prot · GW09113 · 2009-05-07 00:00:00 — Något tillspetsat skulle man kunna säga: Man biter inte den hand som föder en. blir man helt avhängig den politiska viljan att stödja idrotten i stället för utvecklingen på spelmarknaden och därigenom Svenska Spels resultatutveckling. Den retoriska frågan blir naturligtvis då om det blir mer förutsägbart med årliga politiska beslut än med resultatutvecklingen hos . Vi socialdemokrater har uttryckt en önskan om att denna nya modell ska vara föremål för en kontrollstation under den kommande mandatperioden för att vi alla ska kunna se konsekvenserna av den nya modellen. Detta har vi uttryckt i reservation nr 6. I idrottssammanhang brukar man tala om rent spel, eller som man brukar säga på nysvenska: fair play. Många av absolut främsta idrottare har ett mångårigt och helgjutet engagemang i frågan om att konkurrera på lika villkor inom idrotten. Svensk idrott har varit något av en föregångare, både nationellt och internationellt, för att tillse att idrotten ska vara fri från dopning. Det är bra. Vi har också i idrottsanslaget medel som går direkt till antidopningsarbete, vilket också visar på att vi inom politiken tar ansvar i dessa viktiga frågor. Trots detta, trots politikens tydliga avståndstagande, trots idrottens aktiva arbete och trots enskilda hängivnas arbete i antidopningsarbetet kan man läsa om svenskar som blir tagna vid de provtagningar som sker, oftast inom sporter som kräver stor muskelmassa. Det är näst intill aldrig idrottare i den yppersta eliten. Vi som sysslar med idrott på det ena eller andra sättet vet att antidopningsarbetet inte gör sig självt. Det krävs ett omfattande engagemang men också omfattande ekonomiska resurser. Trots det når inte antidopningsarbetet all dopningsverksamhet. Vi vet att provverksamheten blir alltmer avancerad och därmed mer kostsam. Vi vet att antalet provtagningar därmed har minskat . Det är en högst oroande utveckling. Vi socialdemokrater har tillsammans med lyft denna viktiga fråga i reservation nr 9. Vi menar att den nya versionen av Wadas världsantidopningskod ställer nya och hårdare krav på de nationella antidopningsorganisationerna. Vi kan konstatera att man i många länder har antidopningsverksamhet som är oberoende av landets idrottsorganisation. Så är det inte i , och det beklagar vi. Vi anser att det är beklagligt att regeringen har lämnat denna folkhälsofråga utanför propositionen. Dopningsproblemen förekommer såväl utom som inom tävlingsidrotten, men med nuvarande spelregler saknas det möjlighet att kräva dopningstester av en person som tränar på ett gym och som inte är medlem i en förening som är ansluten till . Vi är tydliga i denna fråga. Vi menar i likhet med att regeringen skyndsamt bör utreda frågan om en självständig nationell antidopningsverksamhet. Innan en sådan verksamhet är etablerad har vi svårt att hävda att vi gör allt som står i vår makt för att motverka dopning inom all idrottslig verksamhet. Det drar ut . Jag har lite kvar att säga. Vi socialdemokrater skulle vilja lyfta en oerhört viktig fråga kopplad till idrottens finansiering. Den moderatledda regeringen har under de senaste två och ett halvt åren bara pratat kring och inte tagit några konkreta steg framåt vad gäller stöd till internationella idrottsevenemang i . Återigen blir det i ord och tal att man från regeringens sida hävdar vikten av att främja att internationella idrottsevenemang arrangeras i . Men längre än så kommer man inte. Återigen landar regeringen i att ett strategiskt samarbete mellan regeringen, idrotten, kommunerna och turistnäringen måste inledas och att frågan återigen behöver beredas vidare. Detta har regeringen sagt alldeles för länge, . behövs inte mer strategiskt tänkande, utan mer av aktivt handlande. Stora internationella evenemang sätter på kartan och gör vårt land attraktivt ur investeringssynpunkt. De tillför turistnäringen inkomster och skapar jobb inom olika sektorer. Vi har i vår reservation nr 5 lyft denna fråga. Jag yrkar avslutningsvis bifall till denna reservation. Vi socialdemokrater står naturligtvis bakom alla de reservationer som vi har i betänkandet, men för tids vinnande vid onsdagens votering väljer vi att yrka bifall endast till reservationerna 2 och 5. I detta anförande instämde i , , i och (alla s). 