prot · GX0922 · 2009-11-03 00:00:00 — Vi har också hört att Östersjöstrategin nu av på agendan. Det är roligt att se att det går fram för svenska ordförandeskapet peu à peu. Min fråga handlar om migration och asyl. Jag har ställt frågan inför tidigare toppmöten om det som händer och där det är viktigt att se till att vi får ett bra samarbete och dialog i EU. Det utspelar sig hemska dramer i med flyktingar som kommer från till EU. Man arbetar tillsammans för att hitta strategier för att klara detta på ett bra sätt. Det rapporteras i återrapportsdokumentet att man nu når framgångar med det. Hur konkret kommer man att hitta former som gör att vi får ett bra mottagande, ett tryggt och värdigt mottagande, av de flyktingar som kommer och ser till att vi behandlar dem på ett bra sätt? Jag vet att man i Stockholmsprogrammet kommer att ta upp detta som en punkt. Hur går förhandlingarna, och hur klarar vi av detta? 43 Statsrådet (): Detta är också en mycket viktig fråga. Det diskuterades under detta toppmöte eftersom en av punkterna var att kommissionen skulle ge ett slags lägesbeskrivning. Det finns en stor oro, inte minst i några av de sydeuropeiska länderna som driver på i frågan. Det finns några slutsatsparagrafer kring detta. Det som framför allt diskuterades kretsade kring att man ska upprätta ett mottagningskontor någonstans inom EU. Det fattas beslut om detta i berörd rådskonstellation. Kommissionen redogjorde lite grann för det samarbetet. Man försöker samarbeta med till exempel när det gäller flyktingar och migranter och hur det samarbetet kan stärkas. Vi försöker få till stånd ett samarbete med . Det är av naturliga skäl inte helt enkelt. Men det är ett centralt land i det sammanhanget. har försökt fördjupa kontakterna där och hitta ett arbetssätt. Vi pratade också om hur vi i fortsättningen ska kunna ha en solidaritet i de här frågorna och hjälpa och stötta varandra. Det är ganska självklart, men det bygger på att varje medlemsland har ett mottagningssystem som fungerar. Man får hjälpa en del länder att bygga upp ett sådant. Vid decembertoppmötet, tror jag, kommer det att handla väldigt mycket om migration. Då ska Stockholmsprogrammet antas, och inom ramen för det finns hel del migrationsfrågor. är migrationsfrågorna väldigt långsiktiga. De handlar om utveckling, handel, samarbete och så vidare på mycket lång sikt. De kommer säkert att leva kvar som en dominerande punkt på EU:s agenda . Det var en diskussion som mest handlade om läget, och man uppmanar kommissionen att titta vidare på hur Frontex kan användas och stärkas och att återkomma till detta . Det fattades inte så mycket beslut på det området. 44 (): Det känns bra att man tar frågan på allvar och arbetar vidare med den. Det handlar om att skapa trygghet för alla de flyktingar som är på väg från länder med oroshärdar, ekonomisk kris och annat. Men det handlar också om att se till att skapa samarbete inte bara i EU utan också med de länder som ligger utanför EU och som många av flyktingarna kommer ifrån så att vi kan känna att vi har en bra dialog med de länderna. Jag tycker att det är bra att statsrådet konstaterar att samarbetet går framåt och att det kommer att ta en bra bit av decembermötet vad gäller Stockholmsprogrammet att diskutera de här frågorna. Jag vill bara stämma in i att det är bra att det tas på allvar. 45 (): Även jag instämmer i att det är glädjande att se att vi är på gång i det arbete som måste vara det mest spännande man kan ägna sig åt för tillfället. Ett par andra frågeställare har berört delar av det jag hade tänkt fråga om, så jag ska inte upprepa frågor som rör skog och flyktingmottagande utan snarare be att få en vidarebeskrivning av det som handlar om hur vi skapar en tillit bland de länder som känner sig som de minst privilegierade i vår värld vad gäller möjlighet att bidra i det här arbetet. Det är de länder som här står nämnda som de minst utvecklade länderna. Hur skapar vi tilltro till att det vi nu är på väg att genomdriva också ska kunna hända, att vi får med oss alla de här länderna på vagnen? Det har sagts att man vill se ett forum på hög nivå med FN som förebild för att just hitta former för den ekonomiska strukturen. Är alla EU-länder överens om detta? Står EU enat bakom vår statsminister i de här frågorna? Det är oerhört viktigt att dessa länder känner sig trygga med vad vi nu föreslår. 