prot · GX0938 · 2009-11-26 00:00:00 — Kan verkligen väljarna fundera så här: Men vänta , Modera eller ska jag ta Kristdemo, kanske , nej Folkpa? Om de inte ser någon skillnad kan det ju köra ihop sig, och det är väl knappast bra demokratiskt. 25 () replik: Det var en intressant frågeställning. Just om demokratin råder det konsensus. Då kan man fråga sig hur väljarna ska uppfatta detta. Det finns inga skillnader i synen på demokrati, även om det i vissa moment kan finnas olika åsikter. Jag raljerar egentligen över detta, och det förstår mycket väl. Det är inte skillnaderna i sig mellan partierna det handlar om. Vi skulle helt klart inte ha olika partier om det inte fanns vissa skillnader, men det betyder ju inte alltid att man kan peka på att det är absolut klarast om det finns budgetmässiga skillnader. Det är väl kanske att dra det lite väl långt. 26 () replik: Jag kanske också raljerade över att det var små skillnader inom borgerligheten, att det inte skulle spela någon roll för väljarna utan partierna skulle kunna slås ihop. Däremot var jag noga med att påpeka att det är viktigt med skillnader. Därför är jag stolt över att jag som grön skiljer mig gentemot och Socialdemokraterna i ett antal frågor. Sedan ska vi lägga fram ett regeringsalternativ där vi pekar ut vad väljarna kommer att få under nästa mandatperiod. Därefter får väljarna ta ställning till det. Men de ska fortfarande veta att det är skillnad och att det gör skillnad vilket parti man väljer i valet . 27 () replik: Det är viktigt, för det finns skillnader mellan allianspartierna också. Sedan är det så att man måste lära sig att kompromissa. Det är ju en del av demokratin i sig att man får kompromissa ihop sig. Om man inte kan ta fyra steg kan man kanske ta ett steg tillsammans i kompromisserna. Det är inga konstigheter att det finns skillnader mellan partierna. Om det inte fanns det utan alla hade exakt samma åsikter vore det, som pekar på, onödigt att ha flera partier. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 8 § Obligatoriskt utgiftstak Föredrogs betänkande 2009/10:KU9 Obligatoriskt utgiftstak (prop. 2009/10:5). 28 (): Jag yrkar bifall till reservation 1. Det innebär att vi vill yrka avslag på regeringens proposition i den här frågan. Ett avslag på regeringens förslag i den här delen innebär att de nuvarande budgetreglerna skulle komma att ligga fast. Det regelverk som vi har bidrar till att skapa långsiktighet och förutsägbarhet i villkoren för den ekonomiska politiken. Det regelverket har Socialdemokraterna, och tillämpat när vi har samarbetat om den ekonomiska politiken. Under den tiden pressades den offentliga sektorns skuld ned från av bnp av bnp 2006. Vi har tillsammans, under och med 15 budgetar, kunnat leverera ett överskott i de offentliga finanserna på 70 miljarder till den tillträdande regeringen . Det var vad de borgerliga partierna ärvde 70 miljarder. Vi anser att en förändring av de nuvarande budgetreglerna skulle ha föregåtts av en bredare beredning än vad som har varit. Vi har från oppositionens sida inte fått vara med i den. Detta sätt att agera är något som kännetecknar den moderatledda regeringen och den borgerliga majoritet vi har i . Vi tycker att man för att uppnå långsiktigt hållbara statliga budgetregler borde ha gjort en mer omfattande beredning. Detta är nämligen oerhört viktigt för legitimiteten när det gäller budgetreglerna. Vi ser också att konsekvenserna av att lagfästa att taken måste vara treåriga inte är tillräckligt utredda. omfattas inte alla utgifter av taken. Till exempel ligger garantiprogrammet för bankerna utanför. Det är en ordning där vissa utgifter låses framåt medan andra inte gör det. Det riskerar enligt vår mening att skapa obalanser i den ekonomiska politiken. finns ett balanskrav för kommunerna, och just nu pågår en utredning. Vad den utredningen kommer att komma fram till och vad det kommer att ha för betydelse för utgiftstakens längd är inte heller klarlagt. Regeringen