prot · GX0926 · 2009-11-10 00:00:00 — Jag har ganska ingående beskrivit min grundsyn i de här frågorna, nämligen att varje människa har vissa rättigheter som gäller oavsett allt. Till dessa hör i min värld också rätten att få sjukvård när sådan fordras. Det här är något som jag vill se genomfört i hela den svenska hälso- och sjukvården. Glädjande nog har, som sagt, flera landsting gått på den linjen och infört ett regelverk som väldigt mycket underlättat för människor. Inte minst glädjande är det då att det gäller flera av de landsting som är de befolkningsrikaste , och , egentligen , som naturligtvis är de största landstingen befolkningsmässigt. Också och kan nämnas. Där har man säkrat hyggliga villkor. Det är bra, men jag tycker att det finns alla skäl att se till att människor får likartad behandling oavsett var i vårt land de befinner sig. Vi arbetar med direktiven. Så fort vi har kommit överens om detta kommer omvärlden att meddelas vem som blir utredare och hur direktiven ska se ut. Avsikten är naturligtvis att när utredningen är färdig kunna omsätta det hela i lagstiftning. påminner jag om att Socialdemokraterna senast de var i regeringsställning hade på sig och då inte lyckades åstadkomma någonting. Jag har, fru talman, mycket goda förhoppningar om att vi kan presentera en utredning. 38 (): från verkar använda den här interpellationsdebatten till att ställa frågor till oppositionen. Jag ska svara på den senaste frågan genom att återge vad som står i den kommittémotion som just nu är föremål för behandling i socialförsäkringsutskottet: En översyn av nuvarande system bör göras för vad som ska gälla för personer utan försäkring med syfte att öka tillgängligheten och överväga nya kostnadsmodeller. Vi socialdemokrater anser att en utredning skyndsamt ska tillsättas för att klargöra dessa frågor. Vidare anser vi att landstingen bör utforma gemensamma riktlinjer när det gäller vård till papperslösa. Det sägs ganska klart i den motion som jag vet att också har fått på sitt bord. När det gäller resonemanget om vård till papperslösa barn hävdar vi , att alla barn i ska ha samma rätt till vård, ska ha vård på lika villkor. Jag återkommer till att vi i sak är överens och till min frustration över att det tar så . Socialministern har ju nu fått kritik inte bara från mig som i den här debatten företräder oppositionen utan även från allianskamraten från för att det går för långsamt. Jag vet inte om det båtar särskilt mycket att fortsätta debatten, så jag konstaterar bara att socialministern , precis som , utlovar att det kommer en utredning. Jag hoppas att det är mer sant än det var . 39 Socialminister (): Det fanns en formulering i det som läste upp som lite grann intresserar mig. Jag vet att inte har rätt till ytterligare inlägg, men han sade att landstingen bör utforma gemensamma regler. Det leder naturligtvis till frågan om man önskar en gemensam lagstiftning, på nationell nivå. Detta får i annat sammanhang svara på eftersom hans möjligheter till inlägg här och är uttömda. Jag kan försäkra om att jag känner samma frustration som han. Jag vill åstadkomma förändringar i verkligheten för de människor som berörs av den olyckliga avgränsning som vi har. Jag vill också åstadkomma de förbättringar som det skulle innebära för svensk hälso- och sjukvårdspersonal som är de som i dessa svåra etiska frågor tvingas avgöra vem som ska få vård och vem som inte ska få vård samt vem som ska betala och vem som inte ska betala. Dessa frågor pockar på svar. Det är också, fru talman, anledningen till att regeringen förbereder en utredning. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2009/10:53 om stora barngrupper i förskolan 40 Utbildningsminister (): har frågat mig hur jag ser på kommunernas agerande för att få ekonomin att gå ihop inom förskolan och om jag avser att ta något initiativ i sammanhanget. Därutöver undrar vilket besked jag kan ge oroliga föräldrar som ser kvaliteten i sina barns förskola försämras. Alla barn har rätt till en bra förskola med en verksamhet som ger trygghet, utveckling och lärande. Den svenska förskolan håller världsklass, vilket uppmärksammats i en rad internationella jämförelser. Ansvaret för förskoleverksamheten i är delat mellan stat och kommun. Staten anger genom till exempel skollagen och läroplanen de övergripande målen, och kommunerna ansvarar sedan för hur verksamheten genomförs. Det riktade statsbidrag som kommunerna fick för att öka antalet anställda i förskolan har inte alls upphävts, som påstår. Det bidraget har inordnats i det generella statsbidraget . Den förutvarande, socialdemokratiska, regeringen hade även den aviserat att bidraget skulle inordnas i det generella statsbidraget . Statsbidraget har alltså omfördelats än beräknat, men i övrigt har inga förändringar skett. För att underlätta för kommunerna i den ekonomiska krisen har alliansregeringen enats om ytterligare resurser till kommunsektorn. Som Ernkrans också noterar föreslår regeringen i budgetpropositionen att statsbidragen till kommuner och landsting höjs tillfälligt med 2010. Tillsammans med andra satsningar innebär detta att alliansregeringen tillför kommunsektorn mer än 2006, den förra regeringens sista år vid makten. När det gäller barngruppernas storlek ställer staten genom skollagen (1985:1100) krav på att barngrupperna i förskolan har en lämplig sammansättning och storlek. Barngruppens storlek ska ses som en viktig del i barns utveckling och lärande, även om det inte finns någon gruppstorlek eller personaltäthet som är exakt den vetenskapligt optimala i alla sammanhang. Faktorer som barnens ålder, personalens utbildning och andelen barn i behov av särskilt stöd har betydelse. Det är alltid nödvändigt att anpassa gruppstorlekar och personaltäthet till de förutsättningar som råder i varje enskild förskola. Det är ett kommunalt ansvar att tilldela verksamheten de resurser som behövs och jag följer noga utvecklingen på området. Eftersom kommunerna ansvarar för hur verksamheten i förskolan genomförs är mitt råd till föräldrar som inte är nöjda att i första hand vända sig till de ansvariga i kommunen. Man kan även kontakta den statliga Skolinspektionen som har regeringens uppdrag att se till att skollagen följs. 41 (): Jag får tacka för inlägget i denna interpellationsdebatt. Det känns som att vi kanske kan vara överens om en sak, nämligen att förskolan är riktigt bra för våra barn. Det är en viktig del i konkurrenskraft att faktiskt se till att vi har en barnomsorg av god kvalitet. Det gör att föräldrar kan ta det där jobbet de så väl behöver för att försörja sig själva och sin familj, och det gör att som land kan fortsätta att utvecklas. Sedan går väl våra bilder isär något. Jag uppfattar att du ger ett väldigt tekniskt svar på mina frågor, ministern du pratar om skollagen, vad som är olika ansvarsområden och så vidare. Min tolkning är att du känner dig ganska nöjd med sakernas tillstånd även om du ska följa utvecklingen. Där går det isär. Det är inte min uppfattning. Jag är mycket orolig, och jag har också blivit kontaktad av föräldrar som har sina barn i förskolor och som är oroliga för hur kvaliteten försämras i våra förskolor . De kan faktiskt också se att barngrupperna ökar och personalen minskar. Faktum är att den borgerliga regeringen sedan jobbkrisen slog inte har tillfört en enda krona till kommunerna , trots att många tyckte att det kunde vara en bra idé. I stället valde man att sänka skatter, och fortsätter man skattesänkningarna på lånade pengar. Om vi tar en etta och sätter elva nollor efter den får vi 100 miljarder. Det är 100 miljarder av våra gemensamma pengar som har plockats bort från vår gemensamma välfärd och finns i människors privata fickor mest hos dem som redan hade mest . Till detta kommer ett förslag från regeringen att man ska tillföra 10 miljarder till kommunerna. Det är bättre än ingenting, men går det inte riktigt ihop där ute i verkligheten. Regeringen är dessutom mycket väl medveten om att