prot · GW09102 · 2009-04-17 00:00:00 — Hur mycket än försöker vrida på diskussionen och göra sig till banérförare för att alla ska ta emot ensamkommande flyktingbarn i kommunerna kan han inte bortse från verkligheten. kommer partikamrater och den övriga alliansen på uppmaning att rösta emot ett förslag som skulle innebära just detta. 44 Statsrådet () replik: Det är tråkigt när man försöker bjuda in till en seriös diskussion att man får den typ av argument som läggs fram av . Vi har infört en ordning, som även förespråkade och röstade för, där ansvaret delas mellan kommun och stat på ett sådant sätt att staten har hand om prövningen och kommunerna om mottagandet. Detta gjordes 2006. Att då stå och försöka inleda en diskussion om det kommunala självstyret och gå tillbaka och ifrågasätta reformen är djupt oseriöst. har vi den ordning som vi har. Kommunerna är ålagda att sköta mottagandet, men vi kan se att inte tillräckligt många kommuner tecknar avtal med staten. Vad ska vi göra då? Ska vi ifrågasätta hela principen för det kommunala självstyret, eller ska vi ta det ansvar som våra kommunkolleger ute i landet faktiskt bör ta? Jag tror på det senare och inte på en stor diskussion om det kommunala självstyret. Sedan är det väl lite surt sa räven om rönnbären över argumentation när det gäller arbetskraftsinvandringen. Nej, det var inte så att parti var förespråkare för arbetskraftsinvandring. Ni röstade ned hela propositionen. Ni hade kunnat ta ställning till delar av det förslaget, men ni och Socialdemokraterna valde att rösta ned allt som hade lagts på bordet, hela reformen, och därmed säga nej till utökade möjligheter till arbetskraftsinvandring. Så ser historieskrivningen ut. tog sitt ansvar på ett bra sätt, vilket de ska ha all heder och ära av. De var inte överens med regeringen på alla punkter heller jag ser att nickar instämmande men de valde att inte säga nej till hela propositionen utan stå för sina enskilda reservationer. Där är skillnaden, , och den är historisk eftersom den finns i kammarens protokoll. 45 () replik: Det blir en märklig diskussion, tycker jag, när det gäller arbetskraftsinvandring. Jag vet inte hur jag i den här kammaren eller i de texter vi hade skrivit när förslaget kom upp och när vi voterade har sagt att vi socialdemokrater är för arbetskraftsinvandring. Vi är för det förslag som den parlamentariska utredningen med en majoritet av partierna i riksdag, ledd av , kom fram till. Men vi var inte för det förslag som sedan lades fram i och med att man hade ändrat på en rad punkter. Jag tycker att det är väldigt bra att man ser även i lågkonjunktur och internationell ekonomisk kris att man måste ha en långsiktig politik och att vi behöver arbetskraftsinvandring. Men det är klart att den ska ske under vissa, ordnade former så att inte arbetare konkurrerar med sämre arbetsvillkor eller lägre löner. Det är klart att det finns en risk för det när det inte görs en arbetsmarknadsprövning av Arbetsförmedlingen utan det är arbetsgivaren själv som gör den, och när facket inte heller får gå in och ta del av de lönevillkor och anställningsvillkor som finns. Vi vet ju om att det finns människor som utnyttjas av oseriösa arbetsgivare i med skamligt låga löner. får de inte betalt alls. Det handlar om fruktansvärda arbetsvillkor, ofta för att de kanske inte kan språket, för att de inte känner till sina rättigheter eller för att de inte vet vart de ska vända sig. Det är också så att det är väldigt få av de här oseriösa arbetsgivarna som faktiskt blir fällda och som vi kommer åt. Då är min fråga: Vilka åtgärder vill statsrådet vidta för att komma åt de här oseriösa arbetsgivarna? Jag efterlyser också åtgärder för de arbetslösa människorna, nu när vi ser arbetslösheten stiga, och för att hjälpa dem att komma tillbaka genom utbildning och genom att matcha dem med de bristyrken som finns. Här är faktiskt den borgerliga regeringen väldigt passiv. 