undviker i propositionen helt att behandla en av de viktigaste orsakerna till att det stora budgetöverskott som fanns 2006 har bytts till ett stort underskott 2009, nämligen det faktum att det har genomförts stora, ofinansierade skattesänkningar. Ett stort överskott 2006 har blivit ett stort underskott 2009, därför att man har genomfört ofinansierade skattesänkningar. Enligt en utredning som har gjort skulle det svenska budgetunderskottet vara 80 miljarder mindre om regeringen inte hade sänkt skatterna. Den ordning vi nu har med utgiftstak är tänkt att främja en långsiktig budgetdisciplin. Det är enligt vår mening en vantolkning av själva syftet med det finanspolitiska regelverket att hålla utgiftstaken men sänka skatterna. Det har lett till försvagade finanser, vilket vi kan konstatera. Därför yrkar vi avslag på denna proposition och därmed också bifall till reservation 1. 29 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 1 av de gröna, Socialdemokraterna och . Självklart står jag bakom reservation 2 av oss gröna, men för tids vinnande avstår jag från att yrka bifall till den. Jag tänkte dock prata om denna reservation i mitt anförande. Den handlar om klimat- och miljökonsekvensbeskrivningar i statsbudgeten. Amsterdamfördraget ger ministerrådet inom EU och skyldighet att sträva efter en hög miljöskyddsnivå. Integreringen av miljöhänsyn i EU:s övriga politikområden lyfts fram som ett av de viktigaste sätten att göra utvecklingen hållbar. Enligt min mening, herr talman, kan ett instrument för att integrera hållbar utveckling inom olika områden vara att klimat- och miljökonsekvensbeskrivningarna finns för alla förslag. gäller och rådets direktiv om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan. Finansiella planer, budgetprocesser och program omfattas dock inte av direktivet. Det kan diskuteras huruvida en statsbudget definitionsmässigt kan anses vara en plan, men i praktiken fyller en budget enligt min mening samma funktion. De gröna nyckeltalen är ett försök att belysa miljöutvecklingen i anslutning till statsbudgeten. Det räcker emellertid inte för att miljöaspekterna ska bli integrerade i beslutsprocessen. Enligt min mening ska strategiska miljökonsekvensbeskrivningar vara invävda i texterna. Mot bakgrund av detta, herr talman, anser jag att ska begära att regeringen lägger fram förslag till ändring i budgetlagen så att klimat- och miljökonsekvensbeskrivningar av de olika förslagen i statsbudgeten blir obligatoriska. 30 PER (): Jag vill börja med att å hela alliansens vägnar yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna. När jag kom in i 1994 hade jag klarat av en del av mina studier på . Jag hade turen att hamna i finansutskottet, där jag fick vara med och lära mig både den gamla budgettekniken och den nya. Jag måste säga att man som Handelsstudent kände sig näst intill chockad över hur det gamla budgetsystemet var utgifter bara lades till utgifter, vilket gav stora underskott. Det var väldigt bra att en bred majoritet tog fram budgetlagen. Jag skulle , herr talman, säga att budgetlagen är en av de fem viktigaste reformerna jag har varit med om under de jag nu har suttit i . Jag tror att det är väl i klass med EU-medlemskapet och självständigheten för . Jag tror att väldigt många inte riktigt förstår hur viktigt det har varit med den budgetdisciplin som budgetlagen har bidragit till. Det vi ser framför oss , detta lilla betänkande, är egentligen en kodifiering av en praxis som har utvecklats under de som budgetlagen har varit i kraft. Att kodifiera gällande praxis brukar vara ett väldigt bra sätt att stifta lag, herr talman. Det finns säkert fog för att efter det att utredningen kring andra delar av budgetlagen blir klar återkomma och kanske göra ytterligare förändringar i budgetlagen titta på den konsoliderade offentliga sektorns finanser, till exempel. Men det är nog en del tid kvar innan vi är redo för de besluten. Dessa relativt små förändringar kan vi dock göra . Jag