prot · GW0968 · 2009-02-11 00:00:00 — Jag tror inte att det är särskilt trovärdigt att utmåla vare sig riksdagsledamöter eller regeringsledamöter inom alliansen som avsevärt sämre när det gäller förutseende än någon annan i samhället som ägnar sig åt detta. Låt mig gå tillbaka till det sade i sin första replik och som jag då underlät att ta upp därför att jag fokuserade så mycket på den senare delen av repliken. Det handlar om den framtida utformningen av Lissabonstrategin, det vill säga 2.0, och hur avvägningen mellan ekonomi, socialpolitik och miljö ska se ut. säger att vi skiljer oss åt där. Det vore mycket intressant att höra hur hon kan avgöra det. Det handlar konkret om vilken utformning av de olika riktlinjerna man gör. Det gäller både balansen mellan olika riktlinjer och innehållet i desamma. Vi har ännu inte påbörjat något arbete med att formulera en svensk ståndpunkt när det gäller hur de kommande konkreta riktlinjerna ska se ut. Jag ser fram emot ett sådant arbete också. 71 () replik: uppehöll sig väldigt mycket vid jobb och företagande i sitt anförande. Hon sade inget om den sociala dimensionen, inget om lönearbetarnas villkor i och inget om att krav ställs på att lönearbetarna ska vara flexibla. Hon sade inte ett ord om företagens ansvar. Som jag ser det är det här mer en anpassning till Lavaldomen. Det vi kan se , vilket jag också tog upp i mitt anförande, är att en rad av strejker drar över . Många säger att det delvis beror på Lavaldomen och uttolkningen av den. Företagen tar nu möjligheten att anställa folk på helt andra villkor än vad kollektivavtal i olika länder medger. Detta är en politik som leder till en ökad social oro i stället för den sociala sammanhållning som är så viktig inom Lissabonstrategin. Det leder också till ökad protektionism. Min fundering är: På vilket sätt kommer regeringen nu att lägga om sin politik när det gäller jobb och företagande så att vi får en social sammanhållning här i som inte leder till den utveckling som vi kan se i övriga ? 72 () replik: Jag vet inte riktigt hur man ska tolka fråga. Det känns som att den ligger på ett helt annat ämnesområde än det som är temat för dagens debatt. Jag tror att om hade varit med i På minuten hade någon tryckt häftigt på knappen och sagt: Avvikelse från ämnet! Vi har haft en Lavalutredning under ledning av . Den har lagt fram sitt förslag, och det är ute på remissbehandling. De föreslår ett antal inte särskilt stora förändringar i svensk lagstiftning utifrån detta, och de ska väl, som det heter, beredas i vanlig god ordning och sedan fattas beslut om. Vår bedömning är inte att det kommer att behövas några radikala förändringar av de svenska regelverken för att kunna gå i takt med den domen och den så kallade svenska modellen. När det gäller sammanhållningen är det oerhört viktigt att vi har sådana villkor i vårt land att så många människor som möjligt har ett jobb, att man, om man inte har ett jobb, har bra möjligheter att rusta sig för att få ett jobb och att man själv ser framför sig att man snart kommer att kunna komma tillbaka. Det gäller inte bara dem som blir arbetslösa utan också dem som är utanför därför att de har haft någon typ av skavank som har gjort att man har blivit sjukskriven. Det tror jag är den allra viktigaste frågan för sammanhållningen i ett land. Där har den nuvarande regeringen och den nuvarande majoriteten lagt en helt annan tonvikt än vad man gjorde förut, när man i stället tyckte att förtidspension var en bra utväg för dem som inte riktigt höll måttet. Personligen tycker jag inte att det är acceptabelt. Jag tycker att det är en av de mest kränkande behandlingar som människor kan utsättas för. Det är helt riktigt att Lissabonstrategin i sig handlar om otroligt många fler frågor än den övergripande frågan om jobb och företagande. Men så som den ekonomiska situationen har utvecklats har det känts som de mer akuta frågorna. Det mer långsiktiga arbetet måste självfallet fortsätta. 