46 Statsrådet () replik: På nytt försöker kryssa sig runt huvudfrågan, nämligen att Socialdemokraterna tog ställning i kammaren och sade nej, klart och tydligt, till arbetskraftsinvandringspropositionen. Sedan försöker hon konstra till det här genom att prata om villkoren. Men det är ju så att det sker en prövning av villkoren. Det står ju klart och tydligt. Man prövar lönevillkoren, man prövar anställningsvillkoren och man ser till att villkoren när det gäller socialförsäkringar är uppfyllda, och i den processen är fackföreningarna medverkande. Det är ingen slump att jag, när jag åkte till på min resa för att höra vad den indiska regeringen tyckte om det här, hade med mig ordföranden för Ingenjörer, det vill säga ingenjörernas fackförening, , som är en mycket varm tillskyndare av den här reformen och som tycker att det är någonting av det bästa han har hört, därför att tack vare detta kommer vi inte att se ett utflöde av utvecklingsavdelningar från företag som eller motsvarande till länder som eller . Och när utvecklingsavdelningarna har lämnat landet vet säkert att steget inte är så långt till att också plocka bort produktionsavdelningar. Då har vi ännu färre arbetstillfällen i det här landet. I stället ska vi göra precis tvärtom. Så det där om att prövningen inte skulle finnas stämmer inte. Däremot är det helt riktigt att fackföreningarna inte längre ska ha synpunkter på huruvida arbetskraften finns i riket eller inte. Det är naturligtvis helt naturligt. Det är bara arbetsgivaren som kan veta vilken typ av kompetens man behöver. Om man uppfyller lönevillkoren och anställningsvillkoren ska arbetskraften få lov att komma. Hur man ska komma åt de oseriösa arbetsgivarna är naturligtvis också en fråga om samspel mellan fackföreningar och myndigheter och om att man ser till att anmäla när man upptäcker att det begås felaktigheter. Jag tycker själv att det är oerhört angeläget att det arbetet bedrivs. Det är fel att exploatera och utnyttja människor, och vi ska ha ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. Det får vi också med det här förslaget. 47 () replik: Jag fick inte svar på min sista fråga. Det kanske inte är så konstigt med tanke på att det tyvärr inte är så många åtgärder som vidtas för att se till att de som blir arbetslösa får möjlighet att vidareutbilda sig och kompetensutveckla sig för att sedan komma tillbaka på arbetsmarknaden igen. När det gäller de oseriösa arbetsgivarna hör man att det låter väldigt bra, men i verkligheten görs faktiskt ingenting. Vi ser att den lagstiftning som finns inte är tillräcklig, och vi från Socialdemokraterna önskar att man hade gjort någonting åt detta. Jag tänkte ägna den sista delen av mitt inlägg åt att prata om det som händer , då vi inom EU ska fatta beslut om det så kallade Stockholmsprogrammet, en gemensam asyl- och flyktingpolitik. Här är vi socialdemokrater oroade över den utveckling som sker i med många främlingsfientliga krafter som vinner gehör, framför allt när vi ser en stigande arbetslöshet i hela . Här har man vädjat från borgarnas sida om att man ska sluta borgfred. Det är klart att det hade varit klädsamt om man, innan man vädjar och tycker att vi i oppositionen är okonstruktiva och förstör för som vill få ett lyckat ordförandeskap, hade bjudit in alla partierna i riksdag. Då kunde vi ha satt oss ned förutsättningslöst och diskuterat de frågor som kommer att komma upp. Vi vet att kommissionen har lagt fram förslag om förändringar av Dublinförordningen och asylmottagandet, förändringar som också är väldigt bra men där den är tveksam till att det ska bli på det viset. I stället för att tycka att vi bara är kritiska och inte konstruktiva kunde ni ha satt er ned med oss och diskuterat de här frågorna: På vilket sätt kan vi gemensamt se till att vi kan arbeta för att få en bättre asyl- och flyktingpolitik som bygger på rättssäkerhet, humanitet, människovärdighet och mänskliga rättigheter? 