prot · GW0995 · 2009-04-01 00:00:00 — Samma uppfattning finns även i andra världsreligioner. Äktenskapet i form av en rättsligt reglerad samlevnadsform mellan man och kvinna med skydd för det uppväxande släktet finns i de flesta nutida samhällen, oberoende av kultur och religion. I det mångkulturella samhälle som vårt land numera utgör finns många människor som har svårt att föreställa sig att äktenskapet kan vara något annat än en relation mellan en man och en kvinna. Det är en fördel om samhällets lagstiftning är förankrad i traditionen. Man bör därför vara återhållsam med att ändra hävdvunna juridiska begrepp. Det är också en fördel med en gemensam begreppsbildning inom familjerätten i olika länder, inte minst i med stor rörlighet över nationsgränserna. I de allra flesta länder definieras äktenskap som en relation mellan en man och en kvinna. Dessutom har begreppet partnerskap kommit att införas i alltfler länders lagstiftning. Bland kristna kyrkor och samfund finns en mycket bred uppslutning kring uppfattningen att begreppet äktenskap avser relationen mellan en man och en kvinna. Detta gäller både inom Kristna Råd och internationellt, t.ex. inom Borgågemenskapen och . Där slutar jag mitt citat ur remissvar, avgivet av Kyrkostyrelsen . Tvåkönade och enkönade relationer är inte identiska. Därför finner vi kristdemokrater och många med oss i det svenska samhället det motiverat att ha olika namn för dessa olika relationer, äktenskap och partnerskap stryk ordet registrerat. För övrigt har enkönade par i redan tillgång till samma juridiska och ekonomiska skydd som äktenskapet ger genom lagen om registrerat partnerskap. Det finns alltså ingen rättslös grupp som behöver skydd genom en förändrad äktenskapslagstiftning. Det fjärde argumentet som nämns i denna viktiga debatt är att det bara ger fördelar om begreppet äktenskap omdefinieras och utvidgas. Vi kristdemokrater menar att man då blundar för negativa konsekvenser som en sådan utvidgning ger. Det leder till en upplösning av begreppet äktenskap i sig. Om vi godtyckligt kan ändra en sida av äktenskapets definition, könsaspekten och komplementariteten mellan det manliga och det kvinnliga det enda som kan föra livet vidare kan vi förstås ändra på andra sidan också. Redan nu höjs det politiska röster för att ändra antalsaspekten och öppna för månggifte. Två av riksdagspartierna, och i sig förstklassiga partier har ungdomsförbund som tycker att kravet på par, tvåsamhet, inte längre ska gälla för äktenskapet. Man ska i den fria kärlekens namn, i bekräftandet av vuxnas kärlek, inte från samhället och staten kunna uttala det lämpliga eller olämpliga i att ha mer än en man eller en kvinna vid sin sida. I , ett av de ytterst få länder som har infört könsneutrala äktenskap, finns det dessutom grupper som vill ändra åldersaspekten. En sådan upplösning av äktenskapet förlorar alla på. Jag vet att det inte finns en enda ledamot i den här kammaren som säger att vi ska ändra på de andra aspekterna, inklusive antalsaspekten, vad gäller äktenskapet, men ingen av oss kan förutse vart debatten leder. Kopplingen mellan äktenskap och föräldraskap menar vi försvagas. Äktenskapet mellan man och kvinna har traditionellt varit föräldraskapets främsta institution, byggt på det faktum att det är relationen mellan man och kvinna som är fruktsam och kan föra livet vidare. Varje människa har sitt ursprung i en man och en kvinna. En könsneutral äktenskapslag innebär att det inte längre finns en principiell koppling mellan äktenskap och barn. Det förlorar barnen på genom att fler barn kommer att växa upp utan den naturliga relationen till sin mamma och pappa. Det är i högsta grad legitimt för ett samhälle att upprätthålla en unik institution, äktenskapet, för den unika relation som finns mellan man och kvinna. Jag tänkte