73 () replik: Effekten och uttolkningen av Lavaldomen spelar givetvis en roll för den sociala sammanhållningen som en av grundpelarna. Vi kan ju se vad som händer i övriga . Företag tar detta som intäkt för möjligheten att anställa folk till helt andra löner och villkor än vad de nationella kollektivavtalen medger. Det är effekten och uttolkningen av detta. Jag menar att det är en politik som strider mot själva andan i Lissabonfördraget. pratar om att rusta sig för ett jobb. Vad har regeringen gjort? Man har dragit ned på de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Först nu när krisen är ett faktum kommer man med förslag. Då måste man bygga upp hela den organisation och det kunnande som har funnits . På vilket sätt rustar vi folk för jobb genom att sänka nivån i a-kassan eller i försäkringssystemen över lag? Maten blir inte billigare, hyran blir inte lägre och energipriserna sjunker inte när ni gör detta. Ni skapar ett tryck på människor som innebär en risk för att den sociala sammanhållningen skjuts i sank. Det är ju det som är resultatet av den politik som regeringen har fört inom ramen för Lissabonstrategin. Lissabonstrategin i sig ställer jag och upp på. Den är bra. Det är själva den politik som förs från regeringens sida som går åt fel håll och ökar utanförskapet i stället för att ge ett samhälle som håller ihop. 74 () replik: Ja, det är ingen hemlighet att och alliansen i form av , , och inte har samma syn som på utformningen av den ekonomiska politiken. Det är ett rätt känt faktum att vi på de flesta områden har olika åsikter. Jag vill bara kommentera en av de punkterna särskilt. Det handlar just om volymen på både arbetsmarknadsåtgärder och utbildningsplatser. Det är självklart att man måste jobba på det viset att volymerna tas upp och ned beroende på konjunktursituationen. Problemet tidigare var ju att man hade för stora volymer av sådana platser i högkonjunktur, vilket gjorde att man hade för stor volym av människor, så att säga, i den typen av åtgärder i stället för ute i jobb, och det ändrade vi på. Så här har man alltid arbetat, det vill säga att man ökar och minskar antalet platser, så det är inget konstigt med det. I själva verket var det så att trots neddragningar av antalet utbildningsplatser hade vi väldigt mycket tomma platser. Det gjorde att det första man kunde göra när varslen började slå till var att omplacera de redan lediga platserna så att de kanske skulle kunna komma till bättre nytta i de regioner som hade mycket stora varsel på ett tidigt stadium. Där får vi väl se vad som händer med användningen av platserna. 75 () replik: pratade i sitt anförande om min kritik av regeringens hantering av vilja och tillkännagivande. Hon menade att det här inte var ett lågvattenmärke och undrade vad ett lågvattenmärke var. Det kan vara så att regeringen planerar nya, konstiga åtgärder när det gäller och regeringens samarbete så att det här inte framstår som ett lågvattenmärke utan som någonting bra i förhållande till andra saker som man har tänkt sig det vet inte jag. Men jag tycker ändå att det faktiskt är anmärkningsvärt att man verkar ha struntat i ett tillkännagivande från . I vilket fall som helst nämner man inte detta i sin redovisning. Det här är ju viktiga områden. Vi pratar om social ekonomi och annat. Jag måste ändå säga att jag tycker att det inte känns bra när regeringen verkar strunta i det, särskilt när man dessutom struntar i vad en enig riksdag tyckte i frågan. 