prot · GW09118 · 2009-05-14 00:00:00 — Bostäder passar inte särskilt bra som någonting annat än just bostäder. Som handelsvaror och spekulationsobjekt riskeras grundvärdet, bovärdet i bostäderna. Bostaden ska vara den boendes lugna vrå, den egna vrån ett hem med trygghet och stabilitet. Bostaden är en del av den boendes identitet. Man är en del av området, en del av stadsdelen eller en del av bygemenskapen. Vänner förknippar dig inte bara med ditt klädval, din bil eller din matlagning. För vännerna är du också en del av det som din bostads identitet signalerar. Om man förvandlar bostaden till en handelsvara blir alla de här värdena förgängliga. Bostaden blir en tillfällig hamn bland andra. Det är svårt att bygga trygghet på en handelsvara. När bostaden blir ett spekulationsobjekt riskerar korthuset att rasa. De värden som riskeras är svåra att beräkna, och när det inträffar att spekulationen inte längre bär det händer ju för en del förr eller senare blir skadan, förlusten och känslorna så trasiga att många inte klarar att hantera situationen. Bostäder, herr talman, är till för att bo i. Bostäder passar inte som handelsvaror eller som spekulationsobjekt. Den globala ekonomiska krisen, som vi hör talas om, har i flera länder drabbat många som medvetet eller omedvetet varit brickor i spekulation med boende. I har den stora neddragningen på arbetsmarknaden ännu inte drabbat den enskildes ekonomi så hårt som i många andra länder. Vi har trygghetssystem som ger viss tröghet och buffert för dem som drabbas. Men tyvärr ser vi ännu inte någon vändning, så effekterna av spekulationerna i boendet återstår förmodligen att se i vårt land. kritik mot den moderatledda högerregeringens avsaknad av bostadspolitik har i och för sig inte någon bakgrund i den problematik som det senaste dryga halvårets globala ekonomiska kris har skapat utan i verkligheten. Regeringens dolkstöt i byggsektorn och den avveckling som skett sedan valet är mer än tillräckligt som motiv för att kritisera den moderatledda högerkartellens katastrofala brist på ambitioner på bostadspolitikens område. Bostadsproduktionen sjunker, och regeringen gör inget. Trångboddheten ökar, och regeringen gör inget. Hyresrätten är hotad, och regeringen gör inget. Rekordstora kullar av ungdomar lämnar gymnasiet och borde kunna söka sig till studier på annan ort än föräldrarnas bostadsort, men köerna till de alltför få studentbostäderna är längre , och regeringen gör inget. Äldre blir fångar i sina otillgängliga bostäder, och regeringen gör inget. Hälften av bostäderna i området Herrgården i i är allvarligt fuktskadade, och regeringen gör inget. Kommunerna klarar inte sitt bostadsförsörjningsansvar, och regeringen gör inget. Bostaden, herr talman, är grunden i ett modernt samhälle. Det är därför vi behöver en ny regering. Den moderatledda högerkartellen, som offrar alla hjärtefrågor för att till varje pris klamra sig fast vid makten, klarar inte den mest grundläggande uppgiften för en regering, att garantera bostäder. Bostaden, herr talman, är till för att bo i, inte för att handlas med eller för att spekuleras i. Vi ser avarter runt om i landet med dåligt förvaltade hus som bara väntar på spekulativa nya stadsplaner eller som sköts av målvakter så att ingen kan ställas till svars. Det är därför vi i värnar allmännyttan och ser den som en garant för en demokratiskt styrd del av bostadsutbudet på marknaden där det råder insyn över förvaltningen med medbestämmande för de boende. Från sida tar vi inte ställning bland de olika förslag till åtgärder som har presenterats för hur villkoren för allmännyttan bör förändras, eller kanske måste förändras, för att klara hotet från EU. Men vår grundinställning är att vi inte ska ha något särskilt kategoriboende, som social housing och liknande europeiska modeller. Vi anser att kommunala fastighetsbolag enligt traditionell svensk modell är ett bättre sätt att skapa förutsättningar för rörlighet på arbetsmarknaden för alla kategorier i samhället