prot · GW0982 · 2009-03-11 00:00:00 — vill räkna upp statsbidragen och dessutom införa tillfälliga anställningsstöd till kommuner och landsting för att slippa göra avskedanden på grund av finanskrisen. Staten måste ta ett större ansvar såväl för ekonomin som för kunskapsuppdraget. Vi anser därför att kommunerna måste få sina pengar och att kommunaliseringens konsekvenser ska utredas. Det är något som den nu frånvarande skolministern lovade i , men det är inte något som vi ännu har sett röken av. Det är inte betyg tidigare, nya betygsskalor, fler nationella prov eller rätt att beslagta mobiltelefoner som kommer att öka kunskaperna. Det behövs lärare. Att peka på kommunerna och tala om självbestämmande duger inte. Vi har skolplikt i det här landet. Den plikten kan inte bara innefatta elevers närvaro utan måste omfatta elevens rätt till kunskap. Det är ett ansvar som staten och regeringen inte kan svära sig fria ifrån. Det är uppenbart att det finns många problem och oklarheter med den nuvarande styrningen och ansvarsfördelningen. Bland annat finns det oroväckande tendenser att bristande likvärdighet leder till att de sociala skillnaderna i skolan ökar. Den utvecklingen kan inte enbart hänföras till hur styrdokumenten är formulerade eller tolkas. Men det utgör en del av problemet. Därför anser vi i att det behövs en total utvärdering av det svenska skolväsendet och föreslår att det tillsätts en utredning med uppdrag att analysera och utvärdera skolans styrning och finansiering. Med det sagt, fru talman, är det inte så att vi inte ser något behov av att se över de enskilda målen i läroplaner och kursplaner och genomföra förändringar till exempel om det finns oklarheter eller onödiga upprepningar. Bland den kritik som finns mot det nuvarande målsystemet är att läroplanerna och kursplanerna inte används i undervisningen eller kanske att man använder flera . Anledningen sägs vara att de uppfattas som otydliga. I betänkandet Tydligare mål och kunskapskrav i som ligger till grund för den föreliggande propositionen finns en beskrivning och en analys av reformen. Ett problem som framkommer är att det aldrig har utarbetats något kommentar- och referensmaterial till läro- och kursplanerna trots att det i alla förarbeten anses som en förutsättning för att lärarna skulle kunna utforma mål i sin undervisning. Detta arbete skulle ingå i uppdrag. Det stödmaterial som har tagits fram av innebär enligt utredarens bedömning ingen hjälp för lärarna hur de ska konkretisera målen i sin undervisning. Behovet av ett kommentar- och referensmaterial kommer att finnas även med de förändringar av läro- och kursplaner som regeringen nu vill genomföra. Ytterligare ett problem är att det material som har producerat är relativt okänt ute på skolorna. En viktig förklaring är att det satsas för lite resurser på kompetensutveckling i skolan och att det också var fallet vid införandet av den nuvarande läroplanen. Regeringen har inte lärt sig av historien utan lägger hela ansvaret på skolhuvudmännen att se till att kunskaper om de nya skoldokumenten når ut på skolorna, vilket innebär att det kommer att uppstå liknande problem med den nya läroplanen som med den gamla. När nu regeringen vill frångå principen om uppnåendemål och strävansmål och i stället införa nationella kunskapskrav innebär det i princip att eleverna själva tvingas överta ansvaret för att de får den kunskap som de tidigare hade rätt till. Det innebär också minskade krav på skolan som institution och att ambitionerna för elevernas kunskapsutveckling sänks. De sänkta ambitionerna gör att betygen kommer att styra undervisningen i ännu högre grad och att betygshetsen det avslutande året i kommer att öka. Kunskapskraven ska även omfatta elever i årskurs 3. Regeringen menar att syftet är att lärarna på så sätt lättare ska kunna upptäcka elever med behov av stöd och att dessa elever därmed kan få den hjälp de behöver. Det kan tyckas vällovligt, men regeringens politik bygger dessvärre på den