76 () replik: Återigen vill jag säga att tillkännagivandet inte innebar att enhälligt fattade beslut om något annat innehåll i politiken. Där vet vi att vi kanske, när det kokar ned till konkreta sakfrågor, inte är fullt ut överens om innehållet i politiken och vad man borde göra på det här området. Det här gällde att det skulle redovisas i skrivelsen. Och inte annat än vad jag kan läsa redovisas i skrivelsen åtgärder som görs på de här områdena. Skrivelsen är ganska tjock som den är. Det är klart att man kan tycka att det borde ha varit några fler rader eller så, om man vill, eller man kan tycka att något annat borde ha färre rader eftersom vi inte gav ett tillkännagivande om det eller så. Men om man hävdar att det skulle vara ett lågvattenmärke att det inte särskilt står i skrivelsen att det görs eftersom vi gjorde det här tillkännagivandet tycker jag att man inte har särskilt stora pretentioner. Möjligen kan jag ge ett exempel som kanske kan mäta detta emot, nämligen att den socialdemokratiska regeringen efter ett tillkännagivande från och de borgerliga inte tillsatte någon utredning om företagares sociala villkor. Det tycker jag var värre, för då satte man inte i gång ett konkret arbete som hade beställt. Att regeringen redovisar exakt vad man har gjort som resultat av respektive tillkännagivande som gör i en särskild skrivelse är ju någonting som så att säga ingår i pappershanteringen mellan regering och riksdag. Att innehållet i de punkter som vi gemensamt gjorde tillkännagivande om, där vi önskade mer redovisning, kanske skulle ha varit olika beroende på vem som hade beställt är en annan sak. Men det har faktiskt inte beslutat om. 77 () replik: Det lät tidigare på som om vi var mer eniga om att den sociala ekonomin var viktig och någonting vi skulle satsa på. hörde jag från att vi kanske inte var eniga om innehållet. Jag hoppas att det då inte syftade på den sociala ekonomin och att den är viktig. Jag hoppas att även de borgerliga partierna kvarstår vid detta. Jag går tillbaka till frågan om redovisningen. Jag tycker ändå att det finns en viss rimlighet i att man, om gör ett tillkännagivande, faktiskt anstränger sig från regeringens sida och försöker tillmötesgå detta och genomföra det som ber om. Det är givetvis så att man kan ha olika åsikter om det är rimligt eller inte, men jag tycker ändå att det finns en rimlighet i att regeringen försöker följa det som tillkännager. Sedan går det förstås alltid att komma undan detta genom att säga att det nämns. Ja, det nämns, men inte särskilt mycket och i bisatser. Och frågan är: Hade det nämnts på ett annat sätt utan tillkännagivandet? Det är ändå rimligt att tro att det här borde ha haft någon sorts påverkan på hur redovisningen skulle ha skett. I en så här stor skrivelse kan man anta att det alltid står någonting. Om nu särskilt ber att få detta redovisat vore det rimligt att regeringen gjorde det. Att det sedan råkar stå någonting kan man ju vara glad för, men det kanske inte är det som borde ha gjorts med anledning av tillkännagivande. 78 () replik: Jag har egentligen ingenting mer att tillägga. Jag tycker att det känns som om de här frågorna har betydligt större dimensioner och handlar om betydligt viktigare saker än tjafs om hur många meningar man ska skriva. Om är så väldigt missnöjd med beskrivningen här kan jag säga att det finns andra informationskällor. Om man vill veta vilket arbete som pågår kring socialt företagande finns det väl också andra sätt att utöva kontrollmakt gentemot regeringen. Skrivelsen är avlämnad. Vi kan inte skriva om den . Det kommer en ny skrivelse . 79 (): Anledningen till att jag begärde att få hålla ett extra anförande var det sista inlägget som hade där jag inte fick möjlighet att replikera. Jag vill börja med . Självklart tycker vi att det är viktigt att de som drömmer om att få starta och driva ett företag ska få möjlighet att göra det. Men det var inte det mitt inlägg om privatisering av handlade om, så det är inte alls någon förolämpning mot alla dem som drömmer om att starta ett företag. Det mitt inlägg handlade om var att såvitt jag vet, utifrån de företagare jag känner, är den främsta drivkraften att göra vinst i företaget. Om man gör vinst kan man både göra investeringar och plocka ut lön, och gör man lite mer vinst stoppar man ju den i den egna fickan. Det var det mitt inlägg handlade om. När man privatiserar och om man tjänar pengar på det går pengarna ned i privata fickor i stället för att stanna kvar i staten, som de gör när staten har ansvar för . Det andra inlägget som