13 (): Även om jag har mycket att säga ska jag försöka hålla igen lite grann och vara lite kortare än . Idrotten berör i princip alla människor på något sätt. Idrottens organisering i med ett betydande inslag av ideella krafter är på många sätt ett oslagbart koncept. Men det kräver en finansiering och en inriktning som syftar till att ge alla som vill möjligheten att vara med. I det här betänkandet finns en del bra saker, men det finns också saker där vi i har en annan syn än vad majoriteten har. Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 11. Vi står naturligtvis bakom samtliga reservationer som vi har undertecknat från , men det är bara de här som vi just nu yrkar bifall till. Inom idrotten finns det ibland problem med att hitta plats och utrymme för alla som borde få plats. Framför allt finns det problem i de tidiga tonåren när en del upplever att kraven på att prestera ökar. Det här är inget nytt problem inom idrotten. Det har funnits . Det är också en spegling av samhällets utveckling och hur samhället ser ut. Idrotten är en del av samhället, så det är naturligt att samma problem som finns i samhället också finns i idrotten. I arbetet med att förändra det här behöver idrotten samhällets stöd. Det gäller naturligtvis också det arbete som man håller på med när det gäller jämställdhet, alltså rättvisa villkor mellan tjejer och killar, idrottande oavsett ålder, att man ska kunna idrotta på ålderns höst, HBT-frågor med mera. Det finns många saker som på olika sätt beskrivs också i idrottens egna dokument. Idrotten måste hålla de här frågorna levande i debatten. har vi också en sektor med idrottsaktiviteter som inte är organiserade. samlas vissa andra aktiviteter under ett paraply som kallas Svenskt Friluftsliv. Vi menar att det behövs en utredning för att se hur stödet till den del av idrotten som inte kommer in under RF, , ska formas. För att man ska veta hur det här stödet ska se ut och hur man ska ha stödet till idrotten, även den organiserade idrotten i , måste man veta hur verksamheten ser ut. Vi har samma syn som våra kamrater i oppositionen när det gäller att det här bör göras av en oberoende organisation som är skild från idrotten. Vi vet att fram som förslag. De gör ett bra jobb, men låt dem göra ett bra jobb genom att stödja idrotten och stödja idrottsforskningen. Det är deras primära uppgift. När det gäller stöd till riksidrottsgymnasier är vi i väldigt tydliga med att vi inte tror på andra huvudmän än de kommunala skolorna. Det är de som är tillräckligt kapabla att hantera det här på ett bra sätt. Det har under byggts upp kompetens på vissa orter, och de kommunala huvudmännen har en sådan stabil struktur i sig att de är de som är bäst skickade att sköta detta och ta hand om de här riksidrottsgymnasierna. För att ändra det här måste åtminstone en ordentlig utredning göras, så att man kan se konsekvenserna av en förändring, den förändring som föreslås i betänkandet. Vi tror att just de här omkringliggande faktorerna, som anläggningar, boende, talangstöd och sådant, avgör hur man hanterar verksamheten, att det är det som avgör om verksamheten genomförs på ett bra sätt. har genomfört många stora internationella idrottsevenemang, och vi har väldigt ofta fått beröm för vårt sätt att genomföra dessa. För tillväxt, framför allt inom turistnäringen, behövs aktivt stöd till fler sådana evenemang, menar vi. Det är också viktigt att utveckla lösningar som är långsiktigt hållbara, inte minst när det gäller det aktuella klimatarbetet. Transporter, nytt byggmaterial och energiförsörjning under evenemangen eller planeringen är sådana områden som vi kan bli föregångare på när det gäller stora internationella arrangemang. Dessutom