felaktiga och illa underbyggda tesen att lärare saknar tillräcklig information och kännedom om elevernas kunskaper och att det är därför eleverna inte når målen. I själva verket har de flesta lärare som undervisar i skolan god insikt i sina elevers kunskapsutveckling och vet vilka elever som behöver mer stöd och hur det stödet behöver utformas. Trots detta hävdar regeringen att lärarna saknar dessa kunskaper och underkänner med andra ord en hel yrkeskår. Orsaken till att eleverna inte når målen är att de inte får den hjälp och stimulans som de har behov av och rätt till. Trots att lärarna vet vilka åtgärder som behövs har de ingen möjlighet att fatta beslut på enbart pedagogiska grunder eftersom de inte har tillräckliga resurser till sitt förfogande. har även invändningar mot en ökad användning av nationella prov. Nationella prov förutsätter att alla elever lär sig samma saker och riskerar att styra undervisningen med dess innehåll på samma sätt som betygen gör. Detta motverkar utvecklingen mot pedagogiskt nytänkande och mångfald som sker ute på skolorna. Det blir mycket svårare för lärarna att ta hänsyn till elevernas individuella kunskapsutveckling som kan skilja oerhört mycket . Undervisningen styrs mot några få mål, vilket ger eleverna färre kunskaper och sämre bildning. Naturligtvis måste det finnas redskap för att bedöma elevernas kunskaper, eftersom det är det bästa sättet att utvärdera skolans undervisning. Bedömningarna behöver dock vara ett stöd i lärandet och ska därför vara framåtsyftande eller formativa. Betyg och nationella prov är summativa bedömningar, det vill säga de mäter bara gjorda prestationer och ger ingen information om hur lärandet ska utvecklas. Möjligen kan de nationella proven göra mer nytta som ett redskap för att utvärdera undervisningen. De enskilda elevernas prestationer behöver därigenom inte uppmärksammas i så stor utsträckning, och proven skulle därför kunna avpersonifieras eller anonymiseras. Vår slutsats är därför att de nationella proven måste användas mycket sparsamt. Slutligen, fru talman, vill jag lyfta fram två kortare men inte obetydliga frågor. Den första handlar om skolans värdegrund som regeringen anser bör vara oförändrad i den nya läroplanen. anser dock att skrivningarna om tradition och västerländsk humanism utgör tydliga avsteg från den anda som i övrigt präglar läroplanens värdegrund. De andra värden som hävdas är lätta att ställa upp på för alla demokrater, från höger till vänster, oavsett kulturell och religiös hemvist. Dessa andra värden är konkreta och lätta för lärare och elever att diskutera i anslutning till vardagliga situationer och aktuella samhällsdebatter. Det betyder inte att de här värdena är oomtvistade eller att tolkningen av deras innebörd inte kan skilja sig åt, men värdegrundens övriga formuleringar är ändå klart mer konkreta och tydliga än den om tradition och västerländsk humanism. menar att det är dags att samordna de tre läroplanernas skrivning om värdegrunden. Det är svårt att se rationella skäl till att tradition och västerländsk humanism ska vara vägledande i grund- och gymnasieskolan men inte i förskolan. Vårt konkreta förslag är att samtliga läroplaner får en gemensam skrivning enligt följande: Detta sker genom individens fostran till rättskänsla, generositet, tolerans och ansvarstagande. Det andra och sista handlar om förslaget att det i de nyaste styrdokumenten ska anges vad undervisningen ska handla om, vilket ska bestämmas som vad som kallas centralt innehåll i kursplanerna. Förutom att det är oklart vad det innebär ser vi det som ytterst allvarligt om staten föreskriver att ett visst innehåll i undervisningen ska vara obligatoriskt. Till det har vi lärare. Detta statskontrollerande förminskar betydelsen av lärarnas ämneskunskaper. Den kunskap som har förvärvats under utbildningen till lärare, genom kompetensutveckling och genom att följa med i ämnesområdet blir underordnad det som staten ålägger läraren att lära ut. anser därför att regeringens förslag om så kallat centralt innehåll i kursplanerna inte ska genomföras. Därmed vill jag yrka bifall till reservationerna 1, 2 och 4. 