hade handlade om byggindustrin. Hur kan hon påstå här i kammaren att vi inte bryr oss om människorna? Det var ju det hela mitt inlägg handlade om. Det är ju just det vi gör: Vi ser människorna som finns bakom och vad som händer med dem i deras vardag när de blir arbetslösa och när regeringen, , till skillnad från just nu vad gäller tillväxt och sysselsättning, hastade fram försämringarna i a-kassan och sjukförsäkringen. Vi ser nu människor bli drabbade av detta. Otryggheten i landet ökar, och färre människor vågar göra investeringar. Det är vad det handlar om, och därför vill vi ha ett ROT-program som även vänder sig till hyresrätter och miljonprogramsområden så att fler människor får möjlighet att ta del av det. 80 () replik: Jag uppfattade det mer som ett konstaterande än en fråga, men okej. Det handlar om tillgänglighet och valfrihet, att det blir bättre för glesbygden, att man har möjlighet att kanske köpa Alvedon när barnen blivit sjuka, att kunna åka till bensinmacken och få hjälpen där i stället för att åka in till sjukhuset. Det är en komplettering till vårdcentralerna. Det finns många argument för detta förslag, även om det egentligen inte är det vi diskuterar. Det finns många bra exempel man kan titta på. Alla apotek kommer inte att vara till försäljning. En hel del av dem behålls. Det tycker jag är argument som räcker. Sedan vill jag informera om aktiebolagslagen. Den säger nämligen att du ska göra vinst i ett aktiebolag, och dessa apotek kommer att drivas i aktiebolagsform. Om du inte följer lagen får du någon typ av problem. När det blir ett överskott i företaget återinvesterar de flesta företagare det i företaget. De stoppar inte vinsten i egen ficka, vilket jag fortfarande tycker är ganska oförskämt att påstå. 81 () replik: Jag ska börja med apoteken och tillgängligheten; jag kan inte låta bli att replikera på det som sades. Tillgänglighet för vem? använder just uttrycket tillgänglighet i glesbygden. Tänk att jag faktiskt bor i glesbygden, och jag vet precis hur det är med tillgängligheten vad gäller både apotek och bensinmackar. Om det är något i vårt land som ganska så drastiskt och hastigt håller på att försvinna är det bensinmackarna, framför allt i glesbygden men en och annan förvisso även i städerna. Om det inte finns någon bensinmack, eller för delen lantbrevbäring och kassaservice, vad hjälper det då? Tillgängligheten i glesbygden har försämrats drastiskt på tal om tillväxt och sysselsättning i glesbygden. Det är just därför ROT-avdraget betyder så oerhört mycket. Det skapar nämligen sysselsättning framför allt i glesbygden. Det är ju där många av våra industrier, särskilt små industrier, finns, exempelvis inom träbranschen. Det är småindustrier där man jobbar med fönster, dörrar, trappor och allt vad vi kan behöva i våra hyreslägenheter. På så sätt kan alla få del av ett ROT-avdrag, inte bara de privatpersoner som har tjock plånbok. Sådana som du och jag, , har hög inkomst och därmed råd att göra investeringar i våra eventuella fastigheter. Men de som bor i miljonprogramsområdena och kanske dessutom är arbetslösa får inte möjlighet till det. Inte heller får de möjlighet att komma tillbaka i arbetslivet. Vi har nämligen många som arbetar inom just byggsektorn om man tar hela branschen. Det gäller allt från dem som producerar hus till dem som producerar byggnadsdetaljer. De ingår alla i byggsektorn. 82 () replik: Nej, det är nog inte så jättebra med tillgängligheten i glesbygden vad beträffar apotek. Det kan vi konstatera. Uppenbarligen har även upptäckt det. Jag tog bensinmackarna som exempel, men det finns också affärer som Ica och andra. Det finns ett enda apotek i som är öppet dygnet runt, och alla kan inte åka till för att köpa Alvedon. kommer de att bli många fler. Vad gäller miljonprogrammet kan jag inte låta bli att reflektera över en sak; det blandas och ges här lite grann. ska ROT-bidraget användas för miljonprogrammet. Jag konstaterar att Socialdemokraterna inte gjorde ett smack när de hade möjlighet till det. De hade chansen, men de lät husen förfalla. Det har fokuserats väldigt mycket på hyreslägenheterna och husen. Jag vill poängtera att det handlar om ett ROT-bidrag för att bland annat stoppa svart arbetskraft. 