det inte går ihop ni skriver i er egen budgetproposition att det kommer att bli 60 000 färre jobb i välfärden . Faktum är att både förskollärare och lärare redan har sagts upp, för att inte tala om barnskötare. Jag menar alltså att ministern blir barnen, föräldrarna, barnskötarna och förskollärarna svaret skyldig. Du ger inget besked till dem som oroar sig för att kvaliteten försämras i våra förskolor. Därför får jag lov att upprepa mina frågor: Kan ministern ge några besked till de oroliga föräldrar som faktiskt ser att kvaliteten nu försämras? Och hur ser ministern på kommuners agerande för att få ihop ekonomin? Det exempel jag lyfter upp i min interpellation är att man börjar räkna om så att de barn som tidigare räknades som hela barn i kommunen, 15-timmarsbarnen, nu räknas som halva barn. På det sättet kan man trycka in fler barn i barngruppen. Jag känner en stor oro för detta. Förskolan är nämligen oerhört viktig för mig. Den är viktig för varje unge och varje förälder som har behov av den och inte minst för som land. 42 (): Visst kan jag hålla med om att mer pengar inte löser alla problem och att skolans resultat inte enbart är en fråga om personaltäthet. Men när det gäller de små barnen i våra förskolor är ändå pengar ofta avgörande för möjligheten att ha tillräckligt många vuxna för att klara omsorg, tillsyn och pedagogisk utveckling. Vi vet att barngruppernas storlek och personaltätheten har betydelse för barns utveckling och lärande. Precis som statsrådet svarar anger staten genom till exempel skollagen och läroplanen de övergripande målen, och kommunerna ansvarar sedan för hur verksamheten genomförs. Det delade ansvaret ställer dock krav även på staten och i slutändan på regeringen. Självklart instämmer jag i det statsrådet säger om att alla barn har rätt till en bra förskola med en verksamhet som ger trygghet, utveckling och lärande. Socialdemokratin har varit starkt bidragande till att den svenska förskolan genom många års kloka investeringar i såväl lokaler som personal faktiskt har kunnat uppnå världsklass. Men frågan är vart vi nu är på väg. När det gäller barngruppernas storlek har statsrådet rätt i att staten genom skollagen ställer krav på att barngrupperna i förskolan har en lämplig sammansättning och storlek. Men vad innebär det? Även om det inte finns någon gruppstorlek eller personaltäthet som är den optimala i alla sammanhang är det väl ändå märkligt att det finns en överensstämmelse mellan kommunernas ekonomi och barngruppernas storlek. I min hemkommun har barngrupperna ökat från 5,5 inskrivna barn per personal till 2008. Sifforna är under bearbetning, men det jag har fått se pekar även det i fel riktning. Och kommun är långt ifrån ensam om detta. Statsrådet säger i sitt svar att faktorer som barnens ålder, personalens utbildning och andelen barn i behov av särskilt stöd har betydelse och att det alltid är nödvändigt att anpassa gruppstorlekar och personaltäthet till de förutsättningar som råder i varje förskola. Det tycker jag klingar rätt tomt när sambandet verkar vara starkare mellan kommunens ekonomi och barngruppernas storlek än mellan de faktorer som statsrådet själv räknar upp. Jag vill precis som konstatera att det inte blir något fullgott svar på frågan. 43 Utbildningsminister (): Jag vet inte om det är så att interpellanten påstår att barngrupperna är större än under den förra, eller om det är så att hon undviker att påstå det men ändå försöker låtsas att det är så. Det finns statistik från och . Barngrupperna i är mindre än vad de var under den förra mandatperioden. De var större då. Det var då ni hade ansvaret. Jag diskuterar gärna principen om barngruppernas storlek, men stå inte här och påstå att barngrupperna är större med en borgerlig regering än med en socialdemokratisk, för så är det inte. Det strider mot bättre vetande. Den enda statistik som finns på detta område är den från och . Jag ska säga att det inte är några stora skillnader. Det är mycket små