46 Statsrådet (): Tack för frågan! Det är egentligen en mycket svår fråga att svara på, för alla utvecklingsländer har inte helt och fullt samma syn. låter det som att alla är helt eniga, men sedan visar det sig att det finns ganska stora skillnader mellan de allra mest fattiga och utsatta länderna och de som ibland kallas utvecklingsländer men som, vilket jag sade tidigare, har en ganska kraftig tillväxt och stor potential och teknisk kompetens att ta en hel del av det här ansvaret själva. Det finns liksom inte en strategi för alla andra, utan man får försöka bryta ned detta. Vi hade till exempel ett möte med för inte så länge sedan och med , och blir det möten med och . Det är lite olika strategier där. Det är klart att det handlar väldigt mycket om tillit. Och det handlar om att just de allra mest utsatta länderna, också ekonomiskt, i många fall kommer att vara de länder som drabbas hårdast av klimatförändringarna och en temperaturhöjning. Det handlar om att vinna deras tillit och säga: Ja, vi är beredda att hjälpa till. Men vi ska inte villkorslöst pytsa ut pengar utan styra dem till projekt som handlar om att bevara skogen, som vi har talat om tidigare, att hitta olika typer av tekniker och teknologier som gör att de också kan utvecklas men på ett miljövänligt sätt, att hitta energianvändning som är mindre resurskrävande och så vidare. Där kan vi bistå med pengar men också med tekniköverföring och kunskapsöverföring. Det är ett samtal som ständigt pågår. Jag håller helt med frågeställaren om att det här är oerhört viktigt, för det bygger mycket på tillit. Jag tror inte att det var det som avsåg med frågan, men det är som sagt en splittrad bild av de andra länderna. Man får närma sig dem lite grann var för sig, och det försöker vi också att göra. 47 (): Tack för svaret! Det är en oerhört stor skillnad på de här länderna inbördes. Därför kan man inte, precis som statsrådet nu sade, se dem som en grupp för sig utan hantera dem på olika sätt. Det finns en annan viktig punkt, som också har diskuterats, nämligen skogen. Men när det gäller markanvändningen i stort finns det en diskussion i rådet om att det inte bara handlar om skogen utan om hur vi hanterar all vår mark för att kunna producera bland annat den mat som vi kommer att behöva framgent. Finns också de diskussionerna med i det här sammanhanget i ett globalt perspektiv, alltså åkermarken i första hand? 48 Statsrådet (): Ja, det gör de naturligtvis. Men detta diskuterades inte på toppmötet , utan det är diskussioner som förs inte minst i miljöministerkretsen och i arbetsgrupperna. Diskussionen är i allra högsta grad närvarande. Men detta diskuterades inte just utöver de mer generella skrivningarna som jag har refererat till. 49 (): Tack, ministern, för en bra föredragning, ännu en återrapport från ännu ett toppmöte! Jag vill börja med att gratulera till Östersjöstrategin. Det är bra att man har fått igenom den. Man har visserligen inte fått några nya pengar. Men när ett ordförandeland gör en så viktig fråga till sin hjärtefråga och säger att snälla, kan vi inte få en bättre samordning här, vi begär inga nya pengar, vore det väl underligt och totalt fiasko om man inte hade fått igenom Östersjöstrategin. Det gläder mig att regeringen lyckades få igenom den. Det är bra. Jag tänkte tala om en annan fråga, och det är klimatfinansieringen. En av kärnfrågorna inför de globala klimatavtalen är hur vi ska få med oss syd på att minska utsläppen. Det här handlar inte om stöd och om bistånd. Det handlar om skadestånd till dem som drabbats hårdast av