ta upp ett par aspekter. En handlar om antalet vigslar . Då vigdes 50 332 par, man och kvinna. Det var alltså heterosexuella äktenskap. , alltså 2008, registrerades partnerskap för ca 400 enkönade par, vilket endast motsvarar av antalet sammanvigda. Jag tänker avsluta med något som har varit viktigt också för mig personligen i den här frågan. Jag menar att man på goda grunder kan befara att avståndet mellan svenskar och de som har kommit till vårt land från andra länder kommer att öka ifall en ny lag stiftas som är helt okänslig för många invandrares uppfattning om äktenskap och familjeliv. 78 () replik: Min fråga är egentligen den fråga som jag har ställt till alla i mina repliker och i alla sammanhang den här dagen och för övrigt . På vilket sätt skulle en könsneutral äktenskapslagstiftning göra att äktenskapet mellan man och kvinna skulle hotas? säger det i sitt anförande, men jag förstår fortfarande inte vad menar med detta. Det är en fråga till . Man säger oftast det här i ganska allmänna termer, men man talar aldrig om varför det skulle bli så och vad konsekvenserna skulle vara. På vilket sätt skulle det här innebära en sådan negativ påverkan på äktenskapet mellan man och kvinna? Återigen: Vad är det som gör detta? Sedan tycker jag att kunde ha låtit slaskdebatten om månggifte vara i just detta sammanhang. Det finns ju inte någon seriös sexualpolitisk debattör som anför detta , och det kommer det förmodligen inte heller att finnas inom . Jag är ganska säker på att det, om jag letar igenom alla beslut som KDU har tagit och presenterar dem för , finns flera förslag som skulle ta avstånd ifrån, av olika skäl. Och jag är säker på att det finns många inom både och , om det nu var de, som också kan tänkas göra det. Jag tycker att det där är ett argument mot detta som bara gör att det blir en ännu slaskigare debatt än vad det borde vara kring de här frågorna. Det här handlar nämligen inte om månggifte. Det här handlar om könsneutralt äktenskap. 79 () replik: Jag känner inte dig, , lika väl som de andra på allianssidan som jag bad att få lyckönska. Men jag kan ju få lyckönska också till ett beslut här , så att du som socialdemokrat känner dig inkluderad och icke ställd vid sidan om. Du ställde en fråga om på vilket sätt en utvidgning av äktenskapsbegreppet skulle skada relationen mellan man och kvinna. Ja, äktenskapet får en annan dimension, får ett annat innehåll och blir inte definierat som en relation mellan man och kvinna som kan föra livet vidare. Där, , måste jag ha rätt att ställa en motfråga. Vad är den filosofiska grunden för att äktenskapsbegreppet ska omdefinieras? Det är inte bara att det utvidgas; det omdefinieras. Är inte den filosofiska grunden att samhället inte ska uttala sig om vuxna människors fritt ingångna kärleksrelationer? Det är som det är, och detta ska samhället acceptera. Då kommer vi över till det som kallar för en slaskdebatt om månggiftet. Du får i så fall rikta det till och . Detta är i alla fall någonting som riksdagspartiers ungdomsförbund anser i vårt land. var bara några få röster ifrån att som första riksdagsparti landa i den uppfattningen. Om det är så att vuxnas fritt ingångna sexuella relationer ska bejakas som en äktenskaplig samlevnadsform undrar jag: Varför sätta gränser vad gäller exempelvis antalet? Varför ska vi i samhället ha uppfattningen att det bara handlar om parrelationer? På vilket sätt kan säga att det är fel att leva i en relation där man är fler än två och att kunna få detta juridiskt bekräftat av samhället i lagstiftningen och kallat ett äktenskap? Varför denna begränsning, ? 