prot · GW09125 · 2009-06-01 00:00:00 — Det beror på att vi i många andra debatter har stått och fört diskussionen: Hur fungerar det med hushållsavdrag när det åläggs den enskilde att ligga ute med pengarna ? såg vi i och för sig att vi fick en mycket, mycket snabb ökning av hushållsavdragen. Jag tror att vi nu är på väg upp mot att landa på 100 000 personer som har sökt om bidraget . Vi kommer att hamna i en situation där det har vidgats så att det blir mer omfattande. Om systemet ska fungera väl och den enskilde inte ska behöva ligga ute med pengarna för att i efterhand göra avdrag är fakturamodellen enkel. Vi kan också anta att företagarna normalt sett bör ha en högre professionell kompetens att förhålla sig till administration och till skattemyndigheten än den enskilde har. Följaktligen bör det här ge ett visst mått av ökad regelbörda, som framhåller, men det är en nödvändighet för att vi ska säkra detta. Låt mig bara påpeka att såväl som Elektrikerna och har förordat modellen just därför att den är relativt enkel och även bör ha effekten att den uppmuntrar till vitt arbete. 100 (): Det finns anledning att påpeka att vi i oppositionen, bland annat , har lagt fram förslag om ett ROT-avdrag. Det skulle i så fall vara ett mer konjunkturanpassat ROT-avdrag. Regeringen har ju infört ett generellt avdrag. Vi har också velat vidga det avdrag som regeringen vill införa till att även omfatta flerfamiljshus. Vi har även ställt krav på avdraget att det ska bidra till energieffektivisering och miljöinvesteringar. I grund och botten tycker vi att det är oerhört viktigt att i det här konjunkturläget på olika sätt stimulera en byggsektor där så många går arbetslösa . Det kanske är viktigt att säga det eftersom den interpellation jag har skrivit egentligen bara handlar om fakturamodellen, men jag hör på att debatten ändå vidgas på något sätt. Jag kan hålla med om att generella system naturligtvis är mycket enklare till sin konstruktion än selektiva system. Selektiva system ger en hel del problem; man kan likna dem vid avsteg från en likformig beskattning, till exempel, vilket regeringen har gjort . Låt oss återgå till fakturamodellen. Jag tycker inte att den verkar enkel. Finansministern sade att fakturamodellen är enkel, men jag tycker alltså inte det. Uppenbarligen tycker inte heller de företag som kommer att omfattas av den att den är enkel. Den kanske är enkel att begripa på något sätt; den enskilda företagaren får ligga ute med pengarna och han eller hon får såvida alla regler är uppfyllda pengar i efterskott. Men man måste också inse att man får ta en stor risk, att man kan få likviditetsproblem och att detta innebär en ökad regelbörda. Jag tycker att de tre komponenterna talar sitt tydliga språk för att fakturamodellen egentligen inte är enkel på det sättet. Även om den är enkel att begripa är den inte enkel att hantera i det dagliga arbetet för de mindre företagen. 101 Finansminister (): Låt mig igen för gå igenom argumenten för varför förslaget har starka motiv. Det är ett förslag som underlättar den stora snedvridningskostnad som relativt höga inkomstskatter har på samhällsekonomin. Det är särskilt viktigt i högskatteländer som och andra i att ha den typen av system. Det är också där man kan räkna med att de mest omfattande av de samhällsekonomiska vinsterna av dem är tydligast, dels därför att detta underlättar för att slå ut svartarbete inom gör-det-själv-sektorer, dels därför att det här ofta är branscher och sektorer där människor har en möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. I den här situationen blir detta särskilt tydligt eftersom vi har en konjunkturnedgång som slår så hårt mot byggsektorn. Det finns alltså långsiktiga fördelar med förslaget, och det finns konjunkturella fördelar med det. Sedan gäller det naturligtvis att välja en så klok utformning som möjligt av det. Där är fakturamodellen den avvägning vi har landat i. Som i alla svåra politiska frågor är det en avvägning. Det är en avvägning