prot · GX0955 · 2009-12-21 00:00:00 — Jag tycker att de som väljer någonting annat ska ha stöd i det val de som föräldrar kommit fram till, utifrån vad de själva bedömer är det bästa för deras barn. Jag menar att fastnar i det resonemang som jag inledningsvis vände mig mot, nämligen att vi politiker bättre än föräldrarna själva kan avgöra vad som är bäst för deras barn. Jag tror politiker om väldigt mycket, men just när det gäller de egna barnen tror jag att det är föräldrarna som ska ha det avgörande inflytandet. De ska själva kunna välja hur de vill att barnens uppväxt ska vara om man ska använda den kommunala förskolan eller en annan aktör och om man ska utnyttja den kommande barnomsorgspengen eller vårdnadsbidraget. Barn är olika och därför ska det finnas olika lösningar, inte endast en som Socialdemokraterna excellerat i. 63 (): Socialministern har rätt i att det krävs att man inte uppbär någon annan ersättning eller lön. Det betyder att det blir ännu tydligare att vårdnadsbidraget riktar sig till dem som är mest utsatta och har den absolut svagaste förankringen på den svenska arbetsmarknaden. Det är i de svenskfattiga förortsområdena i . Därmed blir man, även som barn, än mer svenskfattig i dessa förorter. Det gör mig orolig. Jag vill ha en förskola med kvalitet. Jag vill att skattepengar avsatta till förskolan också ska gå till förskolan. Jag vill ha en förskola som finns där när familjen behöver den, att man inte ska stöpas i samma mall. Jag vill ha en förskola där man har valfrihet på riktigt, där man kan påverka på riktigt. Jag vill ha en modern förskola som utvecklas utifrån hur den moderna familjen ser ut, exempelvis stjärnfamiljer, och utifrån det liv som man lever. Livet är mer komplext och innebär mer pusslande vad gäller tider och annat för att få ordning på det. Då måste förskolan finnas där som en service för föräldrarna och med pedagogisk kvalitet för barnen, för familjer är olika. Jag kan utifrån denna debatt konstatera att svaret från socialministern är att det var meningen att det skulle bli så här. Det viktigaste för de kvinnor som drabbas av vårdnadsbidraget är inte mer bidrag utan bra förskola och en återupprättad jobbpolitik. Det betyder att kvinnorna, också i svenskfattiga områden med svag förankring på arbetsmarknaden, har rätt till jobb, inte bara till bidrag. Slutligen vill jag önska ministern god jul! 64 (): Då fick jag svar, nämligen att valfrihet för några kan innebära att den som bestämt sig för att välja barnomsorg i ett visst bostadsområde, precis som tog upp, kan bli nekad barnomsorg i närheten eftersom barnstugan i området behöver stängas då många människor i det upptagningsområdet väljer vårdnadsbidrag. Vi ser att det blir konsekvensen. Det var bra att socialministern var tydlig med det. Vi ser att det också, som sade, får effekter på arbetslivet, på integrationen och framför allt på barns utveckling. Att man så konsekvent diskuterar valfriheten är lite intressant i sammanhanget eftersom valfriheten innebär noll för några och mycket för andra, beroende på vilka som har möjlighet till denna så kallade valfrihet som säger. Regeringen hade kunnat, om den velat, utöka föräldraförsäkringen och koppla den bland annat till om man har inkomst eller inte. Som jag förstått vårdnadsbidraget kan man faktiskt ha det fastän man inte är hemma med sina barn. Det är i sig häpnadsväckande att man anställer en barnflicka men har inte mer tid med barnen. I stället är det någon annan som tar hand om dem. Min uppfattning är att de skattepengar vi skjuter in i verksamhet naturligtvis ska gå tillbaka till verksamheten och gynna de barn som befinner sig där, inte privata vinstintressen. 