83 () replik: Låt mig börja med något som sade och som inte var riktigt sant beträffande ROT-avdraget. Under den förra lågkonjunkturen var det ett av de redskap vi använde för att ta ur den kris som vi då var inne i. Det finns mängder med hyresrätter runt om i som man då passade på att göra investeringar i. På det sättet kunde vi hålla i gång och också växa och komma tillbaka. Jag vet av egen erfarenhet, från min anställning, vad ROT-avdraget betydde för den dagliga produktionen, hur pass många fönsterdetaljer vi kunde leverera tack vare ROT-avdraget. Jag vet vad det betyder för när de får möjlighet att göra omfattande renoveringar i hyresrätterna. Det är när många gör investeringar och satsar i miljonprogramsområdena som volymerna blir stora jämfört med när det är fråga om enskilda husägare. Låt mig återkomma till apoteken och glesbygden. Om man ska ha ett vinstdrivande företag vill man också ha en marknad och det behöver göras marknadsundersökningar. Om det inte finns tillräckligt många medborgare som besöker undrar jag hur man kan tro att någon då vill starta och driva fler apotek i glesbygden än vad fallet är . säger från talarstolen att de vet att det kommer att bli fler apotek även i glesbygden. Hur vet ni det? Har ni gjort någon konsekvensanalys av det? Av allt material som jag tagit del av vad gäller den här frågan har jag inte kunnat se eller läsa mig till något sådant. Jag är orolig för att tillgängligheten för dem som bor i glesbygden kommer att bli ännu sämre. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 15 § Barn och föräldrar Föredrogs civilutskottets betänkande 2008/09:CU10 Barn och föräldrar. 84 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 6 och 7. Det ärende vi nu debatterar bygger på motioner som riksdagsledamöterna väckt. Det är många bra motioner. Vi har valt att inte reservera oss till förmån för alla eftersom mycket arbete pågår i form av utredningar och propositioner. Dessa förbereds alltså. Det betyder således inte att förslagen är dåliga, utan det finns, som sagt, många bra förslag. händer det mycket på området. Jag tänkte berätta lite kort om det som vi tycker är viktigt att lyfta fram. Det första gäller god man för ensamkommande flyktingbarn. Det har kommit en hel del flyktingbarn, inte minst från . Viktigt i en sådan situation är att det finns gode män som har kompetens att ta hand om dessa barn. Någon måste vara ansvarig för barnen när de är i . Detta har visat sig vara ett stort problem. På en del håll i landet där det finns ensamkommande flyktingbarn finns inte tillräckligt med gode män att tillgå. Därför vill vi att man utarbetar riktlinjer på det området. Det handlar om hur överförmyndarna som rekryterar gode män ska gå till väga och vilka regler som ska gälla. Det är viktigt att de utsatta barnen får ett bra skydd, vilket kräver att gode männen vet vad som gäller och har rätt kompetens. Detta är ett problemområde som vi vill ska lösas. Det brådskar eftersom det finns risk för att barn far illa. Det andra jag vill lyfta fram gäller barns skuldsättning. Det är fruktansvärt. Man reagerar starkt när man hör om alla dessa fall med barn som är skuldskrivna innan de blivit myndiga. Den dag de blir myndiga blir det ännu värre för dem då de kanske inte kan teckna hyresavtal och ha telefon. Eftersom de är antecknade som skuldsatta hos kronofogden kan de inte sköta de mest grundläggande saker som krävs för att kunna leva ett vuxet liv. Det kan aldrig vara barnens ansvar när de blir skuldsatta medan de är barn. I de flesta fall är det föräldrarna som på något sätt har skrivit över sina skulder på barnen. Det här är fruktansvärt. Då är det inte ens barnet som har ingått skulden, utan den kommer från föräldrarna. På grund av alla dessa fall med skuldsatta