mellan att ha ett system som är enkelt för brukaren eller för producenten. Vi har valt att göra det enkelt för brukaren därför att vi tror att det är det som gör att man kan få största möjliga effekt. Det har naturligtvis varit det som har legat till grund för våra överväganden. Låt mig också påpeka en annan sak. nämner oppositionens förslag. Vi har tittat på den modellen, och vi är beredda att titta på alla tänkbara förslag. När det gäller den typ av förslag som oppositionen har på att vidga ROT-tjänsterna till flerbostadshus, särskilt miljöupprustning eller upprustning av miljonprogrammen, är den bedömning som vi gör att det är en av de minst effektiva åtgärder man kan vidta. Jag ska försöka förklara vad det beror på. Delvis sammanhänger det med att de jobb som skapas kommer inom kapitalintensiva företag. Det är i huvudsak storföretag som kan åta sig att driva detta. Då kan man också anta att effekterna på sysselsättningen blir mindre. Vad som är mer tydligt är att när man har gjort utvärderingen av detta landar man i slutsatsen att huvuddelen av projekten skulle röra sig om redan planerade projekt. Det skulle alltså vara så att det är de bedömningar vi gör inte skulle ha någon effekt på sysselsättningen alls. Jag ska försöka göra en snabbräkning i huvudet här. Vi får se om jag minns siffrorna rätt. När vi gör listor på de olika tänkbara åtgärderna är ett jobb som skapas med den här typen av ROT-stöd, till miljonprogramshus, uppemot fyra fem gånger så dyrt som de jobb som skapas när vi ger extra resurser till kommunsektorn. Detta är alltså inte en effektiv modell, och det är en typ av förslag som inte heller har några långsiktigt positiva effekter. Jag delar inte riktigt starka vurm för likformig beskattning. Likformig beskattning är bra om man har låga skatter. Om man har ett väldigt lågt skattetryck är likformighet ett mycket stort värde, för då är de snedvridande effekterna av skatterna mindre farliga. Då kan jag förstå att man förordar en sådan modell. Men i ett system som det svenska, där vi ändå är överens om att vi vill ha relativt höga skatter med relativt utbyggd välfärd, hamnar man i en sits där skatterna tenderar att för vissa sektorer få stora snedvridande effekter. Då måste vi försöka göra någonting åt det för att värna sysselsättning och samhällsekonomisk effektivitet. Det är precis det som har legat till grund när vi har utformat förslaget om RUT-avdrag för hushållstjänster respektive ROT-avdrag för byggtjänster. Den grundläggande avvägningen är helt enkelt att vi tror att det är enklare att lägga ansvaret på producenten än på köparen. 102 (): Där har vi uppenbarligen olika uppfattning, jag och finansministern. Apropå att göra insatser i olika konjunkturlägen och att mycket av det som görs redan är planerade projekt javisst är det på det sättet! Det är inte första gången vi har ett ROT-avdrag, och det har utvärderats tidigare. Vitsen med att göra det i en konjunkturnedgång är att tidigarelägga projekten. Jag tycker inte att det är något konstigt med att det är redan planerade projekt. Det är ju för att det ska få en effekt i en konjunkturnedgång och få aktörerna att göra detta i ett tidigare skede. Det är det som är vitsen med alltihop. Men vi har helt olika utgångspunkter, vi och regeringen. Regeringen vill permanenta sina förslag medan vi vill använda förslagen som en stimulans i en konjunkturnedgång. Vi pratar lite grann om olika saker här, tror jag. Finansministern säger att fakturamodellen är enkel och att den därför måste genomföras. Jag har en rad invändningar. Jag vet att många företag och till företagen knutna organisationer också har invändningar. Jag vet egentligen inte riktigt vad finansministern bygger hela sitt resonemang om att den här fakturamodellen är så enkel på. Jag ska använda mina sista åt att säga att har SCB kommit med statistik om de hushållsnära tjänsterna. SCB befäster det vi har sagt väldigt i debatten. Det är i första hand höginkomsttagare som har använt avdraget för hushållsnära tjänster. 