48 Statsrådet () replik: Jag bjuder gärna in till diskussion. Jag diskuterar gärna konstruktivt den inriktning som vi ska ha på arbetet med att ta fram Stockholmsprogrammet. Men det finns ett problem här, , ett mycket stort problem. När vi sätter oss ned och diskuterar finns det fyra partier i regeringsställning som tycker att det är bra med ett gemensamt europeiskt asylsystem, som tror att detta bygger rättssäkerhet för den enskilde asylsökande och som tror att vi får bättre möjligheter att ta emot människor i om vi gör på det här viset. Så har vi Socialdemokraterna, som då och då tycker att det här med ett gemensamt europeiskt asylsystem är bra, även om det finns detaljsynpunkter. Problemet är att ni ju skapar ett alternativ , ett så kallat regeringsalternativ, med två andra partier, nämligen Vänstern och , som i Vänsterns fall inte vill vara medlem i Europeiska unionen och som i fall visserligen har tagit tillbaka det kravet, vilket ju är bra, men som inte heller vill ha en harmoniserad europeisk asylpolitik. Jag ser framför mig hur de diskussionerna kommer att köra fast ganska fort inte på grund av oss, för vi är öppna för diskussion med alla som vill, men på grund av att det inte finns något alternativ på den andra sidan att förhandla med. Detta är den stora utmaningen för er, nämligen hur ni ska kunna skapa någon form av enighet när ni på punkt efter punkt när det gäller det europeiska samarbetet kring asylfrågorna har olika totalt olika ingångsvärden och där Vänstern inte ens vill vara medlem i Europeiska unionen. Detta skulle jag, om jag var i kläder, uppfatta som problematiskt. Jag är beredd att komma, som jag gjort , till socialförsäkringsutskottet och och föra precis de diskussioner som ska föras enligt riksdagsordningen kring de här frågorna i konstruktiv anda. Men jag är mycket tveksam om era möjligheter att delta i de här diskussionerna på bra villkor. 49 () replik: kunde inte svara på det som sades, men jag kan inte låta bli att säga att dialog inte är samma sak som förhandling. Jag kan inte förstå varför det inte skulle gå att föra en dialog med oss tre oppositionspartier även om vi inte är helt överens om hur den gemensamma asyl- och flyktingpolitiken ska se ut. En dialog är ju ett sätt att utbyta idéer och tankar, ett sätt för oss att tala om vad vi skulle vilja se i samarbetet och ett sätt för regeringen att söka stöd för sina synpunkter. Det är ett givande och tagande, men det betyder inte att det ska vara en förhandling. Jag tycker därför inte att det finns någonting som motsäger att vi skulle kunna föra den dialogen tillsammans inför ordförandeskapet. Jag tror tvärtom att det skulle vara bra och att regeringen skulle vinna på det. Regeringen skulle kanske slippa en del kritik från vår sida om vi fick vara med från början och tycka till. Det brukar vara så. Det som jag egentligen ville fråga ministern var vilken strategi ministern har. Finns det en strategi för hur man ska lösa de problem vi kommer att få i gles- och landsbygd framöver? Ministern tog själv upp landsbygdsproblematiken. Vi har en minskande befolkning, en åldrande befolkning. Vi kommer att behöva en stor mängd ny arbetskraft till exempel för att ta hand om äldre människor i . Det är förmodligen inte i huvudsak arkitekter, civilingenjörer och dataingenjörer vi kommer att behöva där uppe. I stället kommer vi att behöva vårdbiträden, sjuksköterskor, tandläkare, personal inom barnomsorg etcetera. Finns det en strategi för hur vi ska lösa den problematiken? Vi har ju även möjligheten till någon form av intern migration. Kan man ha ett stödpaket för att uppmuntra människor att flytta till de norra delarna av landet? 