 000 arbetsplatser inom jordbruket, och det finns drygt 250 regionala skyddsombud fördelade över landet som besöker alla företag där det finns anställda. Till slut vill jag ta upp två saker. Dels hoppas jag att det kommer förslag inom rennäringslagstiftningen, dels och inte minst att den blir mer tidsmässig och jämställd. Kommer det förslag från regeringen ? Slutligen vill jag uppmärksamma hästpolitiken. Det är bra att har knutit till sig en brett sammansatt grupp, men jag saknar dem som representerar arbetstagarparten, alltså alla hästskötare, och frågade också i utskottet varför inte de finns med. Jag tänker då på fackförbundet . Jag vill yrka bifall till reservationerna 3 och 8. 145 (): Krisrapporterna står som spön i backen, den ena värre än den andra. Den globala finanskrisens ringar slår hårt mot arbetslösa, ungdomar, bil- och verkstadsindustrin och successivt alltmer mot kommuner och landsting. Krisen skakar den internationella marknadskapitalismen i grunden. Men krisen ger också möjligheter till förändringar. Det är i riktiga kriser som nya lösningar som förut förkastats kan bli verklighet. Vi vet att , och världen måste göra en grön omställning av ekonomin för klimatets och miljöns skull för en hållbar utveckling. Då, fru talman, är jordbrukspolitiken ett av de viktigaste verktygen vi har, eftersom jordbruket som en stor areell näring har omfattande konsekvenser på både klimatet och miljön. Därför är det så viktigt att vi verkligen använder de möjligheter som finns inom jordbrukspolitiken för att vända utvecklingen. Vad är det första man tänker på när man tänker på jordbruket i ? Ja, inte är det sädesfält som vajar i vinden, utan det är EU och dess gemensamma jordbrukspolitik CAP som likt Ville Vessla dyker upp i allt som har med svenskt jordbruk att göra . Betänkandet Jordbrukspolitik m.m. som vi nu debatterar exemplifierar detta väl. Betänkandet handlar ju dels om framställning om tvärvillkorskontroller vilket härligt EU-byråkratiskt ord dels ett antal motioner från allmänna motionstiden, de flesta med klar EU-anknytning. Låt mig inledningsvis, fru talman, konstatera att medlemskap i är en dyr historia för svenska skattebetalare. Totalt omfattade EU:s jordbrukspolitik, inklusive fisket, närmare hälften av den samlade EU-budgeten på . Och är en stor nettobetalare. Skillnaden mellan vad vi betalade in och vad EU betalade tillbaka var ca 20 miljarder . Det beror på att har en liten jordbrukssektor och att regionalstöden endast kan utnyttjas begränsat i vårt land. Vi skulle i och för sig mycket väl kunna avstå de vi brukar betala till EU om utgifterna gick till vettigare saker än EU:s jordbrukspolitik, som är dyr, ineffektiv och osolidarisk mot tredje världen. Om EU:s jordbruksstöd avskaffades skulle vi också fortsätta behöva jordbrukssektorn i , men vi skulle slippa hela EU:s stora byråkrati. presenterade en topplista på de 77 000 gårdar som fick dela på 8,7 EU-miljarder . Den toppades av friherre med följd av greve med 5,2 miljoner. Längre ned på listan finns med 3,9 miljoner.