103 Finansminister (): Jag tror inte att det nödvändigtvis är så att och jag har olika ideologiska utgångspunkter här. Jag tror att det handlar om olika bedömningar av sakfrågan. Jag ska igen försöka övertyga om att det är ineffektivt att ha ROT-system riktat till ombyggnation av kommunala bostadsprogram. För det första har kommunerna det grundläggande ansvaret för sina egna bostadsprogram. Det är de som bör sätta reserver åt sidan så att man löpande kan sköta detta. Det faktum att man inte har gjort det är naturligtvis problematiskt, men det ska vi inte nödvändigtvis lösa ut eftersom vi i sådana fall gynnar de bostadsbolag som har misskött sig. Det ligger ett grundläggande moral-hazard-problem i detta. För det andra är de som renoverar den typ av omfattande flerbostadsprojekt som det här handlar om stora företag där det inte förekommer speciellt mycket svartarbete och där det definitivt inte finns någon gränsdragning till gör-det-själv-verksamhet. Det är väldigt få som byter stammar i flerbostadshus som gör-det-själv-verksamhet. Dessutom är erfarenheten att den typen av program i huvudsak, till , skulle landa i att subventionera befintliga, planerade projekt. Jag tycker inte att det ligger någon ideologi i detta. Vi har naturligtvis prövat den typen av förslag för att göra en allsidig beredning av vilka insatser som ska göras i krisen, men det är vår uppfattning att detta är ett synnerligen ineffektivt sätt. Det förslag som vi har lagt fram har positiva, långsiktiga samhällsekonomiska effekter som minskar kostnaderna för de höga skatter som vi måste ha givet att vi är överens om en omfattande välfärdsstat. Vi har hamnat i den här avvägningen. Vi har gjort en noggrann beredning där vår slutsats är att fakturamodellen ger minsta möjliga krångel. Därmed inte sagt att det är ett okomplicerat eller enkelt system. Det är den bedömning vi har gjort. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2008/09:514 om 104 Finansminister (): har frågat mig hur jag avser att se till att , med fler ärenden och färre personal, ska kunna göra ett bra jobb. Hon har också frågat mig hur jag ser på myndighetens förutsättningar att rekrytera och behålla anställda då arbetstryck och stress skruvas upp och om jag avser att vidta några åtgärder i detta sammanhang. har slutligen frågat mig vilka rekommendationer jag kan ge till människor som i jobbkrisens spår förlorar sina hem. Jag är medveten om att arbetsbelastningen ökat hos myndigheten till följd av lågkonjunkturen. Men det är inte bara som drabbas av den rådande konjunkturen. Det statsfinansiella läget är ansträngt. Vi måste agera förståndigt och väga samman alla de behov som riktas mot de offentliga finanserna. Frågor om myndighetens anslagsnivå måste därför prövas inom ramen för den ordinarie budgetprocessen. Jag kan därför inte uttala mig och föregripa det arbetet. Jag kan försäkra er om att jag och regeringen noga följer utvecklingen för att på bästa möjliga sätt hantera denna lågkonjunktur. 105 (): Då står vi här igen och debatterar . Det är inte första gången, och det kanske inte är den sista heller. Jag tackar för svaret, men det är som vanligt inte något konkret svar. Det är mest omkringprat, som man skulle kunna kalla det. Egentligen skulle vi väl båda ha varit ute i EU-valrörelsen den här . Vi har varit ute en del. Jag hörde att finansministern och statsministern har varit på turné . Vi kanske skulle ha behövt vara ute i stället för att debattera det här. står vi här och debatterar en fråga som kanske inte engagerar så många, men den är icke desto mindre viktig. arbete har förändrats till att bli betydligt mer hjälpande och stödjande än tidigare då folk enbart såg myndigheten som en myndighet som utmätte människors ägodelar vid skuld. Att myndigheten fått fler uppgifter samt att arbetslösheten och lågkonjunkturen slagit hårt mot och människor innebär att kronofogden har fått mycket mer att göra som man varit tvungen att säga upp 128 personer. Det låter kanske inte så