syns i världen på ett sådant sätt att det lockar till investeringar i landet, och intresset för att satsa i blir större. Villkoren måste naturligtvis vara att vi stöder evenemang som bidrar till en långsiktig utveckling socialt, ekonomiskt och ekologiskt. vill jag gå in på det område som jag nog tycker är det allra viktigaste för att idrotten ska utvecklas, och där är samhällets stöd helt centralt. Det gäller idrottens infrastruktur. Idrottens infrastruktur utgörs av dess anläggningar, oavsett om det är terrängspåret eller om det är den mer högteknologiska ishallen eller simhallen. Det finns eller har i alla fall funnits en tradition, att man inom idrotten på ideell väg har hanterat det här. Över tid har det blivit dyrare, och det har blivit mer komplicerat att hålla det här i gång med bara ideella krafter. Det har resulterat i att föreningarna har behövt mer pengar för att klara detta. En lösning har varit att samhället har gått in och stöttat dem med pengar eller att man helt enkelt tagit över driften av anläggningarna och sedan subventionerat kostnaderna för idrottsföreningarna. Det här har också syftat till att säkerställa att alla som kan och vill idrotta ska ha tillgång till anläggningar så att de kan göra det. Och det ska vara till en så låg kostnad att det inte hindrar dem från att vara med och delta i idrottsaktiviteter i anläggningar som tillhör idrotten. Även det här har förändrats . Det har blivit ökade kostnader för idrottsanläggningar och ökade kostnader för att nyttja idrottsanläggningar. Och samhällets stöd har inte hängt med i den takt som vi önskat. Dessutom har de ideella krafter som har hanterat det här inom föreningslivet smält ned, kan man säga. Det är färre och färre ideella krafter som gör det här och som hanterar anläggningsbiten inom idrotten. Det finns ytterligare en sak som vi tycker är viktig. Vi ser att det är brist på ytor i bostadsområdena där barn och ungdomar kan leka och idrotta på ett säkert och bra sätt. Möjligheterna till spontanidrott är inte vad de borde vara. Det är kommunerna som är motorn när det gäller anläggningarna, men vi i tycker att även staten ska ta ett större ansvar. Vi driver ständigt frågan om kommunernas ekonomi i stort när det gäller centrala verksamheter som vård och omsorg men också när det gäller stödet till idrotten. Den här regeringen har lyckats strypa bidragen till kommunerna på ett sådant sätt att det i dessa kristider är väldigt svårt för vissa kommuner att ens upprätthålla den viktigaste servicen på de här områdena, även när det gäller icke-prioriterad verksamhet som idrott. Vi i menar att staten kan bidra mycket mer. Det handlar om ett generellt mycket högre statsbidrag till kommunerna för att säkerställa vård, omsorg och skolor men också för att hjälpa idrotten att bli en verksamhet som verkligen är öppen för alla oavsett storlek på plånboken hos medborgarna i samhället. Vi menar också att staten kan rikta speciella bidrag till kommunerna just för att utöka byggandet och underhållet av idrottsanläggningar. I dagens lågkonjunktur och kris skulle det också vara ett jobbskapande projekt, inte minst i byggsektorn. Det ger också signaler om att de här frågorna tas på ordentligt allvar. För oss i är nog det viktigaste att satsa på att bygga näridrottsplatser. Det är enklare varianter av anläggningar som byggs i eller nära bostadsområden, där barnen och ungdomarna lätt kan lockas till aktiviteter och lek på egna villkor spontant. Det finns ett antal varianter som kan utformas efter de lokala förhållandena, och det är relativt små kostnader för att uppföra dem. Jag tror att en satsning på just de här näridrottsplatserna kan vara den bästa hjälp vi kan ge idrotten, för att se till att den kan utföra sitt samhällsuppdrag på ett bra sätt. Vi vet att den organiserade idrottsrörelsen, och fler med den, skulle välkomna en sådan satsning. Det skulle ge många fler barn och ungdomar goda chanser att aktivt utöva idrott, något som vi alla tycker är nödvändigt och viktigt. 