50 Statsrådet () replik: Låt oss börja med diskussionen om dialog, förhandling och så vidare och reda ut begreppen. För regeringens vidkommande är vi mycket intresserade av att diskutera dessa frågor. Jag kommer säkert att uppträda ofta i kammaren när det gäller dessa frågor och lämna de rapporter och synpunkter som behövs för att ska kunna fullgöra sin granskning av regeringen. Därutöver kommer jag att komma till utskottet och föredra dessa frågor, precis som jag gjort hela vägen fram till ordförandeskapet. Jag vill minnas att jag redan så tidigt som presenterade delar av det som ligger på bordet beträffande Stockholmsprogrammet. Jag tror därför inte att behöver vara orolig för diskussionen. Däremot fruktar jag för hur det kommer att låta i de diskussioner som oppositionspartierna för med tanke på de olika ingångsvärden de har. När det gäller vår strategi i frågor om arbetskraftsinvandring är det helt riktigt att vi nu kommer att få se en förändring också av migrationspolitiken och migrationspolitikens roll framöver. Jag tror inte alls att det är särskilt icke-visionärt, utan snarare tvärtom, det vill säga att det är mycket troligt att vi kommer att behöva diskutera hur vi rekryterar människor där ute, hur vi ska få människor att välja just vårt land. Vi är nämligen inte ensamma om dessa problem. Under mitt besök i , som jag nämnde tidigare, märkte jag att många andra länder också gör försök att rekrytera utbildad personal. Beträffande specifika problem är det intressant att studera reaktionerna hos de lokala politikerna när arbetskraftsinvandringsreformen kom på plats. Jag har till exempel träffat , socialdemokratiskt kommunalråd i , som tyckte att hans partikollegers ställningstagande i kammaren kanske var lite märkligt. Han jublade över reformen. Äntligen, sade han, får vi möjlighet att ta hit sjuksköterskor från västra . Äntligen får vi möjlighet att sjösätta precis de projekt som jag gått och drömt om för att vi ska kunna bygga upp vår region, vår kommun, på ett bättre sätt. Jag tror att det är den typen av förändringar vi kommer att se framöver, och då är den här reformen en bra grund. 51 () replik: Jag måste först fråga varför det för vår skull skulle vara svårare. Jag förstod inte alls vad ministern menade med det. Låt mig återgå till varför människor ska välja just vårt land. Vi vet att vi inte är så väldigt högt rankade när människor ska välja land att flytta till. Det kan vara på grund av klimatet eller för att det har varit svårt att få jobb här medan det är mycket lättare att få jobb i södra . Där är också mycket varmare och skönare och även billigare. Det är klart att vi inte ligger jättehögt i rankningen. Vi ska inte tro att är ett land som alla vill komma till, som också nämnde tidigare i debatten. Det är inte så, alla vill inte komma hit. Sedan har vi problemet med Norrlandskommunerna. Vi kan naturligtvis inte tvångsförflytta människor till , men vi behöver människor där. Vi måste hitta morötter. Vi måste hitta vägar för att få människor att själva välja att bosätta sig i Norrlandskommunerna. Det var om den strategin jag ville fråga, om det fanns någon annan strategi förutom vad gäller arbetskraftinvandringsfrågan. Vi har redan många människor som befinner sig i landet, människor som redan bor här. Många av dem skickar vi nu tillbaka, trots att vi egentligen behöver dem. Hur ska vi kunna få dem som redan bor här, både svenskar och invandrare, att välja att internmigrera, alltså flytta längre norrut, så att vi kan lösa många av de problem som vi har både i storstäder och i gles- och landsbygd? får vi snart en storstadsmajoritet i , och vi kanske kan jämna ut balansen om fler flyttar ut till oss som bor på landet. 