mycket, men jag ställer återigen frågan: Hur ska kronofogden, med fler ärenden och färre personal, kunna göra ett bra arbete? När skatteutskottet för sedan fick en föredragning av rikskronofogden om myndigheten, dagsläget och sade hon: Ärenden väller in. Vi har enorma flöden. Det är dramatiska förändringar. Nog har de fått mer att göra. I årsberättelsen har rikskronofogden skrivit ett förord. Där står det så här: Året har varit intensivt och i flera stycken tufft. Även om finanskrisen och lågkonjunkturen i alla delar ännu inte slagit igenom på ärendeinflödet till myndigheten kan jag konstatera att inflödet till den summariska processen har slagit all time high och därmed passerat miljonstrecket. Vi har även kunnat se ett ökat inflöde av konkurser, skuldsaneringsärenden och telefonsamtal till vårt kundcenter. Det är inte bara en enorm belastning för myndigheten, utan det innebär också personliga katastrofer för personer och familjer som berörs. Jag ställde frågan i interpellationen, och jag ställer den igen: Vilka rekommendationer ger finansministern till familjer som förlorar sina hem i finanskrisens spår? Många av de anställda hos kronofogden möter människor i förtvivlan som vill ha råd, och de känner sig mer som kuratorer än som kronofogdar. Hur ser ministern på myndighetens förutsättningar att rekrytera och behålla anställda då arbetstrycket och stressen skruvas upp och man inte får eller kan anställa mer personal på grund av ekonomin? Risken finns att arbetsuppgifter som åligger inte blir utförda i rimlig tid eftersom människor sagts upp och fler ärenden väller in. Oron och stressen över detta innebär också att människor fungerar sämre i sitt arbete. Regeringens arbete skapar en allmän oro i statsförvaltningen som inte är bra för verksamheten. Det är en naturlig konsekvens när resurserna försvinner, inte minst på grund av dessa enorma skattesänkningar på nära . Skyll inte bara på lågkonjunkturen, på att det finns mindre pengar eller på att ekonomin är dålig! Jag frågar återigen, som i den förra debatten: Är en viktig myndighet? Är regeringen villig att förstärka deras budget ? 106 Finansminister (): utför några av de allra svåraste uppgifterna i ett modernt samhälle. Människor som hamnar hos kronofogden gör det därför att de ofta har betydande problem. Det kan röra sig om konkurser eller arbetslöshet som har lett till ekonomiska bekymmer som slutar hos kronofogden. Det kan vara baksidan på ett socialt problem eller en ungdomlig oförsiktighet som leder till skuldsättning och som gör att man måste hantera situationen med hjälp av kronofogden. Det kommer nog aldrig att vara så att de medborgare som möter gör det med känslan av att det är en servicemyndighet. Det är en del av det system vi måste ha. Vi måste ha det därför att medborgarna måste fullgöra sina plikter när det gäller att betala sina skatter och räkningar. Vi måste ha det därför att människor måste agera ekonomiskt ansvarsfullt, men vi måste också se till att det är en verksamhet som drivs på rättssäker grund och med ett sjyst förhållningssätt mot människor som har hamnat på sned i livet. Det här är naturligtvis påfrestande för personalen. Till bakgrunden hör också att vi har haft en inte fullgod bedömning av kostnader och vinster av den organisationsförändring som har gjorts. Det har visat sig att kostnaderna helt enkelt har blivit större än vad man har räknat med. Till det kommer att vi på det här området, precis som på en del andra, har bekymmer med utveckling av datasystem. ska vi noggrant väga av detta i budgetprocessen. Vi har många myndigheter i . De myndigheter som ligger under ska inte ha någon förtur i den processen, utan alla myndigheters behov ska ställas och vägas mot varandra. Därför har jag inte anledning att i det här sammanhanget gå in och avsluta den nödvändiga budgetprocessen , utan vi följer noga problemet. Det ska vägas av mot andra myndigheter. ska vi lägga fram en budget och det ska vi göra . 