tänkte inte ägna mig åt allmän politik, men jag vill ändå konstatera att det finns två sätt att stimulera i lågkonjunktur. Det ena är att öka bidrag, och det andra är att sänka skatter. Jag är väldigt glad och stolt att vi i alliansen till stor del har valt att sänka skatter för att stimulera i den värsta lågkonjunkturen sedan antingen 1940 eller 1929 det finns diskussioner om vilken som var värst. Detta är dock en av de tre värsta lågkonjunkturerna . Det är ju därför vi sparar i ladorna : för att sedan ha möjlighet att använda en del av överskotten. Och det roliga, herr talman, är att se att de offentliga finanserna trots att detta är en mycket större kris än den klarar krisen mycket bättre än då. Jag ska avsluta med något annat spännande jag har varit med om, och jag riktar mig till . Jag hade också förmånen att få sitta med i en liten parlamentarisk grupp jag tror att det var med och några andra som tittade på gröna räkenskaper. Riktigt och viktigt men, visar det sig, otroligt svårt. En av idéerna var att man skulle titta på återställningskostnaderna efter de skador som hade uppkommit i samband med olika verksamheter. Det finns mycket arbete kvar att göra där. Vi vet att till exempel ägnar sig en hel del åt mycket intressant sådan verksamhet. Jag tror att det här måste växa fram på europeisk nivå och allra helst på global nivå. Men vill man ha långsiktig tillväxt kan man inte kalhugga allting och tro att man ska ha någon tillväxt att prata om år två och år tre. Långsiktighet och miljöhänsyn är otroligt viktiga. 31 () replik: Vi ska naturligtvis inte ha någon debatt om den ekonomiska politiken, även om det kan kännas mycket lockande. Jag kan bara inte låta bli och säga följande efter Per Bills inlägg. Det var nog inte bara Handelsstudenten som när han kom till var chockad över det mycket stora budgetunderskott som den dåvarande borgerliga regeringen lämnade efter sig förra gången de satt vid makten. Hela svenska folket var chockat. Det var en mycket svår tid för som land att sanera ekonomin, och det var jag med om. Att ha utgiftstak och att ha regler för att öka långsiktigheten och förutsägbarheten när det gäller den ekonomiska politiken är viktigt. Det är vi socialdemokrater som har tagit initiativ till och drivit fram det, och vi har varit angelägna om att se till att söka enighet i dessa frågor därför att det är viktigt. Vi har följt det regelsystemet under alla år, och det gjorde att vi kunde pressa ned den skuld vi hade, att vi kunde sanera ekonomin, att vi kunde överlämna 70 miljarder till den nuvarande moderatledda regeringen. Dessa har snabbt förbytts till ett stort underskott. Det är så ni har förvaltat den goda ekonomin. Min fråga till Per och majoriteten i utskottet är: Är ni nöjda med beredningen av den här propositionen? Tycker ni att det är ett bra sätt att jobba på? Varför fick inte vi vara med och diskutera det här? Vad är anledningen till detta, Per ? 32 PER () replik: De stora problemen fanns inte bara åren 19911994. Det finns saker som skulle ha gjorts bättre, men är det närmare dess. Det riktigt stora problemet var att utgifterna även under högkonjunkturåren adderades, staten gick med underskott och stod inte när den ordentliga lågkonjunkturen kom. Det är det som är den stora skillnaden . När det böjar vända i konjunkturen här och ser vi vilken fördel vår budgetdisciplin i har varit jämfört med många av våra vänner inom det europeiska samarbetet som har dragit på sig jättelika skulder under de här två tre åren. Det är klokt med ekonomiska stabilisatorer som slår till på en gång. Det är mindre klokt att, som vi ägnade oss åt och som man fortfarande gör på många ställen, klippa och klistra ihop stora krispaket på många miljarder, släpa dem igenom de olika parlamenten, och lagom till det att de är färdiga att sättas i sjön har konjunkturen vänt. Vi har ett mycket mer robust system , och det tycker jag att vi allihop ska berömma oss för. har ett budgetsystem som är mycket bättre än på många andra ställen. 