och för att motverka kategoriboende, gettofiering, förslumning, stigmatisering och för att motverka bostadsbrist och trångboddhet. Vi vet också att en bra bostadsstandard leder till bättre skolresultat för barnen. Hög standard i bostadssektorn är en bra investering för framtiden. En aktiv markpolitik är också viktig för att skapa ett varierat utbud av upplåtelseformer i alla bostadsområden. Jag vill instämma i beskrivning av det ROT-avdrag som vi tillsammans har utformat och som vi menar , inte efter nästa val, skulle kunna påverka arbetsmarknaden inom bostadssektorn positivt. Jag yrkar bifall till reservation 1 i betänkandet. Med den ökande andel äldre i befolkningen som vi räknar med ställs det också, herr talman, ett växande krav på alla politikområden, då inte minst på bostadspolitiken. Det handlar både om en anpassning av befintlig bebyggelse och om ökade krav i nyproduktionen. De löften som vi politiker har utställt till medborgare med nedsatt funktionsförmåga måste vi ta på allvar. Många vackert formulerade beslut har fattats om tillgänglighet, men hur har det sedan gått med verkställigheten? händer det att skolor öppnar i lokaler där många med funktionsnedsättning inte kan ta sig in. Vi har väldigt mycket kvar att göra på det området. Jag har under mina i upprepade gånger tjatat om stödet till hissar i befintliga trapphus. Att den moderatledda högerkartellen har tagit bort det i och för sig lilla med ändå så viktiga hissbidraget tycker jag är att hån mot alla gamla och alla med funktionsnedsättning. Vi har fortfarande 75 000 trappuppgångar som inte är tillgängliga i vårt land. Flera motioner i det här betänkandet lyfter fram förslag på åtgärder för att underlätta för fastighetsägarna att göra de investeringar som erfordras för att bevara bovärdet och göra det möjligt för många att bo kvar. Institutionsboende ska självklart vara en möjlighet, men det får inte bli ett tvång på grund av att de ordinarie bostäderna gör personer med små funktionsnedsättningar funktionshindrade. Vi ska inte ha en dålig bostadspolitik som handikappar människor som skulle kunna klara sig i det ordinarie boendet med åtgärder som vi vet att vi kan åstadkomma. Jag yrkar bifall till reservation 9. Jag vill tillägga att vi i naturligtvis står bakom alla de övriga reservationer vi har i betänkandet, men för tids vinnande nöjer jag mig med att yrka bifall till reservationerna 1 och 9. 42 (): I detta betänkande behandlar vi motioner från den allmänna motionsperioden som avser frågor om bostadsförsörjning. Den mest väsentliga frågan när det gäller bostadsförsörjning är naturligtvis hur mycket som byggs. Byggs det för lite skapar det problem, problem med bostadsbrist, orörlighet och svårigheter för bland annat ungdomar att ta sig in på bostadsmarknaden. För tillfället är naturligtvis frågan om nyproduktionen den viktigaste vi har att hantera. Den allvarliga utvecklingen av samhällsekonomin har medfört stora påfrestningar på hela samhället, och självklart påverkar detta även bostadssektorn. En av följderna är att bostadsbyggandet snabbt har minskat. har i sin senaste prognos gjort bedömningen att det påbörjades knappt 24 000 bostäder, om nettotillskottet genom ombyggnad räknas med. Enligt samma prognos kommer det att påbörjas 18 000 bostäder och 19 500 bostäder 2010. Det är en nivå som inte räcker till. Dock vill jag i detta sammanhang infoga att det är fler lägenheter än vad som byggdes och ligger på ungefär samma nivåer som . Med andra ord: och talet hade vi dessa låga eller lägre nivåer detta trots olika produktionsstöd, vilka oppositionen hävdar är det som skulle kunna avhjälpa situationen, något de generellt är ensamma om. Det är ingen i branschen totalt sett som efterfrågar dessa stöd. Det är heller inte något som vi från och alliansen håller med oppositionen om. Vi är säkra på att det är helt andra åtgärder som krävs. Låt mig peka på några punkter: långsiktigt stabila lagar och regelverk; god planering av kommunerna, gärna med mindre projekt