skillnader. Barngrupperna är några promille mindre den här mandatperioden än vad de var under förra perioden. Barngruppernas storlek ökade med . Trots det var de mindre än vad de var i genomsnitt under den förra mandatperioden. Ni får det att låta som att när det är borgerlig regering slaktar man barnomsorgen i . Barngrupperna är, jag tar det en gång till, mindre än vad de var i genomsnitt under förra mandatperioden. Däremot just det betvivlar jag inte och möjligen även kommer det under den ekonomiska kris som vi nu är mitt inne i, och som ni kanske anser är den fel men som jag kan berätta beror på internationella förhållanden, att vara rätt kärvt i en del kommuner. Det går inte alls att utesluta det, även om jag som utbildningsminister skulle vilja säga att jag lovar att det inte drabbar förskola och skola. Vi vet alla att förskolan och skolan tillsammans utgör nästan hälften av kommunens verksamhet. Blir det väldigt kärvt vet vi att det med säkerhet i vissa kommuner kommer att innebära att man måste dra ned på den ekonomiska satsningen på förskola och skola. Låt oss då hoppas att det blir mycket tillfälligt. säger att de 10 miljarder som regeringen skjuter till , utöver de 7 som vi redan tidigare sköt till, alltså 17 totalt, är otillräckliga. Det är i varje fall mer än vad Socialdemokraterna själva föreslog från början. Om den internationella krisen slår tillräckligt hårt finns det ingen regering i något land som kan garantera att det inte märks. Det kommer i värsta fall att märkas även i välfärdssektorn. Men vi gör nu allt vi kan för att det ska märkas så lite som möjligt. Därför skjuter vi till mer pengar till kommunsektorn än vad Kommuner och Landsting själva begärde. Den svenska förskolan är, och jag upprepar det, bäst i världen. Jag får som utbildningsminister nästan inga utländska delegationer som vill komma hit och studera den svenska , för där har det varit en så flummig politik att ingen vill studera vad vi gör där. Men när det gäller förskolan kommer det utländska delegationer och utländska ministrar och vill studera vad vi gör. Den har en mycket hög kvalitet, och vi brukar säga att vi har den bästa förskolan i världen. Det är svårt att belägga exakt vad som är bäst, men vi är mycket framstående när det gäller kvalitet i förskolan. Det ska vi inte skämmas för. Det innebär inte att den inte går att utveckla ytterligare. Reformen av förskollärarutbildningen var, menar jag, ett riktigt sänke för svensk förskola, den som Socialdemokraterna genomförde. Vi ska göra en ny reform för utbildning av förskollärare i . Reformen har inneburit att det är svårt att få tag i förskollärare bland annat. I det stora hela har svensk förskola en mycket hög kvalitet. Barngrupperna är mindre än vad de var under förra mandatperioden, men jag kan naturligtvis inte utesluta att krisen kommer att märkas också i förskolan. Jag hoppas att det ska märkas så lite som möjligt. 44 (): Inte minst minister borde veta att det går att vifta med statistik och plocka upp papper och visa i kammaren för att stödja det man vill säga. Jag hade kunnat göra detsamma. Jag hade kunnat hänvisa till att presenterade siffror som faktiskt visade att personaltätheten minskade och barngruppernas storlek ökade när regeringen slutade att rikta pengar till förskolan. Men jag tänker inte göra det, för det går som sagt att plocka fram siffror och statistik och visa nästan vad man vill. Svensk förskola är mycket bra, men jag upprepar det förde fram i debatten: Vart är vi på väg? Jag anser att minister inte svarar på den frågan. Du svarar inte oroliga föräldrar som ser, oavsett vilken statistik vi viftar med och oavsett vilka siffror vi jämför, att barngruppernas storlek ökar, som ser att förskollärare och barnskötare har sagts upp. De är oroliga för hur förskolan ska utvecklas framöver. Man kan, som den borgerliga regeringen ofta gör, plocka in den internationella krisen. Det är klart att den slog mot som mot många andra länder, men för det behöver man inte stå handfallen