65 Socialminister (): Jag har begränsad tilltro till att det jag nu kommer att säga räcker, men jag säger ändå att min idé, och majoritetens i parlamentet, är att det är människors efterfrågan som avgör hur utbudet ser ut. Om alla valde vårdnadsbidrag skulle det inte finnas något skäl att upprätthålla en stor förskoleverksamhet. Om alla i stället efterfrågade förskola skulle det inte existera några vårdnadsbidrag. Valfrihet har den poängen att det får konsekvenser när människor gör sina fria val. Mina motdebattörer, eller meddebattörer, använder uttryck som bygger på föreställningen att människor inte vet sitt eget bästa. Man menar att vi politiker vet väldigt mycket mer än vad människorna själva begriper, och därför lägger vi fast en enda form som ska passa alla småbarnsföräldrar. Det rimmar inte med mitt synsätt. Eftersom barn är olika och vuxna människor är olika tycker jag att det ska finnas en lång rad instrument som man kan använda för att möta det enskilda barnets behov. Därför utvecklar vi nya modeller där vårdnadsbidraget och barnomsorgspengen är ett par nya former som kompletterar det som redan finns i form av förskola, öppen förskola och annat som är till hjälp och stöd för småbarnsföräldrar. försöker alltid lägga ord i min mun. Jag säger därför att det offentliga har till uppgift att när det gäller barnomsorg möta och tillgodose alla de behov som småbarnsföräldrar har. Om förskolor efterfrågas ska dessa tillhandahållas. Det har vi till och med lagfäst. I konsekvensens namn tycker jag att det då även är rimligt att den som vill någonting annat ska ha möjlighet att få del av det. Hur det än är med dessa meningsskiljaktigheter, herr talman, vill jag passa på att önska alla närvarande en riktigt god jul. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2009/10:146 om deltidsregeln och arbetslinjen 66 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att arbetslösa inte genom regelverket ska tvingas tacka nej till arbete. har även frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att öka incitamenten för att arbetsgivarna ska erbjuda anställningar på heltid. En av regeringens främsta prioriteringar är att alla som vill och kan arbeta ska ges möjlighet att göra det. Regeringen har därför under innevarande mandatperiod tagit initiativ till omfattande åtgärder för att främja sysselsättningen och bryta utanförskapet. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring och utgångspunkten i försäkringen är att människor ska ges förutsättningar för att hantera omställning mellan arbeten. Jag har med den utgångspunkten mycket svårt att se hur deltidsarbetslöshet kan vara ett led i en sådan omställning. Deltidsarbete, för den som vill och kan arbeta mer, kan vara utmärkt under förutsättning att det handlar om en begränsad tid. Visar det sig att deltidsarbetet inte leder till ett heltidsarbete kan det vara mer effektivt, och därmed förenligt med arbetslinjen, att personen i stället söker arbete på heltid. Erfarenheten visar att sannolikheten att komma tillbaka i arbete minskar med tiden i arbetslöshet. Regeringen anser därför att de deltidsarbetande som vill arbeta heltid måste kunna få chansen att göra det. Det var mot denna bakgrund som regeringen beslutade att avskaffa den tidigare begränsningsregeln och ersätta den med en ny mer rättvis regel. Nuvarande begränsningsregel ger möjlighet att arbeta deltid och få arbetslöshetsersättning . Detta förstärker de deltidsarbetslösas incitament att söka heltidsarbete och sätter därmed press på arbetsgivarna att i större utsträckning erbjuda heltidsarbete. De deltidsarbetslösas drivkraft att i större utsträckning söka heltidsjobb i kombination med att det är kostsamt att byta ut personal är incitament för arbetsgivare att erbjuda heltidsanställning i stället för att nyanställa på deltid. Avslutningsvis vill jag framhålla att jag även fortsättningsvis avser att bedriva en politik som främjar sysselsättning och företagande och på så sätt öka chanserna till fler heltidsanställningar. Mot bakgrund av ovanstående har jag inte för avsikt att ta några ytterligare initiativ med anledning av frågor. 