som även öppnar för små aktörer; ett gott företagsklimat för företagen; krav på branschen att se över sina processer eftersom det finns flera utredningar som pekar på stora möjligheter till förbättringar. Den låga nyproduktion som har gällt under en mycket är ett problem. behöver generellt sett större produktion av bostäder eftersom 1990-talets och 2000-talets låga nivåer inte långsiktigt är någonting hållbart. Där tror jag att vi är helt överens över alla partigränser. Bostadsmarknaden behöver normaliseras och stabiliseras. Vi i alliansen har tagit några steg i den riktningen, men vi har fler steg kvar att ta. som gick minskade produktionen, och även nyproduktionen av villor och bostadsrätter avstannade helt eftersom de inte gick att sälja. Sjunkande priser och svårigheter att få krediter var det grundläggande felet. Dock har visst ljus börjat synas i tunneln. Priserna på bostadsrätter har smått börjat öka och småhuspriserna har stabiliserats. Försäljningen har börjat komma i gång. Grunden för det är naturligtvis i stor utsträckning de låga räntorna och de insatser som regeringen har gjort för att stabilisera finansmarknaden. Bankerna har därför i viss utsträckning börjat låna ut pengar för fastighetsaffärer. Emellertid är inte faran över. Därutöver finns det problem för byggföretag att få krediter till stora projekt om de inte kan stoppa in en mycket stor andel eget kapital, och det är ett problem. Det gör att projekten inte kan startas utan skjuts . Utifrån detta har BKN, , lämnat ett förslag om möjlighet till statliga kreditgarantier . Förslaget bereds av regeringen , men självklart måste en avvägning göras mot alla övriga utgifter staten har. Att värna de svenska statsfinanserna är mycket angeläget för hela samhället, även för byggbranschen. Med osäkra statsfinanser finns risk för radikalt ökande räntor och kraftigt höjda skatter för låg- och medelinkomsttagare, något vi finner ansvarslöst även om oppositionen tydligen tycker att skattehöjningar är bra med tanke på alla deras förslag som ligger i hundramiljardersklassen. Emellertid är det glädjande att vi nu på vissa håll kan se hyresrättsprojekt som dras i gång. Ekonomiskt oroliga tider brukar gynna produktionen av hyresrätter, och här kan jag se att kommuner har en stor möjlighet att skapa goda förutsättningar för nyproduktion av just denna upplåtelseform. Det finns exempel runt om i landet där kommunpolitiker tydligt har satt i gång projekt med hyresrätter. I vissa fall har det inneburit att man som ägare till ett kommunalt bostadsföretag har gett direktiv om nyproduktion. När det då gäller de kommunala bostadsföretagen, allmännyttan, skulle jag vilja anföra följande: Dessa företag utgör en viktig del av den svenska bostadsmarknaden. Det är viktigt att dessa företag har lägenheter för alla människor, det vill säga att vi inte ska ha kommunala bostadsföretag som enbart vänder sig till grupper med dålig ekonomi eller andra problem, till exempel missbruk, så kallade socialbostäder. Den svenska modellen ska bibehållas och utvecklas. Det är glädjande att vi nu börjar få konsensus över partigränserna tror jag, är det bäst att inflika och med bostadsmarknadens parter om hur vi ska utveckla de kommunala bostadsföretagen. Man kan slå fast att de kommunala bostadsföretagen ska drivas affärsmässigt, att kommunen ska kunna upphandla tjänster för bostadsförsörjning och samhällsansvar från de kommunala bolagen eller andra aktörer och att avkastning på eget kapital är rimligt. Detta är ett stort steg med tanke på vissa övertoner som har hörts i debatten. Regeringen arbetar med frågan, och statsrådet har under hela denna process velat få parterna att komma överens. Som jag nämnde tidigare börjar det nu ske i och med den överenskommelse som och har träffat och som även Fastighetsägarna har ställt sig försiktigt positiva till. Slutligen vill jag peka på att när det gäller synen på bostadspolitiken skiljer vi oss åt på framför allt två punkter. För det första anser vi att människor kan, att människor vill och att bostadsmarknaden ska möjliggöra för människor att välja efter sin vilja och sitt behov. För det andra anser vi att många av de frågor som tas upp i detta betänkande och i motioner från allmänna motionsperioden är frågor som varje kommun själv har att besluta om. Vår utgångspunkt är att även kommunala politiker kan och vill. Med detta, herr talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på motionerna. 