prot · GW0987 · 2009-03-19 00:00:00 — har debatten om patientens ställning och patientens rätt i högsta grad blivit aktualiserad. Ytterligare satsningar är vårdmiljarden, som kommer att ge utdelning till de landsting som konstruktivt arbetat med sina köer. Jag har sagt det tidigare, och jag säger det igen: Med alliansens politik har fokus satts på patienten, och strukturer och organisation anpassas efter patientens behov. Jag behöver inte säga det, men alliansen har valt en ny färdriktning där patienten står i centrum. Vi debatterar ett motionsbetänkande, och jag kommer att fokusera på några områden. överlämnades utredningen om en nationell cancerstrategi ett mycket efterlängtat dokument. Utredningen presenterar prognoser som tyder på en kraftig ökning av personer som kommer att leva med cancer fram . Den palliativa vården är oerhört viktig att utveckla, och behovet är stort. Vården ser väldigt olika ut beroende på var man bor i landet. Den palliativa vården ingår i denna utredning, och jag vet att förväntningarna är stora ute i landet på de förslag som läggs fram i utredningen. Jag nämnde tidigare att bemötandefrågorna inte alltför sällan är ett område som kritiseras. Vi har ju våra patientnämnder som gör ett föredömligt arbete för att bevaka patientens rätt, och som jag har förstått föreslås också att patientnämnderna ska få en starkare ställning i den utredning som handlar om just patientens rättigheter och ställning. Men det finns brister när det gäller hur man inom vården bemöter utsatta kvinnor, traumatiserade personer, personer i kris och personer som uttrycker livsleda. Mycket pågår inom detta område för att informera, handleda och arbeta fram metoder för att stärka bemötandet av dessa grupper. Betänkandet tar även upp motioner om ensamstående kvinnors rätt till insemination. har ett landsmötesbeslut om rätten till insemination för ensamstående, och har inte ändrat uppfattning i sakfrågan. Vi tycker dock att det är viktigt att denna frågas lösning ska hanteras med ett barnperspektiv. Alla barn har rätt till sitt ursprung. Med denna skrivning har vi tagit ett steg framåt, och kommer liksom övriga alliansparter att följa hur arbetet fortskrider för att finna en lösning. , fru talman, vill jag orda lite om abortfrågorna. I har vi fri abort. Den senaste statistik som jag har sett, perioden januarijuni 2008, visar på en marginell ökning jämfört med samma tidpunkt 2007. Tonårsaborterna fortsätter att minska. Aborter är vanligast i åldersgruppen . När en kvinna har bestämt sig för att avbryta en graviditet är det viktigt att hon dels blir erbjuden samtal, dels att väntan inte blir för lång. Tyvärr har situationen varit att det har blivit en hel del väntetider för kvinnor som har sökt abort. Därför har frågan om barnmorskor bör ges rätt att utföra medicinsk abort blivit aktuell igen. har, som sagts i tidigare inlägg, tittat på det här och gör bedömningen att detta redan är möjligt med de bestämmelser som vi har, såvida det inte sker på bekostnad av patientsäkerheten. Jag tycker att det är mycket bra att man hittar en lösning på det sättet. Det förebyggande arbetet kring sexualitet, samlevnad och oönskade graviditeter har hög prioritet hos regeringen, och det känns oerhört viktigt. Rätten till abort är en mänsklig rättighet. Den rätten måste i alla sammanhang värnas. Vi kan inte längre ignorera att kvinnorna i , på och saknar tillgång till fria, lagliga och säkra aborter. måste ligga på i det här fallet. Det finns åtskilliga exempel, senast den nioåriga flickan i , som tydligt visar på fruktansvärda missförhållanden. När det gäller sexuella och reproduktiva rättigheter klarar inte EU att vara en pådrivande global aktör och tala med en röst. Fler kvinnor avlider i samband med förlossningar än i sjukdomar som aids, tuberkulos och malaria. Åtta kvinnor på jorden avlider varje timme på grund av riskfyllda aborter. EU måste bli en modig och högljudd vakthund för kvinnors mänskliga rättigheter, och det även globalt. 