107 (): Det är sant att det måste vara oerhört svårt att jobba hos . Som vi fick det beskrivet känner många av kronofogdarna som att de jobbar som kuratorer med de telefonsamtal de får. Människor är förtvivlade när de måste gå från hus och hem och inte kan betala sina räkningar. Att kostnaderna blev större vid skilsmässan från var faktiskt någonting som vi varnade för. Vi var inte alls överens om att det skulle ske. Vi sade att kostnaden skulle bli mycket större än vad regeringen hade räknat med, och med facit i hand ser vi att det har blivit så. En annan sak: Kronofogden och Transportstyrelsen föreslog i ett uttalande och fanns idéer till detta förslag åtgärder för att minska fordonsrelaterade skulder och försvåra för bilmålvakter. Jag skrev förresten en motion om det under allmänna motionstiden, men den lär bli avslagen antar jag. I alla fall har kronofogden och Transportstyrelsen föreslagit en hel del åtgärder till regeringen för att minska skulderna och försvåra för bilmålvakter. Jag läste senast i min hemtidning att det fanns någon människa i som var registrerad på 1 400 fordon och som man bedömde var just en bilmålvakt. Det man har föreslagit är legal panträtt för fordon, flytt av parkerade fordon, ett enhetligt sanktionssystem som införs för fordonsskatt och trängselskatt som innebär användningsförbud för fordonet och att vägra registrering av fordon om ägaren har obetalda fordonsrelaterade skulder. Är regeringen beredd att stödja dessa förslag som är viktiga? Och återigen: Är ministern beredd att öka budgetanslaget till för att man ska klara alla nya arbetsuppgifter? 108 Finansminister (): Det är alldeles självklart att våra statliga myndigheter i ett modernt väl fungerande samhälle spelar en avgörande roll för att system ska fungera väl och för att vårt samhälle ska löpa på smidigt. En av de myndigheterna är . Som jag konstaterade: Även om det är en viktig myndighet tror jag att det sällan kommer att vara en myndighet som uppskattas av dem som har hamnat i en svår situation och därmed tvingas att gå till , även om jag tror att vi ska vara medvetna om att alternativen till den här typen av system förmodligen skulle vara mer bekymmersamma. Vi har ett relativt sjyst och anständigt sätt i att förhålla oss till människor som det har gått illa för ekonomiskt, och det ska vi vara glada över och vårda. Det är klart att vi alla därför uppskattar det tunga arbete som de anställda på gör; det går ju inte att säga någonting annat än det. Men därav följer inte att jag kan säga att vi nu ska ge mer pengar. Här har det skett organisationsförändringar som har haft starka motiv i termer av rättssäkerhet och självständighet. De argumenten kan man naturligtvis ha olika uppfattningar om, men det är ändå det som har legat till grund för detta. Som så ofta vid organisationsförändringar har man underskattat kostnaderna och överskattat vinsterna i termer av ekonomi. Därtill har vi den eviga plågan att IT-system alltid, förefaller det som, kostar mer än vad man har räknat med och sällan ger de besparingar som man har hoppats på. Vi ska naturligtvis pröva kronofogdens behov med noggrannhet. Jag följer detta mycket noggrant och nära eftersom det är min myndighet, men det får inte vara så att myndigheter får en lättare behandling än andra myndigheter. De ska gå enligt samma turordning och köordning som vi har för alla myndigheter när det gäller en noggrann prövning av offentliga medel, därför att alla offentliga medel måste vägas av och varje krona vi tappar bort är en krona som vi också har förslösat. 109 (): Om man pratar om förslösade kronor tycker jag att de enorma skattesänkningarna som har gjorts är förslösade pengar. Jag har inte sett att fler har kommit i arbete, vilket var ett av motiven. Men jag håller absolut med finansministern om att de statliga myndigheterna är oerhört viktiga. Förutom är det också och som ligger under och där vi i skatteutskottet också är inblandade. Vi tycker att det är oerhört viktigt att myndigheterna får resurser. Men när det gäller bilmålvakterna är jag intresserad av att få höra vad finansministern tycker om förslaget som landar på regeringens bord från och Transportstyrelsen. 