43 () replik: Jag håller med om att människor ska både kunna och vilja. Jag tror att det är viktiga aspekter. Jag hoppas att våra kommunala företrädare också kan och vill. För sedan kom en rapport, Unga vuxnas boende i 20012009. I den rapporten konstaterar man att det finns nästan 100 000 unga i utan bostad. kommer denna siffra i stort sett att fördubblas. Min väldigt enkla fråga är: Om nu ser problemet, vad gör man konkret för att lösa problemet med att ungdomar i inte har något boende? Det måste ju vara antingen i regeringen eller i det borgerligt styrda i som man ska ha någon tanke om hur man ska lösa detta ganska stora problem. Den enda lösning jag kan se på kort sikt är att man har gett stöd till andrahandsuthyrning. Man har gett ett antal skattelättnader till dem som hyr ut i andra hand. Men är det den enda lösning som man i det moderatledda eller i den moderatledda regeringen har på bostadssituationen för ungdomar i ? 44 () replik: tar upp situationen för unga. Den är allvarlig. Därför är det nu väldigt glädjande om vi nu tar som exempel med det projekt som Stockholmshem har ihop med jagvillhabostad.nu, där man försöker hitta sätt att bygga billiga hyresrätter också för unga. Också kommunala bostadsbolag har jobbat med sådana projekt, och det tycker jag är mycket positivt. Därutöver skulle jag vilja framhålla att man just i i har antagit ett program för hur man ska bygga många hyresrätter under kommande period. Det har man redan så att säga sparkat i gång. Jag tycker att det är väldigt positivt. Stöd till andrahanduthyrning är en viktig del. Man får en lite större andel som inte behöver beskattas. Men att vi försöker förbättra förutsättningarna för andrahandsuthyrning tror jag också är viktigt. Det är viktigt som ett första steg att kunna flytta hemifrån. Man ska inte förringa den delen. Sedan är det en marginell lösning det väsentliga är fler hyresrätter. Jag har en fråga till : Är ni beredda att ställa er bakom Sabos och förslag till hur allmännyttan ska drivas ? 45 () replik: Än så länge finns det ju inget konkret förslag från regeringen. När det kommer ska vi ta ställning till det. Men vi ser positivt på de diskussioner som har funnits. Det är väl bra att vi skapar enighet kring detta, för det är ju ett system som förhoppningsvis ska hålla framgent. Vi skulle gärna vilja att regeringen i den här frågan liksom i många andra var aktiv, visade lite mod och lade fram ett förslag som vi kan ta ställning till. Vi väntar på att ett sådant ska komma. Sedan kommer vi att ta slutlig ställning. Jag håller med om att de projekt som finns i är bra. Det skulle behövas många fler. Tyvärr finns inte kraften och modet att skapa fler sådana projekt. Jag vill också påpeka och jag har framhållit detta när jag har haft diskussioner med tidigare att projekten med byggande av hyresrätter som finns runt om i landet och som av och här framhålls som goda exempel är, åtminstone dem som jag har sett, resultatet av politiska beslut. Kalkylen för dessa projekt skulle inte ha kunnat räknas hem om det hade varit en rent affärsmässig verksamhet. Då är min fundering: Om man nu pekar på dessa projekt som lovvärda, hur går det ihop med den stränga hållningen att allting ska vara affärsmässigt och att man ska vara företagsmässig i alla lägen? Jag tror att det behövs stimulanser för byggandet av bostäder. Sedan ska de kanske inte se ut som de subventioner som har funnits tidigare, men olika typer av stimulanser tror jag är bra för det framtida byggandet, framför allt i den period av stor ekonomisk kris som vi befinner oss i . 