33 () replik: Varför är ni beredda att riskera detta? Det är frågan, Per . Efter att ha sanerat ekonomin, detta enorma budgetunderskott som den dåvarande borgerliga regeringen lämnade efter sig, har vi pressat tillbaka den offentliga sektorns skuld. Den var av bnp 1998. Den var av bnp 2006. Vi överlämnade ett budgetöverskott på 70 miljarder. Det har förbytts i ett stort underskott. Den främsta förklaringen till detta är de ofinansierade skattesänkningar som den moderatledda regeringen har ägnat sig åt. Det är en av de saker som vi tycker skulle ha funnits med i den här diskussionen, som vi har förvägrats att delta i, om budgetreglerna. Ni har inte bjudit in till det man är sig selv nok. Jag kan säga att spåren förskräcker. Det är tack vare socialdemokratin och det arbete vi har gjort och de regler som vi har drivit fram för den ekonomiska politiken som vi har den här stabiliteten och förutsägbarheten, som har lett till att som land har kunnat hävda sig väl. I det arbetet hade vi hoppats att vi kunde fortsätta en diskussion om hur budgetreglerna skulle utformas. Men: Nej, säger den moderatledda regeringen. Nej, säger . Det är ni inte intresserade av trots att och det tror jag att de flesta kan säga beredningen av detta ärende inte varit vad den borde ha varit. Det är saker och ting som inte är beaktade, framför allt inte de ofinansierade skattesänkningar som den här regeringen har genomfört. 34 PER () replik: Jag ska hålla mig till nutid. Det är svårt att få det här att gå ihop. Å ena sidan är allting Socialdemokraternas förtjänst, och å den andra anser ordföranden att vi har brutit en lång tids samarbete kring budgetlagen. Jag har svårt att få det att gå ihop. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 9 § Kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2009/10:MJU10 Kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. (prop. 2009/10:22). Talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 14 §.) 10 § av den gemensamma fiskeripolitiken Föredrogs miljö- och jordbruksutskottets utlåtande /10:MJU4 av den gemensamma fiskeripolitiken (KOM(2009)163). 35 (): Den här debatten handlar om EU:s framtida fiskeripolitik och vilka förändringar som vi anser är nödvändiga att genomföra när fiskeripolitiken i EU ska stöpas om till 2013. Den fiskeripolitik som EU fört har inte gjort någon människa glad. Åtta av tio fiskebestånd i fiskevatten är mer eller mindre hotade. Vi är alla medvetna om detta, men det görs mycket lite för att komma till rätta med problemen. Vi dumpar tonvis med död fisk tillbaka i havet. Trots att vi har känt till detta enorma resursslöseri går utvecklingen mycket långsamt. Det är nu vi måste sätta stopp för fiskdumpningen. Det är nu vi måste bestämma oss för att all fångad fisk ska vara landad fisk. EU:s fiskepolitik har i stort sett kollapsat. Ändå görs ansträngningar för att, med skattemedel, föra över denna misslyckade politik till nya länder, till länder i tredje världen som är oerhört beroende av sitt kustnära fiske, som proteinkälla och av sysselsättningsskäl. När nu EU:s fiskepolitik ska göras om är det hart när omöjligt att inte göra den bättre, för sämre går den troligen inte att göra. är ett litet land när det gäller fiskerinäringen, detta trots att vi har en av längsta kuster. Och ett litet land måste samla sina krafter för att få genomslag i den kommande fiskepolitiken. Därför föreslog vi socialdemokrater att regeringen skulle tillsätta en parlamentariskt sammansatt grupp för att ta fram en svensk gemensam ståndpunkt inför de kommande diskussionerna. Men till detta tackade den borgerliga regeringen nej. De borgerliga partierna avstår alltså från att delta i de fortsatta diskussionerna om den kommande fiskepolitiken om de skulle förlora nästa riksdagsval. I kommissionens grönbok lyfts det fram ett antal problemområden: överkapaciteten i flottan vagt formulerade mål som ger otillräcklig vägledning ett system som uppmuntrar till kortsiktigt