96 (): När jag förberedde mig för den här debatten funderade jag lite grann på om det har gått troll i historien, för som de båda föregående talarna har påpekat är vi mitt uppe i en ekonomisk krissituation. Om man läser utredning som ligger till grund för dagens proposition när det gäller kursplaner och läroplaner får man en bra och ganska nedslående beskrivning av hur implementering av de nuvarande kurs- och läroplanerna misslyckades ute i skolorna, vilket bland annat redogjorde för. Jag kan helt hålla med utredningen, som var väldigt lärorik att ta till sig. Utredaren beskriver också att detta skedde mitt i en ekonomisk kris, mitt i nedskärningar ute i kommunerna där resurserna tröt. Jag kan tänka mig att en del av försummelsen även på hade sin grund i den ekonomiska krisen. Är det så att vi i antar nya läroplaner och kursplaner när vi står mitt i en ekonomisk kris? Man kan fråga sig om detta är något lagbundet. Jag hoppas att det inte är så. Eftersom alliansen verkar har tagit till sig utredning borde man också ha känt behov av att hjälpa och stötta de kommuner som har problem vi kunde höra i Ekot att de är tvungna att avskeda lärare på grund av den ekonomiska krisen och inte vänta tills vårpropositionen och hålla på sekinerna så att folk hinner bli avskedade. Man borde även ge tydligt besked, helst här i kammaren, om vilka ekonomiska resurser man tänker avsätta för att implementera de nya kursplanerna och läroplanerna, precis som vi i har tagit upp i vår motion. Tyvärr ska vi återigen bestämma om nya kurs- och läroplaner när kommunerna ute i landet står i kris. Hälften av kommunernas verksamhet består av skola. Det är tungt ekonomiskt, och det är svårt att klara detta utan att avskeda lärare. Om ni tar ansvar för landet bör ni också ta ansvar för att kommunerna får en rimlig chans att utföra sitt uppdrag. Jag vill passa på att yrka bifall till reservation nr 5. Vi står bakom resterande reservationer, men vi kommer att kräva votering på den punkten. Tittar man på själva propositionen kan man fråga sig: Vad vill ? Varför är vi kritiska? Vi är inte bara kritiska. Vi är positiva till tydliggörandet av målen. Precis som jag beskrev tycker jag att utredning var utmärkt. Han redogjorde tydligt för att det behövs ett förtydligande av målen. Det är bra. Men vi respekterar också professionens, lärarnas, kunskaper och kompetens. Det är här alliansen, som vanligt tyvärr, bryter mot sina egna ledord som handlar om mångfald, valfrihet, respekt för professionen och så vidare som vi har hört utbildningsministern tala om gång på gång och detaljreglerar. Ta till exempel förslaget att göra nationella prov i årskurs 3 obligatoriskt. invändning är utomordentligt bra och konsekvent, nämligen att om man gör nationella prov obligatoriskt likriktar man undervisningen i de lägre åldrarna alltför mycket. står nu bakom att nationella prov i årskurs 5 blir obligatoriskt; är det frivilligt. Men att gå så långt som att även göra det i trean menar vi är fel av respekt för lärarkår och deras kunskap. På samma grund efterlyser vi en större vetenskaplighet i dessa propositioner. Det får inte bli valrörelsepamfletter som man omvandlar till propositioner. Vi menar också, som jag var inne på , att mångfalden tar stryk i alliansens . Jag har varit inne på det här i kammaren: Alternativ pedagogik kan leta efter andra länder. Vi har i haft en unik möjlighet att i den offentligt finansierade skolan få in alla möjliga olika pedagogiska alternativ. Det slår den nuvarande regeringen sönder. Jag som har ganska mycket kontakter på den sidan hör bittra människor som känner sig svikna av den borgerliga regeringen. De har nämligen trott att alliansregeringen stod för mångfald. Därför är de besvikna . Jag efterlyser långsiktigheten och resurserna för att genomföra den. När jag letar efter detta i propositionen blir jag