inför vad krisen gör för vårt land. Det var inte krisen som införde ett vårdnadsbidrag, som drar resurser från förskolan och som medför lägre kvalitetskrav på förskolan. Det var inte finanskrisen som införde en barnomsorgspeng med lägre kvalitetskrav än vad vi ställer på förskolan. Det var inte finanskrisen som satte dit den där ettan och de elva nollorna efter, 100 miljarder av våra gemensamma pengar som vi hade kunnat använda till vår välfärd, till våra förskolor och skolor. Det var inte finanskrisen som plockade bort de pengarna ur vår gemensamma välfärd. Det var den borgerliga regeringen, och det är du ansvarig för, minister . Den svenska förskolan är mycket bra. Jag är mycket stolt och glad över den svenska förskolan. Jag förstår att vi får besök från utländska delegationer, för vi har lyckats mycket väl med en barnomsorg som ger både kvinnor och män möjlighet att arbeta, möjlighet att bidra, möjlighet att fortsätta att utveckla sig själva och det här landet. Vi har dessutom sett till att barnen har det riktigt bra. De får göra spännande och roliga saker som man kanske inte alltid klarar av i familjen där man inte kan ha alla slags byggklossar, lergubbar och målarfärger. Man kan inte ha dem i varje enskild familj, men de finns på förskolorna. Vart är du på väg? Vart styr du samhället, ? Det är det som oroliga föräldrar vill ha svar på och också vi i oppositionen. Det var inte den internationella finanskrisen som införde vårdnadsbidrag och barnomsorgspeng, som plockade bort 100 miljarder av våra gemensamma skattepengar, som vi kunde ha använt i välfärden. Om ni hade nöjt er med att sänka skatterna med hälften så mycket hade vi haft pengar till välfärdsjobben. Vi hade haft pengar till barnen i förskolan. Men ni valde annorlunda, och ni fortsätter att välja annorlunda. Ni säger själva i er egen budgetproposition att det kommer att bli 60 000 färre jobb 2010. Jag upprepar: Ministern blir svaret skyldig. 45 (): Statsrådet konstaterar att krisen kommer att kosta. I de delarna ansluter jag mig till det resonemang som framförde. Statsrådet intar en som jag uppfattar passiv hållning och säger sig noga följa utvecklingen på området och råder oroliga föräldrar att i första hand vända sig till de ansvariga i kommunen, vilket i och för sig kan låta logiskt. Men vilka slutsatser drar statsrådet när han ändå konfronteras med oroliga föräldrar som ser hur barngrupperna växer och personalen på förskolan går på knäna? Jag tycker att förtjänstfullt har påpekat att vi behöver ha ett svar på den frågan. Jag delar uppfattning att regeringens brandkårsutryckning med 10 miljarder kommer . Personal har redan blivit uppsagd, och nya förskolor tar tid att få på plats. Till det kommer kortsiktigheten. Regeringen har inte avsatt några extra pengar . Det kan rimligtvis få kommunerna att vara lite försiktiga och avvakta även om man får ett tillskott. För att vi ska kunna ge barnen en bra start i livet och ett bra första steg i det livslånga lärandet krävs förskolor som ser varje enskilt barns behov. Ska personalen i förskolan kunna klara det kan barngrupperna inte vara för stora. Vi får väl se om vi får lite mer svar i nästa vända. Annars konstaterar jag att vi inte fått något riktigt bra svar. 46 Utbildningsminister (): Ska det vara någon vits med att ha ett meningsutbyte måste man något lyssna på varandra, till exempel att interpellanterna just nu lyssnar på mig. Är ni intresserade av svaret kan ni väl kanske lyssna. Interpellantens utgångspunkt är att barngrupperna ökar. Jag har med den enda nationella statistik som finns visat att detta inte är sant, att barngrupperna i genomsnitt har en mindre storlek än vad de hade förra mandatperioden. Då går interpellanten upp och säger att jag viftar med statistik och statistik, som om den vore ointressant. Det som var utgångspunkten var ju att barngrupperna har ökat, men då visar det sig att de är mindre än under förra mandatperioden när ni själva styrde. skedde en liten ökning av