67 (): Jag vill inledningsvis säga att det är glädjande att se att statsrådet är på benen igen. Jag tillhör inte dem som är lite cyniskt lagda, så jag vill inte att någon ska utsättas för den av er försämrade sjukförsäkring som just nu börjar skörda sina offer. Jag vill också tacka Littorin för svaret, även om det visar att regeringen inte har för avsikt att återupprätta arbetslinjen på riktigt. Det gick an att inför valet göra sig bred över behovet av att återupprätta arbetslinjen, men när regeringen och statsrådet verkligen har ansvaret och makten att förändra väljer ni i stället att försämra. Det är lite svårt att förstå. Jag tror dessutom inte att jag är ensam om att inte riktigt förstå hur det som vi debatterar skulle vara förenligt med arbetslinjen. Rimligtvis borde varje timme räknas. Statsrådet säger som vi precis hörde i sitt svar: Deltidsarbete, för den som vill och kan arbeta mer, kan vara utmärkt under förutsättning att det handlar om en begränsad tid. Visar det sig att deltidsarbetet inte leder till ett heltidsarbete kan det vara mer effektivt, och därmed förenligt med arbetslinjen, att personen i stället söker arbete på heltid. På sitt sätt finns så klart ett uns av logik i detta. Om deltidsarbetet inte leder till heltid bör personen söka ett annat arbete på heltid eller kanske komplettera med ytterligare arbete på deltid. Statsrådet väljer dock att bortse från att en viktig faktor när det gäller arbetssökande är vikten av att bibehålla och förädla sin kompetens samt att visa för potentiella arbetsgivare att man är aktiv. Det kan vara svårt att få arbetsgivares förståelse när man avstår från att arbeta de timmar som dyker upp. Att försvara sig med att man vill ha arbete på heltid kanske inte räcker. Lite längre ned i texten blir det riktigt svårt att få ihop logiken. Ministern försöker förklara deltidsregeln som ett sätt att undvika och komma åt långtidsarbetslöshet och anser att det skulle handla om att den som vill arbeta på heltid ska få göra det. Ministern försöker förklara att den här deltidsregeln är ett incitament för de deltidsarbetslösa att söka heltidsarbete och därmed sätter press på arbetsgivarna. Det är helt och hållet bortom all logik. Arbetsgivarna brukar anställa arbetskraft i den omfattning de har behov av, och arbetsgivarens behov ökar inte bara för att till exempel tar slut. Det finns inga egentliga incitament för arbetsgivarna att anställa personer på heltid som arbetar deltid. Statsrådet talar om kostnader för att byta personal. Javisst, men låt oss konstatera att den kostnaden är väldigt olika i olika branscher och att den aldrig har avhållit arbetsgivare från att byta personal. Regeringen och statsrådet har visat att de tror på ekonomiska styrmedel, men det verkar bara gälla för löntagarna och i fråga om våra gemensamma trygghetssystem, såsom arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen. Vi ser inga förslag som jämnar ut oddsen för bland annat arbetsgivare och arbetstagare. Tror ni eller tror ni inte på ekonomiska styrmedel? Jag tycker att det bästa man kan säga om regeringens politik är att den är konsekvent. Den ställer krav på löntagarna, på de arbetslösa, på de sjuka på alla dem som i valrörelsen sade sig värna. Det är ingen överdrift att kalla detta för den kalla handens politik. Med detta sagt vill jag gärna ge statsrådet chans att svara på frågan på nytt. Vilka initiativ avser statsrådet att ta för att se till att arbetslöshetsförsäkringen verkligen bidrar till en arbetslinje och inte till en arbetslöshetslinje, när det gäller både de arbetslösa som tvingas tacka nej till arbete och att öka incitamenten för arbetsgivarna att anställa på heltid? 