förskräckt, för det finns inget om det. Trots att vi i utredningen tydligt kunde se att implementering av läroplaner och kursplaner kräver resurser skrivs det inget om det. I stället skrivs det uttryckligen att man förutsätter att kommunerna klarar detta inom ram. Då har man inte fattat vad som skrevs i utredningen. Det krävs långsiktighet. Det är inget parti eller block som kan räkna med en evighet vid regeringsmakten. Trots det finns det ingen som helst dialog i frågorna för att hitta blocköverskridande överenskommelser i denna fråga. Det förskräcker också. Därför reserverar sig mot detta förslag. Jag yrkar som sagt bifall till reservation nr 5. Jag hoppas att alliansen kan svara på hur kommunerna ska finansiera detta. Hur ska de klara både krisen och nya läro- och kursplaner? 97 (): Första gången jag lyssnade på berättade han om hur det var att komma ut på skolorna och lyssna på lärarna. De berättade att de ofta hade problem med att förklara vilka mål de hade att rätta sig efter. Det skulle kunna vara fel på lärarna, men eftersom budskapet kom från så många lärare får man nog söka felet någon annanstans. är departementsråd och den person som den förra regeringen gav uppdraget att utreda mål- och uppföljningssystem till. Han konstaterade att målsystemet har haft problem och att ett stort problem är att just varken skolledare eller lärare har förstått det. Till exempel har mål att sträva mot och mål att uppnå inneburit alldeles för många mål i läroplan och kursplaner. När man inte förstår, herr talman, tyder man. Därmed har en massa lokala tolkningar uppstått. Läroplanen och kursplanerna är för abstrakta. Dessutom satsade staten för lite på implementering. Det har lett till en betydande rättsosäkerhet för eleverna. Kom ihåg att det är den samlade oppositionen som bär ansvar för detta! När de senaste kursplanerna började gälla gjordes inga implementeringsinsatser alls och det var inte i när kommunerna skar ned, utan då skickade bara i väg några trycksaker. Med förslagen i detta betänkande rättar alliansen till de felaktigheter som funnits. Vi får nya läroplaner och nya kursplaner. Kursplanerna ska på ett tydligt sätt ange ämnets syfte och vad eleverna ska kunna i slutet av årskurserna 3, 6 och 9. Det är bra. När kursplanerna kompletteras med föreskrifter om nationella kunskapskrav blir det ännu bättre. Lärarna får tydligare verktyg och stöd både i planeringen av undervisningen och i uppföljning och utvärdering. Det blir mer tydligt med övergripande mål i läroplanen och mer ämnesspecifika mål i kursplanerna. Genom detta kommer elever att få en mer rättvis skola och lättare att nå högre kunskapsmål. Oppositionen spretar som vanligt. Det finns 13 reservationer på sju punkter i betänkandet, men inte en enda gemensam reservation. De höga skall som ständigt ljuder om att regeringen ska ha överläggningar med oppositionen om skolan ter sig lika verklighetsfrämmande som någonsin . Vänstern yrkar avslag på hela propositionen. De tycker väl att det mesta är bra som det är. När det kommer till nya läroplaner och kursplaner tycker inget av de tre oppositionspartierna att våra förslag är bra. De är alla emot, men på olika sätt. Jag påpekar därför att utredningsuppdraget kom från oppositionen och att betänkandet i mångt och mycket utgår från utredningen. När det gäller avskaffandet av blockbetyg är det bara Socialdemokraterna som är emot. Själv ropar jag närmast hurra inför åtgärden. Möjligheten att sätta blockbetyg, metoden att sammanföra sinsemellan olika ämnen till ett betyg, hör hemma i papperskorgen. Bara tanken att skicklighet i biologi automatiskt skulle innebära skicklighet i fysik är en befängd tanke. Många elever har härigenom fått för låga meritvärden, många har fått för höga meritvärden och alldeles för många har fått orättvisa betyg genom blockbetygen. Kom ihåg att detta inte innebär att vi ogillar temaläsning eller att vi tycker att integrerad undervisning är av ondo. Det är endast betygsättning i block som vi ogillar och som vi tycker ska bort. Skolan behöver ordning och reda. Skolan behöver betyg tidigare och i fler steg. Skolan behöver lärare som ständigt kompetensutvecklas, och skolan behöver bra skolledare. Skolan behöver också nya läroplaner, nya kursplaner och kunskapskrav. Med detta betänkande kommer vi ytterligare ett steg på vägen till den skola vi i alliansen vill ha. Jag yrkar bifall till förslagen i betänkandet. 