80 () replik: Att jag kallar det slaskdebatt beror bara på att det är och ett antal ganska extrema religiösa företrädare som anför detta i debatten. Det är knappast de som vi är vana vid att möta här, som diskuterar sakfrågorna, som tar upp denna aspekt med månggifte. Det är därför jag blir lite lätt upprörd över det. Då ska vi se vad skälen var. Det är alltså en dimension där definitionen är att man för livet vidare det är väldigt tydligt och klart. Jag ska förklara varför jag tycker att könsneutralt äktenskap är viktigt. Det handlar om rättvisa. Det handlar om jämlikhet och om alla människors lika värde inför lagen. Det är skälet till att jag tycker att ett könsneutralt äktenskap är viktigt. Men talar om sin dimension och definitionen om att föra livet vidare. Jag kan inte säga att är ett under av klarhet i den här debatten. Han är det inte i den här debatten heller, skulle jag vilja säga. Vad menar med detta? På vilket sätt förlorar man på det här? Är det så att äktenskapet helt plötsligt inte har något värde, att människor inte kommer att gifta sig, att vi kommer att få se katastrofala nedgångar från 50 000 ingångna äktenskap till kanske bara 20 000 ingångna äktenskap? Eller vad är det menar? Vad är det som ska gå förlorat bara för att man inför könsneutrala äktenskap? Och jag har väldigt svårt att se, om vi ska titta på de här siffrorna, hur dessa 400 par som ingick partnerskap och eventuellt skulle kunna ingå könsneutralt äktenskap på samma villkor som alla andra skulle kunna hota de 50 332 par som ingick äktenskap . För mig är det ofattbart. Det är ologiskt. Det är konstigt. Framför allt får man ingen klarhet i debatten. Jag har, trots allt, deltagit i den här debatten i ett tjugotal år, och jag har fortfarande inte fått svar på den frågan, i alla fall inte på ett sätt som man har kunnat förstå. 81 () replik: Vi ger varandra mer eller mindre aptitliga tillmälen. Jag tillhör de extrema religiösa företrädarna. Då kan jag bara säga att de familjer i som ber sin aftonbön inte brukar kallas för detta. Jag tycker att vi ska visa den respekten för varandra vad gäller livsåskådning och vad gäller de djupaste värdena för en enskild människa. ((): Jag sade aldrig det.) Jag har citerat detta. Sedan får jag säga något vad gäller höjden av klarhet. Jag uppfattar ändå det engagemang som visar i den här debatten som att budskapet har nått fram i så måtto att min meddebattör är aningen irriterad över att det finns en annan uppfattning än hans egen. Vårt land är ett otroligt fint frihetligt land där vi får tycka olika i denna fråga. Även efter det att vi har röstat kommer mängder med människor, miljoner människor, inte att tycka att detta är en bra lag. Miljoner människor kommer att tycka att det är jättebra. Jag vet att Socialdemokraterna ska fira med tårta, och det gör ni rätt i när ni är glada över detta. Vi har inte dukat fram något gravöl hos . Men vi har i alla fall rätt att ha olika uppfattningar. Jag tycker att sviker på en grundläggande punkt. Varför ställer du själv upp på begränsningar vad gäller antal, vad gäller ålder, vad gäller släktrelationer? Den filosofiska grunden säger du är jämställdhet, jämlikhet och att relationer ska bekräftas. Varför bekräftas då inte alla relationer? 82 () replik: Skälet till just detta är att samhället måste skydda den svaga individen. Det är inte säkert att är den perfekta åldern för att ingå äktenskap. Men någonstans ska gränsen sättas. Därför tycker jag att det är rimligt att man har den gränsen. Det är inte rimligt att gifta bort en nioåring, självklart inte. Men kanske en 15-åring skulle kunna klara av ett äktenskap och en 21-åring inte klara det. har vi bestämt oss för att är åldern, och ska vi ha respekt för det. Där måste lagstiftaren sätta ned foten. 