95 (): Det är som i allt socialutskottsarbete oerhört viktiga frågor vi har att tala om och besluta om inom vårt område. Det är faktiskt frågor om liv och död för väldigt många människor. Och det är alltid med stor respekt som jag arbetar med de här frågorna, därför att de är så inpå bara skinnet på oss alla. Jag vill uppehålla mig vid några av de viktiga områden som vi behandlar i betänkandet. Det första området är prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Jag tycker att det är en nyckelfråga, inte minst för våra kommuner och landsting, att verkligen se till att prioritera på rätt sätt. Det är inte alltid ett lätt sätt. Men vi har i stor politisk enighet, jag skulle vilja säga i full politisk enighet jag tror att det var 1997 fattat beslut om hur vi ska prioritera. Om man ska dra det till sitt yttersta handlar det om mycket akuta situationer samt människor som inte själva kan tala för sig. Det är alltså de personer som vårdas i livets slutskede och personer med nedsatt autonomi, som vi säger, som tillhör prioriteringsgrupp ett. Och det behöver vi säga, därför att det är inte dessa grupper som står här utanför på eller för den delen vid och demonstrerar. Alla de människorna orkar inte demonstrera, men de är ändå viktigast för oss att tala för. Det är alla de människor som har en demenssjukdom, som inte heller kan föra sin talan. Några har anhöriga eller goda vänner som för deras talan. Men väldigt många har ingen. Dessa människor måste vi garantera en prioritering, därför att det här handlar om ett samhälle med djupaste värderingar. Hur ett samhälle står sig i sin civilisation utgår från hur vi behandlar de människor som är allra skörast, som inte själva kan tala för sig. Här tror jag att vi har mycket att göra både tillsammans och var och en. Det har också kommit upp en diskussion om vård i livets slutskede och bland annat det som hände på . Jag tror att den fördel en sådan händelse för med sig är att vi börjar resonera om frågan, att vi över huvud taget vågar prata om döden, att vi vågar se sanningen i vitögat, att vi också vågar säga att sjukvårdspersonalen ska vara i livets tjänst och ge den goda vård som faktiskt finns att få. Men tyvärr tar det innan kunskapen kommer ut i verksamheten så att alla människor, vare sig du är 90 eller och på väg att ta farväl av livet, får del av den. Det gör ont att dö. Men vi ska inte behöva ha onödigt ont, utan vi ska kunna få de resurser som finns att få så att vi kan leva fullt ut . Med den möjlighet jag har vill jag fortsätta lyfta fram den vården och se till att det blir ännu bättre möjligheter att få ut den kunskapen. Den andra frågan som jag vill ta upp är vårdskadorna. Jag blev alldeles tårögd när jag såg ett av tv:s kvällsprogram om den unga kvinnan som hade opererats för en relativt ofarlig åkomma men hade fått så kraftiga skador att hon var gravt hjärnskadad. Jag tror att hon hette . Hennes man var med i Kvällsöppet. Eftersom jag hörde att familjen inte ens hade fått en ursäkt av de ansvariga, ber jag om ursäkt å deras vägnar. Jag tycker att det är fullständigt oacceptabelt. När chefsläkaren sedan bad om ursäkt i tv sade Mimmis man: Ja, hade vi inte haft det här tv-programmet hade jag förmodligen inte fått den här ursäkten. Vi måste erkänna att det finns mycket att göra i bemötandet, att se till att det inte blir vårdskador, att se till, om det blir det, att vi bedömer, bemöter och försöker lindra så gott vi kan. Vi kan inte säga att vi är perfekta. Jag tror att det var som tog upp att det dör 3 000 människor av vårdskador. Det är sju gånger fler än dem som avlider i trafiken. Ändå har vi en nollvision och satsar miljardbelopp för att folk inte ska dö i trafiken. Men vad gör vi dessa situationer? Jag är glad att regeringen har tillsatt en utredning, . Jag tror att det kommer att resultera i skarpa och tydliga förslag som kan anta så att vi på alla sätt förebygger att vårdskador uppkommer och att människor dör i onödan. Vi är alla människor, men vi har sett olika exempel på att när man har arbetat konkret i dessa frågor har man också kommit betydligt längre. Abortfrågan är alltid en svår och komplicerad fråga. Ni vet dock att regeringen har tagit detta på allvar. Det finns en utredning med i spetsen som ska försöka lägga fram förslag på hur vi ska förebygga aborter. Det är något som jag ser fram emot resultatet av. Det är alltid bättre att förebygga än att hamna i en situation som man inte vill hamna i. Jag yrkar bifall till socialutskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. 96 () replik: Förra gången som assisterad befruktning diskuterades i kammaren sade en folkpartiledamot: Jag personligen tycker att detta kan vara rimligt. En ledamot från sade: Enligt lagen får gifta, sambor samt lesbiska par genomgå insemination. Och enligt lagen får ensamma kvinnor adoptera. Av den anledningen tycker jag att det känns väldigt ologiskt att man säger att ensamstående kvinnor inte får genomgå en insemination om de vill skaffa ett barn. Var ligger logiken? Hon sade vidare: Som jag ser det är det inte föräldrarnas antal som avgör huruvida ett barn får en god uppväxt det avgör lika lite som deras kön. Det är kärlek, ärlighet, respekt, omtanke och trygga och stabila uppväxtförhållanden som är grundstenarna för ett barn. Trots det lades locket på i frågan med motiveringen att regeringen noga skulle följa frågan. När vi åter har frågan uppe för beslut motiveras avslaget med att regeringen analyserar frågan utifrån ett barnperspektiv med särskilt fokus på barnets rätt att få kännedom om sitt biologiska ursprung. Först skulle frågan följas noga av regeringen. läggs fokus på ett barnperspektiv. Mina frågor till är: Hur långt har arbetet med analysen av barnperspektivet kommit? När beräknar regeringen att återkomma till ? 