98 () replik: , kanske någon månad, sedan tog jag i ett replikskifte med upp frågan om att SKL av regeringen begärde mer pengar till kommunerna. Man stod redan då inför varsel. Då svarade med orden: Mycket vill ha mer. har vi en nyhet, svart på vitt, att tusen lärare är varslade. Fler kan komma till. I mer än var tredje kommun har lärare varslats om uppsägning. Hur tänker regeringen agera nu? Det handlar inte om betygen, fler nationella prov eller tidigare nationella prov. De åtgärderna kommer inte att förändra någonting om vi inte har fler lärare i skolan. Det är den enskilt viktigaste åtgärden. Vad tänker göra åt det? Vi hade en hearing i utbildningsutskott där bland andra utredaren var med. Vi pratade om likvärdig skola. Han pekar fortfarande på att det problem som finns , att lärare agerar från olika läro- och kursplaner, inte kommer att avhjälpas om man inte har ett kommentar- och referensmaterial. Det är ingenting som ni föreslår nu heller. Hur tror ni att det kommer att förändra någonting? Det blir ytterligare en läroplan som läggs på. 99 () replik: Jag skulle vilja fråga hur det kan komma sig att ni yrkar avslag på hela propositionen trots att ni tidigare ställde er bakom den utredning som propositionen lutar sig mot. I stället begär ni ännu en utredning. Vad skulle den utredningen kunna göra som utredning inte har gjort? Även om och tycker att alliansregeringen är roten till allt det onda som sker i just , inklusive det dåliga vädret, kan inte ens denna regering förhindra att lågkonjunkturer följer på högkonjunkturer. Så har det alltid varit och kommer att vara också, oavsett regering. Alliansregeringen kan inte heller hjälpa att det föds olika många barn olika år. Det är just det som har hänt när det gäller alla lärare som är varslade. En del beror naturligtvis på kommunernas dåliga ekonomi. Med min insikt om planering i kommunerna tror jag tyvärr att det kommer fler varsel av lärare. De flesta beror på att det inte finns så många elever i den kommande gymnasieskolan eftersom det inte har fötts så många barn som . Kanske inte ens Vänstern tycker att vi ska låta lärare vara kvar när det inte finns tillräckligt elevunderlag. 100 () replik: svarar att man som politiker inte kan göra någonting. Det som händer sker av något slags naturlag. Ekonomi är inte detsamma som att det snöar ute det kan jag förstå att inte kan göra så mycket åt. Men det ekonomiska läge vi befinner oss i kan vi politiker förändra. är det ni som sitter vid makten. Det är ni som har redskapen att förändra. Vad väljer ni att göra? Ni väljer att sänka skatter med mer än 70 miljarder i stället för att se till att 11 000 lärare kan vara kvar i skolan och undervisa. Det handlar om att ta vara på läget. har vi haft stora elevgrupper i skolorna. Ta chansen och se till att de elever som går i skolan slipper gå i så stora grupper. Utnyttja de lärare som finns i stället för att avskeda dem. Ännu mer alarmerande är att det är möjligt att många av de här lärartjänsterna inte kommer att återbesättas. Inom inte alltför kommer den stora babyboomens barn att börja skolan. bagatelliserande gör mig mycket beklämd över att hon tillhör majoriteten. Det verkar som om inte har lyssnat tillräckligt. Det som vi kräver utredning om är skolans styrning och finansiering. Vi kan inte låta krisen gå ut över barns rätt till kunskap. Alla barn ska ha rätt till bra utbildning oavsett konjunkturläge. Det är skillnaden mellan högerns och Vänsterns skolpolitik och syn på kunskap. 