83 () replik: Tager du denna var det när jag gifte mig , och sedan avslutades det ungefär med tills döden skiljer oss åt. Jag tillhör väl dem snart som hamnar på det museet, eftersom jag är gift med samma gubbe . Många äktenskap slutar med skilsmässa för en man och en kvinna. Jag tror nästan att det är vardagsmat. Det är väldigt många barn som lever med att ha två familjer. Då måste jag ställa frågan till : Vad säger kd om fenomenet med alla skilsmässor mellan män och kvinnor utifrån barnperspektivet? Är det bra för barn att det i det här sakramentet, eller vad det nu heter, att det i äktenskapet mellan man och kvinna blir barn men också att det väldigt ofta resulterar i skilsmässa? 84 () replik: Jag vill tacka för frågan. Skilsmässa är inget som planeras när en man och en kvinna ingår ett äktenskap, när de lovar varandra trohet, som du gjorde med den man som inte var gubbe 1972, tills döden skiljer dem åt. Det är de idealen vi går in i detta med. Annars satsar vi inte på varandra. Annars står vi inte där och lovar något inför en präst, en domare, ett kommunalråd eller någon annan, en imam eller en rabbin. Vi går in i detta med ambitionen att hålla ihop. Jag är inte den det kan inte heller någon annan vara som kan uttala sig om det enskilda fallet. Men väldigt många äktenskap går isär. Det är inte, som säger, vardagsmat för dem som går igenom en skilsmässa. Det tror jag inte. Det är inte vardagsmat. Det är säkert i de allra flesta fall väldigt uppslitande och krävande. Det är en sorg över det man hade satsat på och gått in i. För tittade man varandra djupt in i ögonen och sade: Ja, jag vill satsa på dig. Jag vill inte bara göra detta till en privat sak. Jag vill visa detta offentligt i det här sammanhanget, vid den här vigseln, att vi satsar på varandra. När en skilsmässa väl är där är det svårt. Det beslutet har fattats av två personer, två vuxna personer och är deras beslut. Att vi har för många skilsmässor i är det väldigt många som tycker. Jag tycker definitivt det. Jag tycker att vi vuxna ska klara konfliktlösning mellan man och kvinna på ett bättre sätt än vi gör . Jag vågar tro att för många ger upp för tidigt, men jag kan inte uttala mig om det enskilda fallet. 85 () replik: Jag måste säga att jag inte är en förespråkare för att vi på något vis inte ska få lov att skilja oss när vi vill. Jag bara ser att vi inte har pratat om det, utan äktenskapet mellan man och kvinna är en trygg värld, en grand värld, och så visar det sig att det spricker väldigt ofta. pratar om att man kan bli vigd av domare, av kommunalråd, och så räknar han upp flera olika. Javisst, så är det. Men vi pratar om dem som har en relation till , som ber aftonbön, som har vuxit upp i en familj där man har bett till : Tryggare kan ingen vara, välsigna mamma och pappa. Jag vet inte alla olika jag har pratat med mina barn om. Men det är just det som kd nu vill neka den person som blir oerhört kär och livskamraten är, om jag nu är en kvinna, en annan kvinna. Det är precis det som det handlar om. Jag har också rätt inför att visa det för församlingen, eller om jag bara har det som en tradition, något kulturellt eller vad som helst. Det är precis det. Allt det andra är vi överens om. Det kan vi göra. Men det handlar om att få vara en del av det, att få göra samma sak, att inte bli åtskild, att mina barn om jag nu skulle ha varit homosexuell hade kunnat veta att jag också hade kunnat vara trogen den gud som jag tror på. 86 () replik: Jag vill tacka för det här andra inlägget. Jag tror att det är oklokt att jag som en vanlig medlem i , ekumeniskt sinnad både åt det frikyrkliga hållet och det katolska och ortodoxa hållet, ger mig in i en teologisk diskussion. Jag har försökt redovisa det remissvar som Kyrkostyrelsen i stod för och som pekade på att den allkristna uppfattningen runt om i världen i kyrkorna är att äktenskapet historiskt, bibliskt och i nutid är en förening mellan en man och en kvinna. För det är den relation som kan föra livet vidare, och äktenskapet är relaterat till livets fortbestånd och det kommande