68 (): Efter valet fick vi en borgerlig majoritet i kommun, där jag bor. Det första man gjorde i kommunfullmäktige var att riva upp beslutet som Socialdemokraterna ihop med hade fattat om att införa rätten till heltid; alla nyanställningar som skulle tillsättas skulle vara på heltid. har deltiderna och antalet timanställda ökat. Just nu ligger deltiderna någonstans på 1 200 personer i , och typ 2 000 har timanställningar. Man kan säga att det hänger ihop lite med regeringens politik. Det man sade var att det skulle löna sig att arbeta, men man sade aldrig hur mycket det skulle löna sig att arbeta. Jag har tidigare tagit upp deltidsproblematiken med ett politiskt uppdrag i debatten. En kvinna från som har ett politiskt uppdrag har blivit utförsäkrad, eftersom man anser att hon har ett betydande och omfattande uppdrag. Detta omfattas naturligtvis av deltidsarbetslösheten och begränsningsperioden. Personen i fråga har naturligtvis sökt heltidsarbete och anser att möjligheterna att ha ett politiskt uppdrag inte ska begränsas på grund av att man får en heltidsanställning någon annanstans. Rätten att ha ett politiskt uppdrag finns inskriven i kommunallagen. Ingen ska kunna förbjudas att ha ett sådant. Utifrån interpellation kan man fundera på hur det främjar arbetslinjen och minskandet av utanförskapet när personer tvingas säga upp sina tim- och deltidsanställningar och lämna politiska uppdrag, för att, som man säger, stå till arbetsmarknadens förfogande på heltid, trots att de gjort allt som står i deras makt för att få ett heltidsarbete. Regeringen och statsrådet skriver i interpellationssvaret: Visar det sig att deltidsarbetet inte leder till ett heltidsarbete kan det vara mer effektivt, och därmed förenligt med arbetslinjen, att personen i stället söker arbete på heltid, det vill säga går på a-kassa. Man undrar om det är en ny inställning från regeringens sida. Jag känner inte igen det här . Men jag tolkar det i alla fall som att budskapet till många är att regeringens linje när det gäller deltidsarbetslöshet är krånglig och inte medverkar till arbetslinjen och att man därför kanske borde säga upp sig från sitt deltidsarbete. Är det korrekt uppfattat? Jag vill också peka på det som har skrivit i slutet på interpellationssvaret till om att begränsningsregeln för deltidsarbetslösa skapar ett incitament även för arbetsgivarna och sätter press på dem att i större utsträckning erbjuda heltidsarbete. Kan vi få konkreta exempel från statsrådet på var, när och hur det här har gett arbetsgivarna incitament? Jag har i alla fall inte sett några tydliga effekter. Det vore väl bra om vi fick några konkreta exempel på hur många personer det gäller, hur många heltider det har gett och hur många som har fått arbete. Det vore intressant att veta. Det jag vet är att antalet deltidsarbetslösa har minskat. Men det hänger inte samman med att de har fått heltid, utan de har blivit utförsäkrade och anser sig därmed inte vara anmälda till Arbetsförmedlingen, eftersom de ändå inte får någon ersättning från sin a-kassa. De har inte fått heltidsarbete, utan är fortfarande deltidsarbetslösa, men utan rätt till ersättning, trots att de gör allt för att kunna få heltidsarbete. Jag önskar ett förtydligande av statsrådet i hans nästa inlägg. 69 Arbetsmarknadsminister (): Jag har debatterat den här frågan tidigare i kammaren, dock inte med . Men jag gör det gärna igen. Om man menar allvar med att arbetslöshetsförsäkringen ska vara en omställningsförsäkring och inte en medborgarlön måste man ställa sig frågan om ett system som det tidigare, där man i extremfallet kunde deltidsstämpla , verkligen är rimligt. Jag noterar att även Socialdemokraterna vill ha en begränsad rätt till deltidsstämpling, även om det är några fler dagar än med dagens system. Även Socialdemokraterna måste alltså ha insett att man inte kan ha en evig deltidsarbetslöshetsförsäkring. Däremot delar jag oro när det gäller de ofrivilligt deltidsarbetslösas möjligheter att få heltidsanställning. antyder i sitt inlägg att vi har lite olika syn på hur detta ska gå till. I interpellationen antyder en lagstadgad rätt till heltid. Det där är problematiskt. När den socialdemokratiska regeringens utredning i frågan presenterade sitt betänkande var 23 av 28 remissinstanser negativa till lagstiftning, bland annat TCO, och Arbetsförmedlingen, för att nämna några exempel. Man menar att en lagstadgad rätt till heltid skulle innebära en lagstadgad rätt till nolltid, det vill säga att man