tänkande ett regelverk som inte ger näringen själv tillräckligt ansvar bristande politisk vilja att se till att bestämmelserna följs och låg grad av efterlevnad i näringen. Huvudproblemet är, enligt min mening, politisk feghet. Regeringsföreträdarna saknar ork och förmåga och kanske till och med vilja. Man vill hellre vara kompis inför den stundande middagen än ta tag i väl kända problem. Dagens fiskepolitik har tre grundelement. Den ska vara ekonomiskt hållbar, den ska vara socialt hållbar och den ska vara ekologiskt hållbar tre mål som på kort sikt inte går att tillgodose. Det är dessa tre mål som kommissionen anser ger för svag vägledning. Jag anser inte att målen är vagt formulerade. Men de är inte inbördes rangordnade, vilket tagit fasta på, och det har därigenom kört hela fiskebestånden och därmed fiskenäringen i botten. Den allra viktigaste åtgärden i den kommande fiskepolitiken är naturligtvis att alltid se till att ekologin går i första hand. Ser vi inte till att vi fiskar på ett ekologiskt hållbart sätt kommer vi aldrig att klara de två övriga målen att fisket ska vara ekonomiskt och socialt hållbart. Men om vi står upp för ett politiskt modigt beslut som sätter ekologin och därmed forskarnas rådgivning i första rummet, kommer vi att få ett ekonomiskt hållbart fiske såväl som ett socialt hållbart. Då försvinner också automatiskt subventionerna, de subventioner som håller en alldeles för stor flotta under armarna. Då försvinner bränslesubventionen, ett system som missgynnar att det tas fram miljöriktiga motorer och som förhindrar att det bedrivs ett energisnålt fiske. När fiskeresurserna har minskat i EU:s vatten har fiskenäringen riktat sina blickar mot tredje världens fiskevatten. Detta har man gjort i stället för att ta tag i de egna strukturella problemen och i stället för att skära ned en alldeles för stor flotta. Gemenskapens fiskepartneravtal med utvecklingsländerna finansieras till två tredjedelar med våra skattepengar. Miljarder läggs till stöd för ett oftast ohållbart fiske som dessutom tar maten ur mun på miljoner människor som deras arbetsmöjligheter försvinner. Beteendet försvaras med att delar av betalningen ska generera bättre fiskekontroll i de länder som man tecknar avtal med. Vi medlemsstater i EU ska alltså se till att det blir en bättre fiskekontroll utanför Afrikas kuster vi som inte har kunnat övervaka våra egna fiskevatten, vi som mer eller mindre har fiskat ut åtta av tio arter. Det låter inte helt trovärdigt. Det finns en framtid för fisken och för fiskenäringen, trots allt. Så sent som i går meddelade FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation, FAO, att man tänker stänga världens hamnar för skepp som fiskar illegalt eller som inte rapporterar sina fångster korrekt. En första bindande global överenskommelse kring fiskefrågor är på gång. Vi behöver mer av sådana nyheter. Och vi behöver fiskeministrar som, när de utformar EU:s gemensamma fiskepolitik, vågar ta sitt politiska ansvar och vågar sätta ekologin i första rummet. 36 (): Det är grönboken om fiske som vi debatterar här . Fisket bär på ett kulturarv och är en viktig livsmedelsproducent, vilket sällan framkommer i debatterna. I debatterna framställs ofta fiskaren som en marodör som inte begriper sig på vare sig fiskbestånd eller miljö. Inget kan vara mer felaktigt än det. Fisket sätter liv i kustbygderna, framför allt det småskaliga fisket. Dessutom bidrar fisket till turismen och att turismen utvecklas. Turister älskar att röra sig i fiskehamnarna och där prata med fiskare och titta på båtar, redskap och fisk. Har man tur kanske man kan köpa sig en fisk. Kan man dessutom gå på den närbelägna krogen och få sig en purfärsk fisk som är närfångad, ja, då är för många lyckan total. Det småskaliga fisket är det fiske som har de allra största möjligheterna att utvecklas både med vidareberedning och med direktförsäljning till konsument. Men ska det småskaliga miljövänliga fisket kunna utvecklas måste