klimatförändringarna från de rika länderna som har ställt till klimatkrisen genom att släppa ut så mycket koldioxid de senaste århundradena. Jag har läst rapporteringen i svenska medier och i andra länders medier, och jag är minst sagt förbryllad. Här talar regeringen om att man har löst finansieringsfrågan, att man har nått enighet, att klimatpaketet är färdigt. Men i internationella medier talas det inte om enighet. Där säger journalister: har skjutit de svåra finansieringsfrågorna . Man talar om att en rättmätig andel är vi beredda att betala under förutsättning att Jag vill fråga ministern: skiljer sig rapporteringen från toppmötet mellan svenska medier och internationella medier så oerhört mycket? 50 Statsrådet (): Jag tänkte först att jag skulle tacka för berömmet men förstod sedan att det inte var något beröm, så det gör jag inte. Frågan om hur Östersjöstrategin ska finansieras är den vi håller på att kämpa med. Att tala om skadestånd tror jag inte är ett särskilt konstruktivt inlägg i debatten. Vi har sagt att vi ska stå för en stor del av kostnaderna när det gäller de allra mest utsatta länderna genom bistånd, teknologiöverföringar och olika typer av stöd, så att de också ska kunna genomgå en utveckling men som är mer energisnål och mer miljö- och klimatsmart, och det ska vi göra. Jag läser också ganska många europeiska tidningar och tycker ändå att bilden är ganska samstämmig. Nej, vi har inte satt en prislapp på hur mycket EU ska betala. Det trodde vi inte skulle vara möjligt. Vi har enats om att stå fast vid EU:s ledarskap när det gäller att återigen bekräfta principen som vi vet att ofta återkommer till i , nämligen att vi ska gå om det blir ett globalt avtal. Vi tror på siffran 100 miljarder, som kommissionen har presenterat, och att det kommer att behövas 57 miljarder i en kort startfas. Vi bekräftar de här siffrorna som tidigare bara har cirkulerat. Det är ett steg i sig. Sedan har vi inte enats om exakt hur mycket , , och ska betala, och det trodde vi heller inte att vi skulle göra. Vi har heller inte ställt i utfästelse att vi skulle kunna lösa detta redan på det här toppmötet. Men vi står fast vid mandatet. Att vi har tydliga fördelningsnycklar och en tydlig politik återspeglas också i de medier som jag har läst. 51 (): Jag vill bara förtydliga att anser att vi bör se till att minska utsläppen fram , så att vi verkligen kan vara säkra på att undgå att vi spräcker tvågradersmålet. Det finns saker i klimatöverenskommelsen som är värda att berömma, ja. Men jag tycker att regeringen, och framför allt alliansledamöterna, överdriver något fruktansvärt när man talar om ett historiskt toppmöte och en historisk framgång. När det gäller finansieringen behövs det 100 miljarder. EU har efter hårda strider på toppmötet, där bland annat inte ville att man skulle nämna några siffror alls, fått toppmötet att notera hur mycket kommissionen vill att vi ska betala. Kommissionen har pratat om 215 miljarder. Hur de 215 miljarderna ska finansieras råder det ännu ingen enighet om. Jag måste säga att 215 miljarder är ett väldigt brett spektrum. 52 Statsrådet (): Jag vet att tycker att vi ska gå ännu längre. har också gått längre på nationell nivå. Att höja de europeiska ambitionerna innan vi ens vet om vi får med oss några andra aktörer i världen kan vi göra, men då blir det bara vackert prat. Det är inte ett särskilt effektivt sätt om vi vill komma till en internationell förhandling som är seriös och där vi vill uppnå någonting. kan ställa krav på minskade utsläpp , men om inget annat land står bakom det har det inte särskilt stor effekt. Vi står för en mikroskopisk del av de globala utsläppen. Därför har vi valt att jobba så här. har ju varit med och lyssnat på rapporter från otaliga möten i EU. Det är så man jobbar; man bekräftar, man noterar, man arbetar sig långsamt framåt. Siffror som tidigare bara har cirkulerat slås fast och som 27 länder står bakom. Visst, det är ett lite brett spann. Jag