14 (): Idrott främjar hälsa och välbefinnande. Staten har länge givit stöd till idrotten. De första engångsanslagen beviljades , och infördes ett permanent statsbidrag. , kan man säga, har det funnits en diskussion om förekomsten av offentligt stöd även medför en rätt för staten att ställa krav på idrottsrörelsen, eller med andra ord: Hur kan idrottsrörelsens acceptans att ta emot statens stöd förenas med en position som fri och självständig folkrörelse? de gröna menar att det är viktigt att förena det här. Det informella kontraktet mellan staten och idrottsrörelsen har en karaktär av rättigheter och skyldigheter men också frihet under ansvar. Investering i idrott och friluftsliv är en investering i folkhälsa. Det är därför klokt att bygga för framtiden. Det är väl satsade pengar. Fysisk rörelse är viktig för att skapa en god hälsa och välbefinnande för människor. Men det är inte bara genom fysisk aktivitet som idrottsrörelsen har betydelse för folkhälsan i vårt land utan även genom den föreningsfostran som sker. Det är ett dubbelt uppdrag som idrottsrörelsen har. Delaktighet och inflytande är en minst lika viktig del i folkhälsoarbetet. I är idrottsrörelsen den största folkrörelsen. Det är därför viktigt att den förmår att behålla sin karaktär av bred demokratisk rörelse där alla kan samlas och umgås på lika villkor. Idrott och friluftsliv har också betydelse för skolan, eftersom inlärningen och kreativiteten ökar vid utevistelse. Människan har ett grundläggande behov av både fysisk aktivitet och naturkontakt. Den svenska idrottsrörelsen är mångfasetterad. Den består av olika inriktningar, intressen, kontraster och ytterligheter. Det är viktigt att den får göra det. Men idrotten ska vara för alla. Idrottsrörelsen ska ha ambitionen att nå alla barn och ungdomar. Alla som vill ska ha möjlighet att vara med inom idrotten. De ska känna sig välkomna oavsett kön, etnicitet, religion, sexuell läggning, fysiska och psykiska förutsättningar samt social och ekonomisk bakgrund. Men det räcker inte att bara öppna dörrarna. De som kommer in och de som redan finns inom idrotten måste kunna känna sig hemma och vilja stanna kvar där. Det är en verksamhet där barn och ungdomar lär sig normer och värderingar. Det är därför viktigt att stereotypa könsroller motverkas. Det finns många exempel på ojämställdhet inom idrotten. Mer resurser går till idrotter där manliga utövare är i majoritet. Man brukar ofta säga: Vi bedriver idrottsverksamhet för alla. Så skriver i den skrift som de skickar ut i bostadsområdet, men faktum är att de bedriver pojkfotboll. Det står det inte. Det står idrott för alla. Det är bara ett exempel. De bästa träningstiderna går till pojklagen, och inte minst finns det en machojargong inom idrotten som den svenska idrottsrörelsen måste göra upp med. Regler och stöd till idrotten behöver ändras så att inte manligt dominerade idrotter gynnas automatiskt. Ett villkor för statliga och kommunala organisationsstöd ska vara att jämställdhetsperspektivet beaktas. Det är ett ansvar som vi har i politiken. För att fler ungdomar med funktionsnedsättning och nyskadade ska kunna leva ett aktivt liv spelar idrotten en viktig roll. Breddidrotten inom handikappgrenarna är lika viktig som breddidrotten inom all idrott när det handlar om att skapa förutsättningar för att många ska kunna nå eliten. Satsningar på centrum för handikappidrott som till exempel i och Regionalt utvecklingscentrum för handikappidrott i är viktiga. anser att föreningar som tar emot skattemedel för sin verksamhet också har ett ansvar att arbeta aktivt med jämställdhet och mångfald inom sin idrott, det vill säga för lika rättigheter. Därför ska också politikens regler utformas på ett sådant sätt. Klimatsmarta evenemang bidrar till nya jobb. Det är beklagligt att regeringen i detta sammanhang inte tar chansen att driva en politik som har till syfte att främja internationella klimatsmarta evenemang i . Frågan har varit aktuell sedan regeringsskiftet. Svensk