skulle avstå från att anställa över huvud taget i stället. Sedan är det naturligtvis glädjande att se att de förändrade reglerna har inneburit att deltidsarbetslösheten från det att vi införde reglerna sjönk med en femtedel. Det är säkert så att en eller annan blev utförsäkrad, men det var också ganska många som fick heltidsanställning. Jag kan nämna ett tydligt exempel som jag har tagit upp också i tidigare debatter i kammaren, nämligen den socialdemokratiskt styrda kyrkogårdsförvaltningen i , som hade två deltidsanställda damer. De hade varit deltidsanställda i 20 respektive . Den socialdemokratiske ordföranden sade: Med de här nya reglerna måste vi faktiskt anställa på heltid. Man gjorde också det. Då ställer sig vän av ordning förstås frågan om den socialdemokratiske ordföranden i kyrkogårdsförvaltningen inte tidigare hade kunnat erbjuda heltid till de här två damerna som ville det. Det är en rätt intressant frågeställning att fundera över. Min utgångspunkt är följande. Den gamla deltidsstämplingen innebar att arbetsgivarna kunde skyffla över sitt arbetsgivaransvar att erbjuda heltid på de enskilda, som får stå ut med att vara deltidsarbetslösa, och på a-kassorna och skattebetalarna, som får stå för notan. Det är ju inte rimligt! I nästan alla kommuner är kommunen den största arbetsgivaren. kommun har knappt 9 000 personer anställda. Det var det som interpellationen rörde. Att kommun med 9 000 anställda inte kan erbjuda de personer som vill ha heltid en heltidstjänst är med förlov sagt inte rimligt. Det är samma sak med exempel . Jag kan förena mig med i kritik mot den ordningen, mot att inte heller den kommunen har gjort det. Däremot finns det goda exempel på kommuner som faktiskt gör just detta, nämligen att erbjuda heltid åt dem som vill det. Låt mig ta två exempel: är en socialdemokratiskt styrd kommun som gör det. är en borgerligt styrd kommun som erbjuder rätt till heltid för dem som vill det. Det är så man tar ett arbetsgivaransvar. Det är så man visar att man menar allvar med möjligheten att omorganisera verksamheten så att de enskilda som vill jobba heltid faktiskt också får det. Men vi ska inte låta arbetsgivarna komma undan med att skyffla över kostnaderna och ansvaret för en orimlig deltidsarbetslöshetsförsäkring på skattebetalarna, a-kassan och framför allt den enskilde. Det är fel väg att gå. 70 (): Svaret är således nej, nej och åter nej. Statsrådet har inte för avsikt att göra någonting för att arbetslösa inte ska behöva tvingas tacka nej till jobb och inte heller något som ökar arbetsgivarens incitament att erbjuda anställning på heltid. Det tycker jag är minst sagt fantasilöst. Vem har sagt att det ska vara som det var förr? Framtidens problem löser man väl inte med gårdagens problemlösning. Då har man börjat backa in . befinner sig fortfarande i en lågkonjunktur, en jobbkris. Statsrådets svar till mig och till dem som har drabbats av regeringen orättvisa politik är att ni inte tänker göra någonting. En nidbild som ofta dyker upp handlar om hur man ser på arbetslöshet. Det finns en nidbild av att arbetslöshet enbart beror på den enskilda individens vilja att söka arbete. Men att arbetslösheten hänger ihop med läget på arbetsmarknaden borde vara ett självklart konstaterande, och det tror jag att vi skulle kunna vara överens om. Då är det en fråga om hur många arbeten som över huvud taget finns. Jag tycker mig höra att ni fortfarande tror att hungriga vargar jagar bäst. Jag tror att ni har fel. Jag tror att hungriga vargar kanske jagar mest desperat, men om de jagar bäst är en helt annan sak. Dessutom måste det finnas något att jaga. Annars är en hungrig och kanske utsvulten varg snart en död varg. Visst, jag noterade hur statsrådet kommenterade detta med i medierna. Han sade att det var uselt av kommunen. Det är fint att vi kan visa upp som ett positivt exempel där man verkligen tar frågan med heltid på allvar. Det tycker jag. Det är väl skönt att det finns borgerliga politiker i som också tar