46 () replik: undrar när det kommer ett förslag från regeringen när det gäller allmännyttans villkor. Jag kan garantera att det kommer. Ha bara lite tålamod! Då kan vi ju hoppas att ni kan lyfta er över retoriken och faktiskt se det väsentliga i att vi kommer överens. För det tror jag är väldigt viktigt för de kommunala bostadsföretagen . Jag tror också att det är väldigt viktigt för hyressättningen, som vi ska diskutera i debatten om nästa betänkande. Vad är affärsmässighet? Det är något vi kan diskutera. Jag hörde vd:n på . De hade mycket projekt ihop med bland annat scouterna där man jobbade för bättre social trivsel. hävdas det att affärsmässighet bara är att man ska räkna fram så hög kortsiktig vinst som möjligt. För mig är det kvartalskapitalism. Affärsmässighet för mig är att man långsiktigt har ett bostadsföretag som man ser till går runt och ger ett överskott men där man också har väldigt stort fokus på hyresgästernas trivsel och medinflytande. Det är affärsmässighet för mig, om man nu har som affärsidé att vara ett företag som just har uthyrning av lägenheter, och det har ju de flesta som är i den här branschen. Det finns projekt som också går att räkna hem. Alla gör inte det; det är jag mycket medveten om. Men som vi har sett i rapporten gubbar! och i den som kom senast, som hette gubbar?, finns det en hel del att hämta hem inom de här branscherna. Jag tror att det är angeläget att vi alla pressar på för att få en bättre produktivitet och effektivitet. 47 () replik: sade att bostadsmarknaden behöver stabiliseras och normaliseras. Hon påstod också att det byggs fler bostäder nu än det gjordes . Det är väl exakt de åren, möjligtvis, som det går att räkna hem totalen. Men när vi pratar om bostadsförsörjningen handlar det ju om andelen hyresrättsbyggande i relation till det totala byggandet av bostäder. Det måste ändå vara intressant att ställa den frågan: Ser inte den kopplingen till behovet av hyresrätter och hyresrättens viktiga betydelse när det gäller det totala byggandet av bostäder? Det är en katastrofalt låg andel hyresrätter som byggs nu jämfört med tidigare, också . Det är ingen tröst för regeringen i sig att det byggs lite lägenheter och en låg andel hyresrätter. När vi diskuterar bostadsförsörjningsfrågor, som vi gör här, måste vi se till de reella behoven. Vilka grupper är det som behöver bostäder och vilka grupper står utanför och långt ifrån bostadsmarknaden? sade också att vi kan om vi vill. Vi kan forma en bostadspolitik som gynnar alla grupper, en social bostadspolitik. Somliga kan mer än andra. Alla vill bo, men alla får inte bo. Ser inte det ansvar som en regering måste ha när det gäller en social bostadspolitik och att bygga hyresrätter så att alla grupper som vill ha och behöver hyresrätter kommer in på bostadsmarknaden? 48 () replik: tar upp att alla vill bo och att alla inte kan bo. Jag kan instämma. Det är ett problem . Det hänger självklart ihop med den otroligt låga nyproduktion som vi har haft och stora delar av . Egentligen är det bara som har varit okej, och det är 2006. Annars har vi legat lågt. Jag ser med stort bekymmer på de vikande produktionssiffrorna. Men däremot gäller bostadsförsörjning för mig allt som byggs, inte bara hyresrätter. Jag tycker att det är oerhört väsentligt att vi ser till helheten, och en väldigt viktig del är rörlighet. Det bästa som egentligen skulle kunna hända för ungdomar är om människor med bra ekonomi som bor i billigare hyresrätter kunde flytta, för det är självklart äldre hyresrätter där man har lägre boendekostnader som vore det mest lysande just för unga som ska ut. Vi har en komplikation. Det kanske man inte hinner ta upp i ett replikskifte, men jag ska ändå lyfta det lite snabbt. Det är det att vi nu har en jättegrupp med ungdomar som ska ut, men sedan har vi en jätteliten grupp med ungdomar som ska ut, och de kommer kanske inte att vilja bo i väldigt små lägenheter. Det här är en komplikation som man måste titta på i ett längre perspektiv. Sedan skulle jag vilja ställa samma fråga till som jag ställde till Socialdemokraterna: ni beredda att ställa er bakom Sabos och förslag om hur allmännyttan ska drivas ? 