idrott, enskilda idrottsförbund, turistnäringen och många kommuner och regioner har vid åtskilliga tillfällen påpekat vikten av att regeringen engagerar sig i arbetet med att få fler internationella evenemang till . behövs inte mer strategiskt tänkande utan mer av aktivt handlande. Ett land i lågkonjunktur och finansiell kris behöver många olika aktiviteter för att komma på fötter. Som ni har hört tidigare från oppositionen, från Socialdemokraterna och Vänstern, kan internationella evenemang utgöra en pusselbit i det framtida , en bit i omställningen mot ett klimatsmart samhälle. Hur ser då de här evenemangen ut? Idrotts-, musik- och kulturevenemang styr ofta människors resande och semesterplaner. Vilka konsekvenser kan sådana här typer av evenemang få? Det innebär miljöbelastning genom transporter, mat, avfall med mera. Men det innebär också arbetstillfällen som huvudsakligen består av produktion av tjänster i stället för varor samt möjlighet till upplevelser som inte heller är att förakta. Stora arrangemang kan och bör vara ett tillfälle att lyfta fram nya tekniker, nya hållbara lösningar. lade ut ett uppdrag till universitet i samband med som ledde till produktion av nya fordon. I tidigare debatter här i kammaren har jag fått stöd för de tankarna, bland annat av . Men när i betänkandet både s, v och mp lägger fram konkreta förslag avstyrker regeringspartierna dem. Utskottsmajoriteten svarar att de vill vänta på utredningen genom turistnäringen som pågår i . Men den utredningen tar inte upp miljöaspekten. Står ni inte längre bakom den uppfattning ni gav uttryck för i tidigare debatt, att se till att evenemangen också kan bidra till omställningen av till mer klimatsmart? Så lite var den miljöinsikten tydligen värd hos och kompani. föreslår att regeringen aktivt stöder tillkomsten av internationella evenemang i på ett sådant sätt att dessa långsiktigt bidrar till en hållbar utveckling, ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det är beklagligt att ni i moderattrojkan avstyrker det. När det gäller fördelningen av statens stöd till idrotten och friluftslivet delar vi i princip regeringens bedömning och förslag. Men de beaktar inte tillräckligt de verksamheter som traditionellt inte räknas som idrottslig verksamhet. Som exempel kan nämnas Svenskt Friluftsliv. Det är en viss snedbalans om man ser till statens stöd. Det statliga anslaget till svensk idrott är ca per medlem, medan det till friluftslivet är per medlem. Svenskt Friluftsliv kan jämställas med som en paraplyorganisation, vilket är en förändring som har skett . Det är viktigt att uppmärksamma även den icke organiserade idrottens betydelse för människors hälsa. Det är oftast ungdomar eller andra som inte riktigt kommer in i idrottsrörelsen som tar tag i det här. Vi föreslår att regeringen tillsätter en utredning som har till syfte att utreda det framtida statliga stödet till icke organiserad idrott och till det samlade Svenskt Friluftsliv. vill jag ta upp frågan om dopning och att vi måste se till att kunna göra dopningstester på styrkegymmen. Det behövs en kraftsamling mot dopning, även från politiskt håll. De som dopar sig på styrkegymmen och inte är professionella idrottare slipper undan alla dopningskontroller, eftersom inte följer de nya dopningsreglerna från . Vi har föreslagit i våra motioner från Socialdemokraterna och att den här frågan ska komma med i beslut, men regeringspartierna är kallsinniga. De är det trots att redan har gjort en utredning, där det föreslås att Riksidrottsstyrelsen ska påverka regeringen att låta utreda formerna för en fristående antidopningsorganisation. är, som vi hörde , ett av de få länder där den nationella antidopningorganisationen fortfarande enbart finns inom idrottsrörelsen. Jag tycker att det är bra att idrottsrörelsen har tagit ett stort ansvar när det gäller dopningen bland idrottarna, men det är en större folkhälsofråga. En självständig nationell antidopningsverksamhet måste, förutom det uppdrag