ansvar. Men frågan är vilket ansvar regeringen tar för att öka incitamenten och inte bara vänta på att enskilda arbetsgivare ska visa sin goda sida. Detta att säga att det är uselt hjälper inte eller andra i samma situation. Det är värt att notera att det faktiskt inte bara handlar om offentliga arbetsgivare, som är de exempel som ministern själv lyfter fram. Det är ju bara offentliga arbetsgivare som du lyfter fram, men det är inte bara där som det förekommer deltidstjänster och timanställningar. Är ditt svar till och andra i liknande situation att du verkligen inte tänker ta några initiativ? Jag är nämligen övertygad om att till och med de som har gått på regeringen beskrivning av arbetslösa som lite lata ibland kanske till och med mycket lata tycker att den regel som vi nu debatterar är rätt obegriplig. Varje arbetad timme måste ju vara bättre än varje arbetslös timme. Jag undrar om inte statsrådet åtminstone kommer att börja överväga om det finns behov av förändringar. Det skulle i alla fall vara ett, om än ett litet, steg i rätt riktning. Du kan kanske i nästa replikskifte utveckla om du inte åtminstone börjar tänka i de banorna. Och vem har sagt att det var bättre förr och att gårdagens lösningar löser de framtida problemen? Lite nytt och fräscht vill vi se. Det är ni som har ansvaret . 71 (): Jag ska fortsätta där avslutade. Det har ju funnits en man som skissade på en jobbpolitik som regeringen tog efter. Mannen i fråga, nationalekonomen , pratade just om detta med hungriga vargar. Han pratade också om hur svårt det skulle bli för ensamstående kvinnor med deltidsjobb att kunna försörja sig på en lön på . Han medgav att det skulle vara svårt att kunna köpa kläder och mat åt sina barn. står vi inför en jul. Flera som blir utförsäkrade från a-kassan kommer då, trots sitt intresse av att jobba heltid, inte att kunna få heltid. Möjligheten att få extrapengar via socialbidrag är starkt begränsad om man har inkomst, vilket kommer att innebära att dessa familjer får det tufft. Lösningen från regeringens sida är att man säger att arbetslinjen gäller ibland, ibland inte, beroende på om man vill ha vårdnadsbidrag eller inte. Lösningen från regeringen är att inte sätta någon som helst press på arbetsgivaren. Jag håller med regeringen om att det har funnits kommunalråd som har gjort stora insatser, men jag vill också peka på att det finns problem för vissa kommuner. En kommun i mitt län, , tvingas höja skatten med för att över huvud taget kunna upprätthålla den verksamhet som finns i form av barnomsorg, skola och äldreomsorg. Det är jätteviktigt att få in varenda skattekrona. När industrin lägger ned innebär det naturligtvis att det är fler som är arbetslösa. Har man inte a-kassa eller sjukförsäkring är det socialbidrag som är lagstiftat och därmed ännu mindre pengar till kommunens verksamhet. Om då regeringen väljer omfördelningen att ge till dem som redan har och ta från dem som borde få innebär det att också kommunen får mindre pengar. Skattesänkningarna har inneburit att kommunerna har fått mindre pengar. Min fråga är fortsättningsvis: Hur gynnar det här arbetslinjen? 72 Arbetsmarknadsminister (): För att få deltidsstämpla måste man ha haft en heltidsanställning från början och sedan ofrivilligt ha tvingats gå ned på deltid. Det är först då man har rätt att deltidsstämpla. I dagens system har man rätt på deltid, vilket om man jobbar halvtid innebär . Det är ungefär elva månaders arbete. En klar majoritet av dem som berörs är anställda i sektor med politiker som ansvariga för arbetsgivarpolitiken. arbetsgivare är i grunden ett socialdemokratiskt kommunalråd i det är inte jag, inte a-kassan och inte heller. Det socialdemokraterna och vi i regeringen är överens om är att det behövs en begränsning i möjligheten att deltidsstämpla. Vi har lite olika antal ersättningsdagar som vi vill begränsa med, men vi är i grunden överens om att en begränsning behövs. Det vi inte är överens om är hur vi ska sätta press på arbetsgivaren.