håller med om det. Det hade varit roligt om vi hade kunnat minska det ytterligare. Det var inte möjligt. Men vi har ändå slagit fast siffrorna som EU har sagt sig stå bakom. Det har varit beräkningar från kommissionen. står de i slutsatserna, och vi är beredda att utifrån dem ta vår skäliga del. Vi är också beredda att titta på den interna bördefördelningen genom den arbetsgrupp som precis har tillsatts. Jag tycker ändå att det är ett mycket stort steg på väg. 53 (): Det här kanske i alla fall till en början låter som ett hyllningstal, och flera sådana har vi hört här. Jag vill börja med att berömma statsrådet och betona det som står i slutsatserna, att Europeiska unionen mer än är fast besluten att spela en ledande roll och bidra till att ett globalt, ambitiöst och övergripande avtal kommer till stånd. Det är med anledning av det som man känner sig bekymrad när man läser TT-meddelanden från . Statsministern verkar inte riktigt vara inne på samma sak, utan man kan läsa där att han inte heller väntar sig ett internationellt legalt bindande avtal om klimatet i . Det skulle jag vilja ha utvecklat. Vi har ju sett den här tudelningen tidigare med finansministern som är mer pessimistisk och miljöministern som är optimistisk. Vi får hoppas att den optimistiska delen är den som vinner till slut och får rätt. Jag skulle vilja ha lite kommentarer från statsrådet om det här, alltså om vad som är regeringens förhoppning och vad man ska ta till för att verkligen få bindande avtal. Det handlar också om roll, för det kan man också läsa i slutsatserna om, och då antar jag att man bland annat talar om när det står att andra utvecklade länder också bör visa sitt ledarskap. Man har också varit, tycker jag, lite undfallande mot och och nästan sagt att de inte haft så på sig med den ledning som de nu har för att kunna nå bindande överenskommelser, och det tycker jag är lite för vagt. Jag tycker definitivt att också måste ställa upp och inta den ledande rollen. Jag skulle alltså vilja ha lite kommentarer från statsrådet när det gäller detta. 54 Statsrådet (): Det är väl lite av miljöministrarnas roll att vara optimister och finansministrarnas roll att vara pessimister i alla frågor! Det är kanske så arbetsfördelningen går till, och så möts man på mitten. Det är klart att vårt mål är att nå ett komplett avtal som är globalt bindande i . Det är vårt mål. Det är statsministerns mål också. Är det möjligt? Nej, jag tror inte att det är möjligt att nå ett komplett, färdigförhandlat, globalt, bindande avtal i . Jag tror inte att någon tror det längre. Men att nå en bra bit på vägen är naturligtvis ambitionen. Inte heller i Kyoto blev det totalt färdigt, utan det pågick ju efterförhandlingar efteråt, men man fick en ramöverenskommelse som var ledande för samtalen och förhandlingarna efteråt. Jag hoppas naturligtvis att vi ska nå så långt som det någonsin är möjligt. Det återstår , men kommer det att vara en totalt färdig, helt klar lösning att sjösätta? Nej, troligen inte. Det tror jag att både miljö- och finansministern är överens om. Vi har sagt jag har hört statsministern säga det också offentligt, och han har blivit citerad i många internationella medier att vi inte tycker att det som har kommit från är tillräckligt. Det är inte bra nog om vi ska uppnå målet som vi har på två grader. Sedan vet vi ju att amerikanerna har svårigheter att få igenom förslag i senaten till exempel. Det är en verklighet vi inte kan blunda för, men det är klart att vi tycker att de ska ta sin del av ansvaret. är det land som står för en mycket stor del av utsläppen, och därför är det rimligt att de tar det ansvaret, och jag är helt säker på att just nu som vi talar diskuterar man detta i , och det kommer att fortsätta. Det gäller även andra länder. Det gäller , det gäller , det gäller där det som sagt kommer positiva signaler och det gäller och så vidare. De ska också ta sin del av ansvaret för detta. Det vi har sett är inte tillräckligt, men vi har naturligtvis inte gett upp . 