110 Finansminister (): Jag tänkte inte ha en allmän skattedebatt här. och jag har relativt skilda synpunkter på värdet av skattesänkningar. Jag tror att de har ett stort värde för att få ekonomin att fungera bättre. delar inte den uppfattningen, och jag har inte någon illusion om att jag i en interpellationsdebatt om kronofogden kommer att övertyga henne om motsatsen. Återigen: Vi ska gärna återkomma till frågan om bilmålvakter som vi ju aktivt arbetar med. Men kärnan i den här interpellationen är vad vi ska göra för att hjälpa , och jag måste där hålla fast vid min väldigt tydliga linje att myndigheter har samma rättigheter och skyldigheter som andra myndigheter. Jag som minister kan aldrig vara trovärdig i min hantering av andra ministrars myndigheter om jag inte är noggrann i prövningen av mina egna. För mig är det alltså en självklarhet att jag inte ska agera med partsintresse för dessa myndigheter, utan jag ska agera så att vi får en god prövning av alla behov. Det är uppenbart som väl påpekar och väl argumenterar för så att har stora utmaningar framför sig i dessa svåra tider. Överläggningen var härmed avslutad. 18 § Svar på interpellationerna 2008/09:515 och 534 om behovet av en aktiv finanspolitik 111 Finansminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta med anledning av Finanspolitiska rådets förslag. har ställt en liknande fråga. ställer sig i allt väsentligt bakom inriktningen på regeringens politik. Rådet konstaterar också att inriktningen på politiken är expansiv. Även om skillnaden mellan regeringens och rådets syn alltså inte är så stor gör rådet en annan bedömning än regeringen när det gäller avvägningen mellan å ena sidan behovet av ytterligare stimulanser och å andra sidan sunda och uthålliga offentliga finanser. De offentliga finanserna har snabbt och oväntat försvagats mycket kraftigt. I vårpropositionen räknar regeringen till exempel med i lägre skatteintäkter 2009 och lägre jämfört med för bara . De offentliga finanserna är alltjämt mycket osäkra. Ytterligare budgetförsvagande reformer utöver regeringens redan mycket omfattande åtgärder i linje med rådets förslag skulle kunna riskera att försvaga förmåga att möta kommande nedgångar i krisens kölvatten. Förslagen skulle också kunna riskera att framtvinga nedskärningar och skattehöjningar för att åter nå balans i de offentliga finanserna. Detta är en väg som jag inte är villig att gå in på i det här läget. Självklart följer regeringen utvecklingen noga och kommer i ljuset av det offentligfinansiella läget kontinuerligt att ompröva behovet av ytterligare åtgärder. 112 (): I morse träffade jag 70 avgångselever på ett gymnasium i . Det är elever som om ska sjunga: Sjungom studentens lyckliga dag och den ljusnande framtid är vår. Dessa ungdomar var inte så optimistiska även om de var glada över att de ska ta studenten. De känner, trots att jag försökte ingjuta framtidstro och hopp om att de behövs, en oro över hur det ska gå och varför inte deras kunskap efterfrågas och varför de inte får sommarjobb och jobb. De kände en oro. Jag försökte ge dem framtidshopp, som jag sade, och en tro på att det här kommer att gå vägen. Jag är besviken på och ledsen över att regeringen inte vill göra någonting åt den ungdomsarbetslöshet som finns. Jag vet att brukar säga: Vi gör mycket, vi har redan gjort mycket och vi är bäst i . Tyvärr stämmer inte något av det som hävdar. I detta korta svar som han har gett till mig och hänvisar han till att det inte är så stor skillnad mellan Finanspolitiska rådets rekommendationer och hans egen politik. Det är ju fel. vet att har en skarp kritik mot regeringens ekonomiska politik. Sedan hänvisar till att det är den mest expansiva finanspolitiken i OECD-området. Det stämmer inte heller. Man kan titta på hur har jämfört de här länderna. Då hamnar på elfte plats och inte alls i toppen, som hävdar.