släktet. Oerhört kär kan man vara i människor som man inte får gifta sig med. Jag kan inte komma ifrån att den filosofiska grund som den nya lagstiftningen vilar på inte i sig utgör någon spärr mot att någon av de återstående begränsningarna vad gäller släktskap, antal eller ålder inte skulle kunna ruckas. Vi har rätt att tycka olika om detta. Men jag måste ändå ha rätt att framföra att om man tycker att bara kärleken till en annan människa definierar ett äktenskap är det väldigt många människor som inte får ingå äktenskap. Är det något som har följt människan genom historien och som har präglat vår litteratur är det kärleken från en man till den andra kvinnan eller från kvinnan till den andra mannen. Men det innebär inte att äktenskap definieras på ett annat sätt än ett par, mellan en man och en kvinna. 87 HANS (): Den här debatten har pågått i kammaren sedan kl. 9 , vilket tyder på frågans komplexitet men också på det engagemang som finns. frid brukar man ibland önska varandra i kyrkbänkarna om . Man tar varandra i hand, man ser varandra. I kyrkornas fridshälsningar möter människan en annan människa. Jag tror att vi ibland inom politiken, alldeles oavsett religiös hemvist eller ingen religion alls, skulle använda oss av fridshälsningen oftare, närma oss varandra i ödmjukhet och respekt. Vi tror oss vara sanningar på spåren. Vi tror oss veta vilka förslag som är bäst för vårt land eller . borde alltid tvivel gnaga inom oss. Den vi ser som politisk motståndare kan vara bärare av något klokt och befogat. Inte minst i den här debatten som förs borde vi reflektera kring vår respekt och allas vår önskan att forma ett samhälle präglat av mångfald. i riksdag har gett mig nya bekanta och vänner, personer över parti- och blockgränser som jag hyser den största respekt för, både som människor och för den politik de representerar. Två av dem finns i mitt eget parti. Två av dem har funnits i kammaren. och är goda riksdagskolleger till mig. På partistämma i kom vi att argumentera i just frågan om könsneutrala äktenskap. Deras syn på saken vann den moderata partistämmans bifall. Det jag och några tillsammans med mig anförde avslogs. Så fungerar det. Det har jag full respekt för. Jag kunde faktiskt i mitt hjärta dela den glädje de kände. Jag tror att detta till och med fångades på bild av pressfotograferna. Jag förstod vad de ansåg att detta beslut betydde för dem. Jag var glad med och . Så här i efterhand kan jag dock notera att den glädje som speglades och synliggjordes, inte minst i medierna, aldrig möttes av en spegelbild som visade hur de som motsatte sig tanken på könsneutrala äktenskap kände och tänkte. För egen del tror jag att det är viktigt att inse att det som finns utanför nog kommer att vara mer delat i synen på könsneutrala äktenskap än vad eftermiddagens omröstning kommer att visa i form av hur riksdagsledamöterna röstar. För en hel del personer handlar denna fråga om identitet och självbild. Det handlar om hur man själv definierar sig som människa och sätter in sig i ett större sammanhang. Det gäller dem som önskar se ett könsneutralt äktenskapsbegrepp och också dem som önskar slå vakt om äktenskapsbegreppets traditionella form. brukar det i hänvisas till olika stormar i form av e-post och brev i stora mängder. Så gjordes exempelvis i samband med den så kallade FRA-debatten då en kvällstidning skapade möjlighet att sända in standardiserade kommentarer till riksdagsledamöterna. Jag tror att det för egen del rörde sig om ca 35 000 sådana mejl. Några av de första tusen insända försökte jag besvara. Sedan blev uppgiften ogörlig. Rätt snart visade det sig att samma person hade skickat flera mejl och att kanske av adresserna var felaktiga eller inte fanns. Dessutom hade både och engagerat sig som brevskrivare, vilket jag faktiskt tillät mig att