52 Statsrådet () replik: gav faktiskt i sitt inlägg svaret på varför det skulle vara svårare för än för andra länder, nämligen av just de anledningar som räknade upp. Vi är ett litet land. Det är bara nio miljoner människor i världen som talar svenska. Vi är alltså en liten språkgrupp. Vi är ganska okända där ute jämfört med andra länder. Det händer ofta att människor till exempel tar fel på och , att det är vi som har chokladen, gökklockorna och bankerna. Det är ett problem att marknadsföra sig globalt när man är ett litet land. Det betyder inte att vi inte har fördelar. I den andra vågskålen ligger vår rena och friska luft, vårt trevliga klimat, våra goda förutsättningar när det gäller låg korruptionsgrad, vilket inte ska underskattas i dessa sammanhang, och så vidare. Allt det gör att människor kanske är intresserade av att etablera sig här. Marknadsföringen kommer dock att behöva bli stenhård, framför allt mot länder som , , och inte minst, som vi sett varit väldigt framgångsrikt. Jag nämner detta eftersom det har en koppling till den senaste EU-utvidgningen. Då fick vi verkligen syn för sägen, att vi inte är så särskilt populära. Inte minst gällde det transitionsregelsdebatten, övergångsregelsdebatten. Socialdemokraterna var till slut det enda parti som ville ha övergångsregler men blev nedröstat i kammaren. Ni minns kanske prat om den sociala turismen, att vi skulle bli överflödade av människor som kom hit. Dessutom skulle de komma från EU-länderna, från vårt närområde. Men det blev inte så. Det blev inga övergångsregler, och vi ser inte horder av arbetslösa rumäner och bulgarer och andra som drar runt på våra gator. Världen fungerar inte så. Vårt problem kommer att bli att locka människor till oss. När det gäller det som sades i slutet av inlägget tycker jag att det är viktigt att man som statsråd håller sig på sin planhalva. De frågorna bör ställas till näringsministern eller till arbetsmarknadsministern. Jag tror emellertid att reformen är mycket viktig eftersom den öppnar vägar för människor som kanske söker någonting som de inte kan hitta i sina hemländer; det har vi sett inte minst när det gäller holländare som bosatt sig i och i . Då finns arbetskraftsinvandringsreformen på plats även för dem. 53 (): Jag ska gå in på ett helt annat spår än det som tidigare behandlats i debatten, om jag förstår det rätt. Jag ska nämligen tala om och min motion som handlar om kunskaper i svenska för medborgarskap. Vad är det för likhet mellan , , , , , , , , , , och många, många fler länder? Jo, likheten är naturligtvis att de har någon form av språktest för den som vill bli medborgare i något av dessa länder. väckte jag en motion på detta tema. Jag brukar inte tycka att det är särskilt meningsfullt att väcka samma motion när den en gång har blivit avstyrkt, men i det här fallet känner och tycker jag väldigt tydligt att det är rätt, och jag kan därför inte låta bli. känns lite grann som soldaten som sade att alla andra går åt fel håll och att det bara är han som går åt rätt håll. Så känns det när det gäller just denna fråga. är ett av mest mångkulturella länder. De som kommer hit är oftast människor med starka drivkrafter och med mycket höga ambitioner. Det är viktigt att vi tar till vara dessa människors styrka. Dessvärre är det så att de ofta får se de här förhoppningarna grusas. Alltför många lyckas inte ta sig in på arbetsmarknaden eller in i det svenska samhället. En av barriärerna är språket. Språket har betydelse för hur vi uppfattar varandra. Genom att lära sig ett nytt språk kan man skaffa sig insikter i och förståelse för ett nytt