det till en del regelförändringar. En regel som är möjlig att förändra är att man överför den så kallade åttametersbåtgränsen till större båtar, kanske till tolvmetersbåtar. ska man ge det småskaliga fisket en andel av torskkvoten som det småskaliga fisket fritt kan disponera, i likhet med det system som råder inom sill- och strömmingsfisket. är det näst intill omöjligt att få en torskfiskelicens, och det hämmar kustfisket svårt. En del undrar givetvis vad en åttametersbåtgräns är. Jo, en båt får fiska fritt på de flesta arter utan en massa onödig pappersexercis, och det är dit vi måste sträva. Den fisk som svenska fiskare fiskar ska i första hand komma svenska konsumenter till godo. Likadant bör det vara i andra EU-länder, att fisken i första hand konsumeras inom landet för att på det viset undvika en massa onödiga transporter och att, som det är , en stor del av exporten går till andra länder för att sedan återigen importeras. Det är det som sker , och så kommer det att bli framöver. Under den bojkott som drabbade svenskfångad torsk har svenska fiskare funnit pålitliga köpare på andra sidan bron som köper upp våra lagligt fångade torskar. Och sådana vänner överger man inte, för man vet aldrig när vissa miljöorganisationer slår till med en bojkottaktion igen med förödande konsekvenser för både konsumenter och miljö. Våra lagligt fångade torskar går numera på export. Lastbilarna som kör från olika håll i världen möts på , den ena med fisk som körs ut ur och den andra som återimporterar den. har man inte räddat en enda torsk till livet. Detta är en miljöinsats som vi inte vill uppleva en gång till. Miljöinsatser i all ära, men vissa gränser finns det trots allt. I finns en förening som heter Närfiskat som spårar fisken från fångst till konsument, så den miljömedvetne med gott samvete kan äta den närfångade fisken utan onödiga miljöpåfrestande transporter. Utkast nämns i grönboken. Det är av ondo och måste upphöra så fort det möjligt är. I debatten är det alltid fiskaren som får ta smällen av dessa utkast. Men tyvärr är det ofta så att regelverket tvingar fiskare att dumpa den fångade fisken tillbaka i havet, även om den är död. Här måste en ändring till. Minimimåttet på torsken måste också höjas så att den får möjlighet att leka minst en gång innan den fångas. Regelverket måste ändras på så sätt att det inte ställer till nya problem längre ned i kedjan. Främmande arter är en relativt ny företeelse i . Jag ska bara nämna en, rovvattenloppan. Av egen erfarenhet vet jag vad den kan ställa till med. Får man ett påslag av en rovvattenloppssvärm, eller vad man nu ska kalla det för, blir näten ungefär som om man skulle ha doppat dem i lim, och det är näst intill omöjligt att få bort den från näten igen. Likadant är det var den än slår till. I grönboken talas det om subventioner. Det är främst bränslesubventionerna man inriktar sig på. Subventioner är inte bra, för de snedvrider hela systemet. Ska man ta bort exempelvis bränslesubventionerna får det inte ske ensidigt från , utan det måste ske inom hela EU. Det är inte bara fisket som påverkar bestånden. Om reproduktion ska kunna ske måste de yttre omständigheterna stämma. För torskens del måste saltvatten strömma in från . Det finns sälar och skarvar som plockar stora mängder fisk och som påverkar bestånden, men havets kvalitet måste vara i sådan kondition att reproduktion kan ske. Det verkar som att havet håller på att tippa över åt fel håll. Det är med stor förskräckelse jag tittar ned i havet och ser vad som har hänt. Det är en oerhörd skillnad nu mot när jag var ung. Då var tången brun och frisk. Det fanns mängder med liv. Det fanns spigg och större fiskar. är det något helt annat. började det bli en märkbar förändring. Då började påväxten av alger på stenar och tång. ser man på vissa ställen över huvud taget inte att det finns någon tång. Man vet att den finns där, men den är helt täckt med alger. Dessutom är det bara i undantagsfall man råkar se en fisk.