97 () replik: Låt oss blicka tillbaka på en proposition som lades fram /05. Den var underskriven av den dåvarande socialdemokratiska socialministern och av samarbetspartierna och . Där stod: Oavsett hur ett barn kommer till är det samhällets uppgift att garantera att det har två föräldrar. Då var alla i överens om att ett barn skulle garanteras två föräldrar. har det gått . Inga särskilda utredningar är gjorda. Plötsligt har den nuvarande oppositionen svängt av någon anledning som jag inte vet. Det enda man säger är att jag är omodern och måste följa med i utvecklingen. Har barns behov plötsligt ändrats ? Vi har talat grundligt om detta eftersom vi i alliansen har lite olika kraftfulla åsikter i denna fråga. Vi vill analysera frågan utifrån ett barnperspektiv och ta tid på oss till detta eftersom vi anser att man måste se att det är ett barn som kommer till. Det är ett seriöst sätt att arbeta. I står det att i alla frågor som rör barn där det finns minsta osäkerhet ska försiktighetsprincipen användas. Är det inte klokt att vi i en sådan här stor barnfråga har en försiktighetsprincip och att vi noga följer frågan? 98 () replik: Vi har lite olika syn på frågan i alliansen så vi får ta tid på oss, får jag som svar. Jag vet inte riktigt hur jag ska tolka svaret. Min fråga blir: Har samma positiva syn på assisterad befruktning som jag tycker att jag tydligt kan se och höra att de övriga allianspartierna har? Eller är det så att analysen som ska göras är för att tala klartext ett sätt att förhala ett ställningstagande i en svår fråga, liksom skedde i frågan om samkönade äktenskap? 99 () replik: Det är väl ingen hemlighet? har just sagt att man har ett stämmobeslut i på att man tycker att ensamstående ska få assisterad befruktning. Det är inget som det har hymlats med. Jag har också sagt att har partibeslut på att det bör vara två föräldrar och att ensamstående inte ska få assisterad befruktning. Men när vi nu analyserar frågan och har ett kontinuerligt arbete är vi som alltid vid samarbete öppna från alla håll för att komma fram i analysen. Jag avslutar med att säga att anledningen till negativa syn på detta är barnperspektivet och inget annat. Alla föräldrar är lika bra och lika dåliga. Det finns inga perfekta föräldrar i någon relation. Alla vill sitt barns bästa. Men man måste se barnet som kommer till som den viktigaste frågan. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 10 § Beslut om ärenden som slutdebatterats FiU22 Kommunala frågor Punkt 1 (Kommunalekonomisk utjämning) Utskottets förslag till beslut med godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 1 (s, v, mp) Votering: 142 för utskottet 138 för res. 1 69 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut med godkännande av utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 1: 104 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Punkt 3 (Viss verksamhets förhållande till EG-rätten) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v, mp) Votering: 141 för utskottet 138 för res. 2 70 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 2: 104 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 15 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU25 Allmänna motioner om inkomstskatter Punkt 10 (Kostnadsersättningar från kommun) 1. utskottet 2. res. 8 (s, v, mp) Votering: 142 för utskottet 137 för res. 8 70 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 1 s, 83 m, 22 c, 19 fp, 17 kd För res. 8: 103 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 7 kd, 4 v, 3 mp Punkt 11 (Skattereduktion för hushållsarbete m.m.) 1. utskottet 2. res. 9 (s, v, mp) Votering: 140 för utskottet 137 för res. 9 72 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 22 c, 18 fp, 18 kd För res. 9: 103 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 27 s, 15 m, 7 c, 10 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Punkt 12 (Fackföreningsavgift och a-kasseavgift) 1. utskottet 2. res. 10 (s, v) Votering: 158 för utskottet 122 för res. 10 69 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd, 16 mp För res. 10: 104 s, 18 v Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. SkU26 Allmänna motioner om punktskatter, tullfrågor och införsel Punkt 6 (Kilometerskatt för lastfordon) 1. utskottet 2. res. 6 (s, v, mp) Votering: 142 för utskottet 137 för res. 6 70 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 6: 104 s, 18 v, 15 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 4 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU14 Särskild utlänningskontroll Kammaren biföll utskottets förslag. JuU15 Hemlig teleavlyssning m.m. Punkt 2 (Effektivisering av tillämpningen av hemliga tvångsmedel) 1. utskottet 2. res. 1 (v, mp) Votering: 241 för utskottet 38 för res. 1 70 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 99 s, 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 1: 4 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 27 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats ha röstat nej. Punkt 3 (Offentliga ombud) 1. utskottet 2. res. 2 (s, v, mp) Votering: 142 för utskottet 138 för res. 2 69 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 2: 104 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. JuU19 Unga lagöverträdare Punkt 1 (Brottsförebyggande arbete) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 142 för utskottet 138 för res. 1 69 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 18 kd För res. 1: 104 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 6 kd, 4 v, 3 mp Punkterna 213 Kammaren biföll utskottets förslag. 11 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde Kammaren biföll utskottets förslag. MJU20 Verksamhet inom djurens hälso- och sjukvård Kammaren biföll utskottets förslag. MJU21 Livsmedelskontroll Punkterna 1 och 2 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Livsmedelstillsyn m.m.) 1. utskottet 2. res. 3 (v, mp) Votering: 244 för utskottet 37 för res. 3 68 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 101 s, 83 m, 22 c, 19 fp, 19 kd För res. 3: 3 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp UU12 Stabiliserings- och associeringsavtal mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och Bosnien och , å andra sidan Kammaren biföll utskottets förslag. SoU13 Hälso- och sjukvårdsfrågor Punkt 10 (Ensamstående kvinnors rätt till insemination) 1. utskottet 2. res. 9 (s, v, mp) Votering: 143 för utskottet 138 för res. 9 68 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 83 m, 22 c, 19 fp, 19 kd För res. 9: 104 s, 18 v, 16 mp Frånvarande: 26 s, 14 m, 7 c, 9 fp, 5 kd, 4 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 12 § : Den europeiska arbetskraften inom vården Föredrogs socialutskottets utlåtande /09:SoU18 : Den europeiska arbetskraften inom vården (KOM(2008)725). 100 (): Redan inledningsvis yrkar jag bifall till den gemensamma reservationen från s, v och mp i utlåtandet : Den europeiska arbetskraften inom vården. har som ambition att så precist som möjligt beskriva de utmaningar som EU:s hälso- och sjukvårdspersonal står inför och som är gemensamma för alla medlemsländer. Syftet med den nu aktuella grönboken är att så noga som möjligt beskriva de gemensamma utmaningar som gäller EU:s arbetskraft inom vården. Till exempel nämns demografin den åldrande befolkningen i allmänhet och den åldrande arbetskraften inom vården samt den låga attraktiviteten för arbetet inom vård och omsorg för den yngre generationen och den ojämna rörligheten inom EU. I grönboken behandlas olika faktorer som påverkar arbetskraften inom vården samt de viktigaste frågorna som måste tas upp i det fortsatta arbetet. Följande områden belyses särskilt: demografin, främjandet av långsiktig tillgång till arbetskraft inom vården, kapaciteten inom folkhälsan, utbildningen, rörligheten för vårdpersonal inom EU och den globala migrationen av arbetskraft inom hälso- och sjukvård. Vidare handlar det om att bedöma nivåerna på utgifter för den vårdpersonal som behövs, om att ge vårdpersonalen bättre arbetsförhållanden, om att se till att tillgänglig vårdpersonal används på ett effektivare sätt och om att förstärka kapaciteten för förebyggande undersökningar, hälsofrämjande och förebyggande av sjukdomar. Vi anser att det är positivt med samarbete på EU-nivå inom hälso- och sjukvårdsområdet detta under förutsättning att det sker med beaktande av subsidiaritetsprincipen och det nationella ansvaret för att ge och organisera hälso- och sjukvårdstjänster. Vidare anser vi att initiativ på EU-nivå bör tas endast i frågor som har en gränsöverskridande problematik och som bidrar till ett positivt utbyte av goda erfarenheter. I grönboken behandlas en rad gemensamma utmaningar som gäller den europeiska arbetskraften inom