samhälle, kanske med ett annat kulturmönster än det som man är uppvuxen med. Det handlar om delaktighet. Det handlar om att kunna påverka sina egna livsförhållanden, att kunna kommunicera med dagis, skola och äldreomsorg, att som förälder kunna hjälpa sina barn med läxor och att kunna påverka genom fackligt och politiskt arbete. Nyckeln till framgång i det nya landet är språket. Syftet med sfi måste vara att var och en ska få så goda kunskaper i svenska att han eller hon kan fungera såväl i samhället som på arbetsmarknaden. Ett annat syfte skulle kunna vara att göra svenskt medborgarskap möjligt. Jag menar att kunskaper i svenska språket bör vara ett minimikrav för medborgarskap. Att flyktingar och invandrare inte lär sig svenska tillräckligt bra är ett allvarligt samhällsproblem . Att inte ställa krav på kunskaper i svenska för medborgarskap är att inte bry sig. Det är att göra invandrare och flyktingar en stor björntjänst. Jag har tagit med mig några dokument från två länder som visar hur deras sätt att behandla medborgarskap ser ut. Är det någon som vill ta del av dem är ni naturligtvis välkomna. Det ena landet är . Vi brukar av och till jämföra förhållandena i med dem i . Det andra landet är . Det tog jag med mig därför att en släkting till mig efter mycket hårt jobb har fått medborgarskap också i . Hon är nu både svenska och australiensiska. Men det fordrade sin man, höll jag på att säga det fordrade sin kvinna innan hon lyckades ta sig igenom det. Jag ska avsluta med en liten passus som förra årets Nobelpristagare skrev om språket. Jag citerar Le Clézio, som skrev så här i sin Nobelföreläsning: Språket är mänsklighetens mest fantastiska uppfinning, som föregår allt och skänker allt sin beskärda del. Utan språk ingen vetenskap, ingen teknik, inga lagar, ingen konst, ingen kärlek. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Anmäldes och bordlades Motion med anledning av prop. 2008/09:175 Gränslös kunskap högskolan i globaliseringens tid 2008/09:Ub32 av m.fl. (mp) betänkanden /09:UbU16 Möjlighet till ytterligare skolgång för vissa elever i specialskolan 2008/09:UbU17 2008/09:UbU11 Barnomsorgspeng och allmän förskola även för treåringar betänkanden /09:JuU12 Genomförande av EG-direktivet om erkännande av yrkeskvalifikationer för väktare 2008/09:JuU24 Processrättsliga frågor betänkande 2008/09:FöU8 Transporter av radioaktivt avfall m.m. utlåtande /09:TU10 Översyn av politiken för transeuropeiska transportnät (TEN-T) betänkande 2008/09:KU22 Förenklad samverkan enligt samtjänstlagen 5 § Anmälan om interpellationer Anmäldes att följande interpellationer framställts 2008/09:464 Ägarkoncentrationen inom kommersiell radio av i (s) till kulturminister () 2008/09:465 Studentinflytande av (s) till statsrådet () 2008/09:466 Dopningslaboratoriets framtid av () till kulturminister () Interpellationerna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 6 § Anmälan om frågor för skriftliga svar Anmäldes att följande frågor för skriftliga svar framställts 2008/09:856 och EU av () till statsminister () 2008/09:857 Birtukan Mideksa av () till utrikesminister () 2008/09:858 Tonnageskatt av () till finansminister () 2008/09:859 Rätten till sjukvård av () till socialminister () 2008/09:860 Arbetare av () till arbetsmarknadsminister () 2008/09:861 Situationen för unga arbetslösa av () till arbetsmarknadsminister () 2008/09:862 Ungdomshemmet på Sunneberg av () till socialminister () 2008/09:863 Kvaliteten på apoteken efter avregleringen av () till socialminister () Frågorna redovisas i bilaga som fogats till snabbprotokoll . 7 § Kammaren åtskildes . Förhandlingarna leddes av andre vice talmannen från sammanträdets början till och med 3 § anf. 23 (delvis) och av talmannen därefter till sammanträdets slut.