55 (): Tyvärr tyckte jag nu att statsrådet backade lite. Jag kan förstå om man inte kommer att lösa hela klimatfrågan , för så kommer det inte att vara. Man kommer att få hålla på med den så länge som både jag och lever, det är jag helt övertygad om, och därom tror jag att vi är överens. Men ambitionen måste väl ändå vara att man ska få ett avtal till stånd i , och där hoppas jag att regeringen inte slirar. Det finns olika uttalanden här, och det är det som jag skulle vilja ha ett klargörande om, och vad man kommer att kunna spela in då, och också kanske att man väger ihop de frågor som diskuterades nu på toppmötet med den finansiella krisen och klimatkrisen. Man kan faktiskt väga ihop dem och se att man faktiskt gör finansiella vinster också om man investerar i klimatförbättrande. Där har vi ju en del erfarenhet från svenskt håll, så jag hoppas att man kan använda sig av det för att verkligen komma längre. Jag hoppas att EU-ministern inte backar här. 56 Statsrådet (): Nej, vi har absolut inte gett upp, och det som sade här på slutet är oerhört viktigt, för här finns det beräkningar de är fluffiga, men det är miljontals jobb som kan skapas! Det är gröna jobb, och det är som vi kan tjäna på att göra gröna investeringar och skapa gröna jobb och gå över till mer grön energianvändning. Det här är absolut en tillväxtbransch, och det måste vi vara noga med att framhålla. har en hel del erfarenheter, och i andra länder har man andra. Det är oerhört viktigt att det spelar in att det också är lönsamt att satsa klimatsmart trots den finansiella krisen som slår hårt men är temporär. Det är inte bara ett åtagande, utan det kommer att vara lönsamt. Det är absolut viktigt att framhålla detta. Det gör vi, men jag skulle kanske ha varit ännu tydligare med detta tidigare. Vi har naturligtvis inte gett upp inför . Vi kommer att satsa på att få ett så bra avtal som det någonsin är möjligt. Ända fram tror jag tyvärr inte att vi kommer att nå, utan det kommer att återstå en hel del arbete. Men naturligtvis: Ett så ambitiöst avtal som det någonsin är möjligt är vår ambition. 57 (): Jag tror att det var många som trodde inför det svenska ordförandeskapet att det skulle bli en ganska händelsefattig tid mot bakgrund av att är stadd i förnyelse, har precis kommit på plats och så vidare. Därför tror jag att det är med en innerlig stolthet som alla svenskar nu känner att ordförandeskap spelar en så pass viktig roll i de stora frågorna. Jag tänker bland annat naturligtvis på klimatfrågan, Östersjöfrågan och Lissabonfördraget. Det jag tänkte fråga statsrådet om handlar om invandrings- och asylpolitiken som också var en del av toppmötet. Där sägs bland annat att man nu arbetar för en bred, framsynt och övergripande EU-politik för migration etcetera. Stockholmsprogrammet som ska antas är en aktiv del i detta. Asyl- och migrationsfrågorna är ständigt föremål för diskussion i vårt land, och mot den bakgrunden skulle jag vilja fråga statsrådet: i någon mån att förändra den svenska migrationspolitiken som det ser ut just nu? Det är fråga ett. Fråga två är: Ett fullt genomfört europeiskt asylsystem med ett förstärkt Frontex och där man starkare involverar ursprungsländerna och transitländerna kommer det att ha någon effekt för ? 58 Statsrådet (): Ja, det är en svår fråga att svara på. Målet är på lång sikt är att vi ska upprätta en gemensam asyl- och migrationspolitik inom EU, och med Lissabonfördraget på plats blir det också beslutsmässigt möjligt att göra det då man går över till majoritetsbeslut. En bra bit på vägen kommer vi genom Stockholmsprogrammet, men inte ända fram. Som jag sade tidigare lever de här frågorna kvar. Där har vi fortfarande lite olika målsättningar. Jag tror att migrationsministern vid upprepade tillfällen både i kammaren och på andra ställen har sagt att det också är viktigt att det finns ett tydligt regelverk när det gäller legal migration. En anledning till de