barngruppernas storlek. Med ökade barngrupperna. Trots det är de 2008 mindre än vad de var i genomsnitt under den förra mandatperioden. Då kan man inte bara säga: Statistik och statistik. Barngrupperna är ju stora, och många är oroliga. Men den oro som finns är ju den oro som interpellanten själv piskar upp. Man måste väl ändå ta hänsyn till fakta när man diskuterar detta. Om man nu diskuterar barngruppernas storlek, , kan man väl inte bara vifta bort fakta om hur stora barngrupperna är. Det är väl det som måste vara utgångspunkten. Och jag tar det en gång till: Barngrupperna är i genomsnitt mindre än vad de var under den senaste socialdemokratiska mandatperioden. står här och säger att de ökade barngrupperna beror på den borgerliga regeringens förfärliga politik och alla skattesänkningar, vilka Socialdemokraterna för övrigt har accepterat, nästan allihop, i efterhand. Detta skulle vara en förklaring till att det blivit större barngrupper. Men då säger jag en gång till: Det har inte blivit större barngrupper. De är mindre i genomsnitt än under förra mandatperioden. Det är ju det som debatten handlar om. måste väl ändå förhålla sig till detta faktum och inte bara säga att statistiken är ointressant. Det är ju den som är kärnan i diskussionen. Jag tror att den svenska förskolan behöver utvecklas vidare utifrån var vi står . Den har utvecklats i rätt riktning . Jag och vi från sida stödde de beslut som fattades under socialdemokratisk regering om att flytta förskolan från den sociala sektorn till utbildningssektorn. hade det varit socialministern som hade stått här och svarat på frågor om förskolan. är det utbildningsministern. Det innebär en skillnad i synsätt. Vi har gett en läroplan till förskolan. Förskollärarna utbildas på . Och i den nya skollagen kommer förskolan att erkännas som en skolform. Den utvecklingen vill jag fortsätta. Förskolan ska bli alltmer skolförberedande. Vi får se vad det kommer att betyda. Det finns nu ett förslag från till en reviderad läroplan som är ännu mycket mer skolförberedande än den hittillsvarande. Förskolan ska inte bli skola. Förskolan ska vara just förskola på sina egna villkor. Barnen är små och man måste anpassa de pedagogiska metoderna. Men förskolan ska vara lärorik, och jag tror att den kan vara ännu mer lärorik för barnen än vad den är . Jag ser en fortsatt utveckling av den svenska förskolan i samma riktning som , det vill säga med ännu mer lärande inslag. Det kommer vi att bidra till med de olika propositioner som kommer på bord, till exempel om en ny skollag och om en reviderad läroplan för förskolan. Den färdriktning jag vill se för den svenska förskolan är hur vi kan göra en mycket bra förskola, som vi har i vårt land, ännu bättre . 47 (): Jag sade inte att statistik och siffror är ointressant, minister . Det jag sade var att vi kan vifta med siffror, både du och jag, för att stödja det vi vill säga. Det är ingen nyhet och borde inte vara någon nyhet för skolminister . Jag kan berätta för dig att exempelvis de siffror som nämnde i sitt anförande också kommer från . I kommun, en borgerligt styrd kommun, har barngrupperna ökat från 5,5 inskrivna barn per personal till 6,1 inskrivna barn per personal . Du verkar nöjd med genomsnittet. Det är inte jag och inte heller . Vi kan slå varandra i huvudet med vem som kan presentera den bästa och senaste statistiken, och jag säger igen att statistik inte är ointressant. Men det funkar inte att komma dragande med någon sorts genomsnitt när det finns en verklighet därute där föräldrar är oroliga över barngrupper som ökar och personal som minskar. Det går inte att bortse från. Det är detta som den här interpellationen handlar om. Jag tycker fortfarande att ministern är svaret skyldig. Dessutom säger ministern att det är interpellanten själv som piskar upp en stämning. Det får stå för honom. De föräldrar, barn, barnskötare och förskollärare som jag har mött förmedlar en seriös oro till mig, och jag förmedlar den vidare här i riksdag.