101 () replik: Vi har en situation i detta land där alldeles för många elever kan alldeles för lite. Det har varit socialdemokratiskt regeringsinnehav då deras kunskaper ständigt har sjunkit. Vänstern har varit en del av detta. Vi har en situation i skolan där elevernas resultat mer och mer beror på förhållandena i hemmen om föräldrarna är välutbildade och om det är en tillräcklig ekonomisk standard. Det har Vänstern, Socialdemokraterna och tillsammans åstadkommit. hade vi en situation där skolan förmådde kompensera. Det förmår den inte längre. För att ändra på detta behövs en mängd åtgärder. Vi behöver bland annat en bättre läroplan och tydligare kursplaner. Vi behöver bättre lärarutbildning. Vi behöver betyg det är många överens om. Vi behöver en mängd åtgärder för att människor ska komma i arbete. Trots att ni hade en högkonjunktur hade vi en gigantisk arbetslöshet. Våra skattesänkningar har gjort att en hel del har fått arbete som annars inte hade fått det. Socialdemokraterna säger ja tack till de flesta skattesänkningarna. Av våra tre jobbskatteavdrag säger ja tack till de två första. får kanske prata med Socialdemokraterna i stället för med mig om det. Om ni ska bli överens får ni kanske bli överens om dessa skattesänkningar också. vet säkert precis som jag att kommunerna kommer att få pengar i den vårbudget som kommer. 102 () replik: Först vill jag göra ett förtydligande. påstod att vi sade ja till blockbetyg. Det har vi inte sagt. Vi påpekade att det är viktigt att understödja undervisning i block eller teman. Men det är viktigt att man markerar varje enskilt ämne och ser till att eleverna har tillräckliga kunskaper i de enskilda ämnena och att det inte blir som talade om. Jag tänkte också ta upp utredarens resonemang om vilka ämnen som ska finnas i den framtida och att det behöver genomlysas. Det lämnar regeringen utan kommentar. Hur ser ni inom på detta faktum, ? Behövs det eller behövs det inte? 103 () replik: Jag ber om ursäkt om jag har missuppfattat er reservation. Jag har läst att det finns en punkt som heter: Möjligheten att sätta blockbetyg avskaffas. När jag då har läst att ni har en reservation med den rubriken har jag uppfattat det som att ni vill ha kvar möjligheten att sätta blockbetyg. Jag ber så mycket om ursäkt. Det var inte min avsikt att framställa något som inte var fakta. Jag skulle vilja ställa en fråga till : Hur ser hon på detta med enigheten i oppositionen? Vi hörde återigen framställa kravet att det måste ske blocköverskridande samtal och överenskommelser. Om man tittar i detta betänkande har ni inte en enda gemensam reservation. Om utbildningsministern hade bjudit in till samtal, vilken linje skulle ni då förespråka? Skulle ni säga ja till propositionen, eller skulle ni säga nej till propositionen? Vad skulle ni säga om läroplaner och kursplaner? Vilken ställning skulle ni i oppositionen inta? 104 () replik: Jag har förstått att det är en strategi från alliansen att man i stället för att svara på frågor ställer egna. Det har vi förstått. före valet var ni i alliansen inte speciellt överens. Men jag är helt övertygad om att vi inför valet kommer att kunna presentera en bred enighet. Jag skulle vilja ställa ytterligare en fråga: Kommer alliansen att tillföra resurser för implementering av detta arbete när det gäller läroplanerna och de nya målen? 105 () replik: Vi har redan infört betydande resurser inom skolans värld, inte minst genom Lärarlyftet, där vi ger statliga pengar för att utbilda lärare. Det har kommunerna inte riktigt orkat med. Implementeringen ska göras på ett bättre sätt. Det är vi överens om. Men riktigt hur det ska ske är inte färdigt . Men det handlar inte bara om implementering ute bland de lärare som är verksamma. Man måste ta möjligheten att införa det även på lärarutbildningar också, och vi kommer att se till att det blir gjort. 106 () replik: När jag lyssnar på undrar jag om det finns någon regeringspolitik att debattera eller om det bara finns brister i oppositionen att debattera. Jag föredrar att debattera och ställa frågor kring regeringens politik.