här fruktansvärda olyckorna som inträffar med människor som färdas på farliga farkoster över och där alla kanske inte kommer fram är ju att det inte finns några legala vägar att komma till EU. Vi måste hitta dessa. Det måste bli möjligt att komma till EU legalt även om man inte i strikt Genèvekonventionsbemärkelse är asylsökande eller flykting. Det måste finnas möjlighet att komma hit ändå. Vi kommer att ha behov av arbetskraftsinvandring i . En del länder har det , och andra länder kommer att ha det . Det är en fråga som i så fall kommer att få betydelse för och för de andra länderna. Men där är vi inte . Det finns ju, som vi har redogjort för här tidigare, lite olika syn på detta där en del länder framför allt tycker att man kortsiktigt måste försöka få ordning och få bort människor som kommer. Vi säger att tvärtom måste vi hitta ett legalt sätt att hantera detta. Det kan säkert få konsekvenser. Den gemensamma migrationspolitiken innebär ju också att människor inte kan söka asyl i flera länder, utan ett ja är ett ja och ett nej är ett nej oavsett vilket land man är i. 59 (): Jag måste börja med att säga att jag också ska tacka för rapporten. Det är en bra rapport. Den är som rapporter från brukar vara. Det är ömsom vin ömsom vatten. En del var väntat, till exempel det med Östersjöstrategin. Den är vare sig historisk eller speciell, utan den är som rapporter brukar vara. Jag tycker att det finns anledning att säga det i det här sammanhanget på grund av allt fjäsk som kommer från den andra sidan. Rådet gjorde en lägesbedömning vad gäller den ekonomiska och finansiella situationen liksom sysselsättningen. Då underströks särskilt behovet av att förbereda en samordnad exitstrategi för de brett upplagda stimulanspolitiska åtgärderna, när återhämtningen är återställd. Jag undrar därför: Vad sade man i lägesbedömningen? Exitstrategier är bra, men hur bedömer man nuläget när det gäller arbetslöshet och ekonomisk kris? 60 Statsrådet (): Även om vi ser en återhämtning finns arbetslösheten förstås kvar och kommer att finnas kvar i flera länder. Det är en fråga som fortlever och som man tar på mycket stort allvar. Exitstrategierna är viktiga, och där hänvisar man i någon formulering till finansministrarnas möte i då dessa frågor diskuterades. Man betonar vikten av att det fortfarande behövs extra åtgärder, men måste man också börja tänka på hur man tar sig ur detta. Om vi inte gör det drar vi på oss stora underskott, vilket drabbar dem som redan är mest utsatta i samhället. Det är framför allt för deras skull vi måste börja tänka på att få de offentliga finanserna i ordning. Det diskuterades alltså på finansministrarnas möte. Det diskuteras också, mycket kort, på rådet. Man har i många olika rådskonstellationer diskussioner om Lissabonstrategin, som det ska antas en ny variant av . Där har arbetslösheten kommit att bli en mycket viktig faktor. Det handlar om hur vi långsiktigt ska rusta våra ekonomier både för att komma ur kortsiktiga kriser och långsiktigt se till att vi är mer konkurrenskraftiga, att människor är anställningsbara på ett annat sätt till exempel genom investeringar i utbildning och livslångt lärande. På så sätt kommer dessa frågor in, men det var ingen längre diskussion om just den här frågan på toppmötet. 61 (): Även om den inte diskuterades undrar jag hur man ska göra för att fler länder ska klara konvergenskraven. Vi var ett gäng från som var i . Där var de väldigt oroade över sin ekonomiska situation, över att de hamnat så långt utanför. är inte det allra bästa exemplet eftersom de så att säga har en ekonomisk kris i en ekonomisk kris. Det finns ett antal länder som har hamnat utanför. Vad är strategin från det svenska ordförandeskapets sida för att så fort som möjligt åter få dem att klara konvergenskraven? Det är ganska många som har hamnat utanför, och resan kommer nog att bli rätt lång innan de når ända fram. 62 Statsrådet (): Som säger är det många länder som har dessa problem.