som dagens antidopningsverksamhet har, kontrollera och följa upp dopningsproblematiken inom flera andra områden. Motionsidrotten, inte minst styrkegymmen, behöver också kontrolleras. Enligt uppgifter från står motionärerna för av dopningsfallen, tävlingsidrottarna för och elitidrottarna för . Dessa uppgifter bör dock tas med en nypa salt, eftersom de allra flesta testerna utförs på elit- och tävlingsidrottare. Merparten av dem som fällts för dopningsbrott har använt hormonpreparat. I mitt tidigare jobb som sjuksköterska på akutmottagning träffade jag då och då personer som missbrukat dopningspreparat. Jag har med egna ögon sett kopplingen som finns mellan våld och dopningsmissbruk. Detta måste tas på större allvar. Det finns ingen anledning att skjuta upp besluten till morgondagen när det gäller att få till stånd dopningskontroll även på gymmen i . Självklart står jag bakom samtliga av reservationer i betänkandet, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation 2 om idrott på barns och ungdomars villkor och reservation 9 om dopning. 15 (): Jag hade tänkt säga någonting om att idrottsministern precis har landat efter en ministerkonferens i , och eftersom hon är vid inte bara god vigör utan också vid sportsligt god vigör hastar hon hit till kammaren för att vara med i en debatt som hon naturligtvis tycker är mycket viktig. Dessutom förväntades den här debatten faktiskt vara betydligt , så hon hade säkert goda förhoppningar att vara med. blir det så, och det är vi alla glada för även oppositionen, hoppas jag. Vi debatterar idrottsfrågor , och för det mesta är det motionsbetänkanden, åtminstone så länge jag har varit med. Därför gläder det mig att den här gången också kunna presentera en proposition som vi har att ta ställning till, nämligen Statens stöd till idrotten. Jag hade skrivit här att debatten inte brukar vara så oerhört livlig och inte heller röner någon större uppmärksamhet i medierna. Det brukar bero på att konfrontationsytorna inte är så väldigt påtagliga, i alla fall inte i jämförelse med väldigt många andra politikområden. Men i ett långt anförande från radades upp en lång rad frågor som jag förmodar att han kommer att upprepa ; annars skulle jag inte ha möjlighet att inom den tid som jag har angett kunna ägna mig åt det jag ursprungligen hade tänkt. Jag kan tycka att det är synd att dessa debatter inte röner större uppmärksamhet, eftersom de handlar om ett ämne som berör oerhört många människor, vilket flera talare redan har framfört. Nära nog halva befolkning är medlem i någon idrottsförening, och väldigt många är dessutom väldigt aktiva. Det är alltså en verksamhet som betyder mycket. Den omsätter också väldigt mycket pengar. En föregående talare har talat om hur utvecklingen har varit vid statens stöd i olika former. Därför är jag glad för att den här kompotten av olika bidragsformer nu samlas under en rubrik och att allt kommer att gå över statsbudgeten och därmed bli förutsägbart. De andra modeller som eventuellt skulle ha kunnat användas är inte heller mer förutsägbara. Det är klart att man kan ställa sig den fråga som jag har ställt : Varför skulle mina barnbarns idrottande på något sätt ha ett samband med spel på nätet, poker eller annat? Jag har aldrig riktigt förstått det. Jag tror att det i väldigt hög grad har handlat om att döva våra egna samveten, eftersom samhället tjänar pengar på spel. Jag vet inte om det är så, men det kan mycket väl vara så. Denna nyordning gällande statens stöd till idrotten tycker jag är alldeles utmärkt, och det är också påfallande att har uttryckt stor tillfredsställelse över att det blir så. Det är inte så motvilligt som vill göra gällande. Dessutom är det bra att man poängterar att stödet ska ges för barn och ungdomar och den verksamhet som bedrivs ur ett barnrättsperspektiv. Det betyder att det är FN:s konvention om barns rättigheter som blir den norm som mottagaren har att förhålla sig till. Vad som också är bra är att vi har gjort en elitsatsning.