49 () replik: Bostadsförsörjningen och särskilt kommunernas bostadsförsörjningsansvar måste vara en del av det politiska ansvaret som ställer sig över bostadsmarknadens möjlighet och vilja att bygga för marknaden. Det handlar alltså om att se till de grupper som står längre från tillgången till bostäder och som också har ett stort behov av att få tillgång till bostäder. Det måste ändå vara ett extra ansvar som vi från statens sida, från regeringens sida och från sida har ihop med kommunerna. Vi måste se över detta och göra det möjligt att bygga hyresbostäder till rimliga kostnader för alla grupper. Det är det som vi från sida trycker på och menar är en social bostadspolitik. Det är helt rätt som säger, att det byggdes betydligt fler hyresrätter och bostäder 2006 än det görs , och det byggdes . Det fanns som lyckades pricka in då det byggdes färre bostäder totalt sett. Men jag hävdar än en gång att det är oerhört viktigt med andelen hyresrätter, hur många hyresrätter vi bygger. Det är ett särskilt ansvar. Det handlar om att möjliggöra byggande av hyresrätter till rimliga kostnader och också rimliga hyror. Det här är oerhört viktigt. När det gäller den sista frågan är det regeringen som lägger fram förslag. Förutom att vi motionerar här är det regeringen som lägger fram förslag i . Vi väntar på att och regeringen ska lägga fram en proposition som vi får ta ställning till när det gäller att skapa möjligheter för en långsiktig bostads- och hyrespolitik. är det som har gjort det möjligt att få i gång en vidare diskussion. 50 () replik: Jag skulle vilja börja med att säga till att det 19942000 byggdes färre bostäder än vad prognosen är . Vi kan efteråt plocka fram den statistiken. Bostadsförsörjning är en väldigt viktig bit, och jag ska säga att kommunerna har en oerhört viktig roll i det här. Jag tycker att det var väldigt intressant när vi hade Småkom på besök i utskottet. En av de aspekter som de lyfte fram som anledning till att det var svårt att få i gång byggprojekt var att kommunerna själva inte hade projekt, inga detaljplaner, ingen planering. Och har man inte planerat för nyproduktion tar det självklart väldigt . Vi vet att planprocessen är lång. Det var en av de bitar som de pekade på. Där har kommunerna ett oerhört stort ansvar. ser det här lite olika ut på olika håll. Dessutom skulle jag vilja framhålla att man gör mindre projekt, så att man möjliggör också för små aktörer att ta sig in. Små aktörer klarar ofta av att göra projekten mindre. Kommunerna och de kommunala bostadsföretagen har ett ansvar att pressa kostnader och priser. Glädjande är att man i de projekt som pågår får in mycket lägre anbud, vilket också gör att det blir lägre kostnader. Det är positivt. Det finns utredningar som visar att det går att pressa priser, men då måste man vara mycket mer aktiv som byggherre. Det har det kanske varit si och så med. 51 () replik: Jag ville haka på inviten till debatt som gjorde när hon frågade oss i oppositionen hur vi ser på förslaget från och . Det var intressant när hon nämnde detaljen att man vill att bolagen ska drivas affärsmässigt. Det var ännu mer intressant när i replikskiftet med gjorde en distinktion mellan kvartalskapitalism och affärsmässighet. Ska vi nå en bred majoritet måste vi känna en trygghet i att vi förstår varandra och att vi talar samma språk så att vi vet vad vi talar om. Det kommunala allmännyttiga bolag som jag har stor insyn i med drygt 6 000 lägenheter har valt att trots regeringens hårda åtstramningar i byggsektorn sätta i gång ett byggprojekt med 54 lägenheter. Detta gör man trots att kalkylen visar att det kommer att ta innan det går jämnt ut. Man räknar alltså med förlust innan det vänder. Det vore intressant att höra hur man från regeringssidan ser på begreppet affärsmässighet i det sammanhanget.