vården. Vi vill särskilt betona tre av dessa inom ramen för det fortsatta arbetet: De utmaningar som relateras till demografin och främjandet av långsiktig tillgång till arbetskraft inom vården. Kvinnornas ställning på arbetsmarknaden, som betonas i Lissabonstrategin och också i färdplanen för jämställdhet, är av stor betydelse. De utmaningar som relateras till folkhälsan. Enligt vår mening är det bland annat viktigt att ta itu med ojämlikhet i samband med hälso- och sjukvård samt att möta sårbara gruppers behov. Arbetet med den sociala agendan, som ska främja den sociala dimensionen i Lissabonstrategin, är av betydelse i detta sammanhang. De utmaningar som relateras till rörligheten för vårdpersonalen inom EU däribland utbildning och rekrytering av vårdpersonal. 101 (): om den europeiska arbetskraften inom vården utgör måhända ingen milstolpe för denna kammares debatter eller för den delen för svensk utrikespolitik detta då denna grönbok, enligt vår mening, behandlar frågor som är och fortsatt ska vara ansvarsområden, på vilka det i allt väsentligt ska avgöras på ett nationellt plan. Måhända förtjänar denna grönbok, kanske på andra meriter, denna kammares uppmärksamhet. Vi menar att det är viktigt att utbyta erfarenheter inom många områden, inte minst inom hälso- och sjukvårdsområdet. Men det är lika viktigt att man beträffande basen för hälso- och sjukvårdspolitiken utgår från de nationella förutsättningar som finns och som är väldigt olika i olika länder. Hälso- och sjukvården är ingen överstatlig fråga. Det är viktigt att poängtera det då rimligtvis även detta bör återspeglas i frågan om på vilka områden som tillsammans med resten av vill utveckla sitt samarbete detta sagt utifrån ställningstagandet i utskottet då det fanns två uppfattningar: en från alliansen och en från oppositionen, en reservation som skiljer sig inte bara i fråga om politisk inriktning utan också i synen på hur Europasamarbetet ska te sig. Vi menar, och vi är tydliga om detta, att endast i de fall där en gränsöverskridande problematik finns inom hälso- och sjukvårdens område behöver dessa problem hanteras inom ramen för EU-samarbetet. I detta avseende är vi, måhända till skillnad från oppositionen, mycket tydliga. Ett annat alternativ i fråga om hanteringen av denna grönbok som möjligen kunde ha attraherat oppositionen var de facto att vi inte skulle säga någonting. Ett sådant ställningstagande skulle dock i praktiken innebära att vi överlät ställningstagandet till andra, att vi gav carte till kommissionen och lät andra avgöra huruvida den här frågan är viktig och vilka frågor som skulle vara viktiga. Vi tyckte inte att det var ett bra ställningstagande. Vi tycker att ska tillhöra kärnan av det europeiska samarbetet och vill därför vara med och tidigt påverka i processen. Därför är jag glad över att utskottat beslutat att behandla denna grönbok även i sak. Utskottet har i behandlingen av detta utlåtande, förutom vad gäller vår markering att hälso- och sjukvården ska vara ett nationellt ansvar även framgent, uttalat sig om två punkter vilka vi anser är viktiga för sjukvården och för den europeiska arbetskraften inom sjukvårdens utveckling. Det är två punkter som har gränsöverskridande karaktär. Den första punkten handlar om rörlighet. Vi menar i detta avseende att det är mycket viktigt att kommissionens förslag angående gränsöverskridande hälso- och sjukvård genomförs. I där nationalistiska tendenser kan skådas på flera håll inom unionen är det viktigt att uttala att gemenskapens grund vilar på rörlighet. Vår uppfattning är att det för personal inom hälso- och sjukvården måste vara lika lätt som för andra yrkesgrupper att röra sig över gränserna i . Jag tror också att med en av världens mest kompetenta sjukvårdspersonal och ett av de sjukvårdssystem som har bäst kvalitet i världen svårligen kan se hinder eller faror med en sådan öppenhet, tvärtom. Svenska sjuksköterskor, sjukgymnaster, läkare eller andra yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården borde liksom svenska patienter få större möjlighet att röra sig över gränserna. Detta menar vi är viktigt. Det skulle också höja statusen för flera yrkesgrupper och bidra till en sjukvård som är bättre utformad utifrån vårdtagarnas behov. Den andra punkten från kommissionen som vi från utskottet vill uppmärksamma handlar om företagande och dess möjligheter. I många länder, och så även i , är möjligheterna att driva eget företagande kringskurna av hinder i form av byråkrati och regleringar. Givetvis behöver hälso- och sjukvården regleringar. Men den behöver likaså entreprenörer, lokal förankring och nytänkande.