barn har man påbörjat ett arbete för att komma till rätta med detta. Det har hänt mycket på området. Men vi vill nu ta steget ytterligare vidare och säger att barn över huvud taget inte ska kunna skuldskriva sig. Det måste vara föräldrarnas ansvar när barn blir skuldskrivna. Risken är annars, om man inte har den generella regeln, att det sker undantag. Det kommer fortfarande att finnas problemområden där barnen är skuldsatta. En fråga som har kommit upp är vårdavgifter. Det har förekommit stora problem med att vårdavgifterna hamnar på barnets skuldkonto. Sedan drabbas de när de blir myndiga. Det kan räcka med en liten skuld för att man sedan ska vara registrerad hos kronofogden. Därför vill vi ha nolltolerans mot det här. När det gäller ytterligare viktiga frågor vill vi lyfta fram vårdnadsreglerna. Vi har haft mycket arbete på området . Ytterst handlar det om barnets bästa. Allting som handlar om vårdnad av barn ska utgå från barnets intresse, inte föräldrarnas intresse. Men det sammanfaller ofta, för det ligger oftast i barnets intresse att ha tillgång till båda sina föräldrar. Det gäller både samkönade och heterosexuella relationer. Det finns självklart andra situationer där barnen behöver ytterligare personer som de har knutit an till. Men den vanligaste formen är ändå två föräldrar. Vi har arbetat mycket för att komma till rätta med de missförhållanden som har funnits. Först var missförhållandet att barnen inte fick tillgång till båda föräldrarna. Det var framför allt pappan som barnen inte fick tillgång till. Vårdnaden gick nästan automatiskt till mamman om det var vårdnadstvist. Det här var ett problem. Det är viktigt för barnen att även knyta an till sin pappa. Men sedan visade det sig att de reglerna blev lite väl stelbenta. Det visade sig att det finns barn som far illa och för vilka det inte är lämpligt att båda föräldrarna har full vårdnad; umgängesrätt kan man dock i de flesta fall ha. Detta gäller när barnet riskerar att utsättas för våld och övergrepp. Det får inte förekomma. Då skärpte vi reglerna för att se till att det för barnens bästa inte får förekomma våld och övergrepp. Det kan även vara så att mamman i familjen blir misshandlad av pappan. Det ligger inte heller i barnens intresse. I de fallen förekommer det ofta att barnen också blir misshandlade. Men det här är en svår avvägning. Vi får inte gå så långt på den här vägen att vi kommer bort från utgångspunkten, det vill säga att barnen behöver båda sina föräldrar och att gemensam vårdnad är huvudregel, självklart med undantag för när barnet riskerar att fara illa. Men det här måste utvärderas. Domstolarna ska tillämpa de lagar och regler som vi har kommit med. Det gäller även , som ska tillämpa det. Då gäller det att tillämpning står i överensstämmelse med vad vi ville med den nya lagstiftningen. Skulle så inte vara fallet får man se över lagstiftningen. Det pågår en översyn av tillämpningen. Därför har vi valt att inte reservera oss. Vi vill ändå säga att det är väldigt viktigt att följa det här. Om regeringen inte gör det här på ett bra sätt, följer och utvärderar hur lagarna tillämpas, är vi beredda att återkomma. När det gäller beslutsfattandet vid gemensam vårdnad har det förekommit fall som man inte ens kunde föreställa sig kunde hända. Men de har faktiskt hänt. Därför är det ett problem. I vissa fall där föräldrarna har gemensam vårdnad men är väldigt oeniga kan det hända att den ena föräldern som en del av den allmänna tvisten inte bara vårdnadstvisten, utan tvisten med den andra föräldern också motsätter sig att barnet får vård. Det kan gälla alltifrån undersökningar till psykologisk hjälp om barnet mår psykiskt dåligt. Konsekvensen har i och med att man har haft gemensamt beslutsfattande blivit att den andra föräldern inte kan gå vidare och ge barnet den sjukvård det behöver. Det här är fruktansvärt. Därför lägger vi in det här om att vi vill gå vidare med frågan om inte regeringen återkommer i frågan, vilket den har sagt att den ska göra.