betvivla. Av den stora massa som sades finnas utanför kunde mängden krympas från kanske 35 000 till långt under 10 000. I äktenskapsfrågan har jag fått bortåt 1 5002 000 mejl och brev. Jag har försökt besvara dem alla. Inte en enda gång har det varit en felaktig adress. FRA-frågan sades beröra. Det är sant. Äktenskapsfrågan berör också hela landet. För egen del anser jag att det för oss lagstiftare är viktigare att ordna juridiken än semantiken. Jag menar att det borde undersökas huruvida det är möjligt att juridiskt ordna så att par av samma kön ges samma rättigheter respektive skyldigheter som i relationen man och kvinna utan att för den skull begreppet äktenskap ändras. Det kan finnas fördelar med detta. Därmed skulle ett lika starkt rättsskydd uppnås för alla oavsett sexuell orientering som ordet äktenskap inte definierades på politisk väg utan av människor själva i enlighet med egen tro, tradition, uppfattning eller församlingstillhörighet. Utifrån det civila samhällets utgångspunkter med församlingar, kyrkor och förbund finns en inte helt felaktig syn på att äktenskapsrätten fortfarande uppfattas som en för staten och kyrkan gemensam angelägenhet. Så var det 1915 när grunderna för äktenskapet lades fast. Lagen om äktenskaps ingående och upplösning som inarbetats i antogs av som civillag och av kyrkomötet som kyrkolag. Förhållandena är nu ändrade. stiftar ensam äktenskapslag. Kyrkomötet beslutar självständigt om äktenskapet i kyrkohandboken och kyrkoordningen. Intresset och engagemanget för ordet och definitionen av äktenskap är således historiskt och praktiskt långt bredare och djupare än endast vad genom beslut slår fast. har i likhet med en del andra remissinstanser klargjort hur äktenskapet enligt deras mening bör tolkas. Detta menar jag borde tala för en annan ordning. Det är en ordning som ett antal biskopar i , både sådana som kan tänka sig samkönade relationer och sådana som motsätter sig det, öppnade för i en debattartikel för någon vecka sedan. Kyrkans rätt att viga måste avskaffas, menar debattörerna. Man måste inrätta den ordning som i debatten kommit att kallas civilrättslig, hävdar biskoparna. Jag citerar lite kort ur artikeln: Äktenskapslagstiftningen har skett i samspel mellan och staten. Det blir annorlunda med den nya äktenskapslagen. utformar staten den själv, utan medverkan från . Då blir det logiskt att staten också handlägger den juridiska delen själv, utan att religiösa eller borgerliga riter och ceremonier blandas in. viger med rättsverkan på delegation från staten. Den delegationen bör inte förnyas. vill vi ha kvar möjligheten till kyrkbröllop, med hela högtidligheten och festen. Därför hade jag önskat att man kunde införa en rättsordning med lika rättsverkningar för alla par som det civila samhället visas respekt. Med avskaffad vigselrätt för alla samfund behöver inget samfund hantera frågan om äktenskap som en integrerad del av sin egen gudstjänstordning. Däremot kan samfund i efterhand förhålla sig till par som ingått en juridiskt bindande relation genom välsignelseakt eller annan ceremoni. Den kan i ord och handling utformas helt självständigt. Lyssnar man till dagens debatt och läser det särskilda yttrandet från önskas en ordning med så kallad vigselplikt. Jag litar på de utfästelser många ledande politiker gjort i denna fråga men befarar ändå att opinionsarbete och andra kampanjer i enlighet med de önskemål som bland annat framförts av med tiden kommer att tvinga fram just denna lösning. Jag tror inte att det kommer att ske eller nästa mandatperiod, men jag tror att det kommer. Just därför tycker jag att man redan nu borde undersöka och utreda förutsättningarna för en annan ordning. Med önskan om frid och förståelse för såväl mig själv som mina riksdagskolleger i denna för en del mycket viktiga men mycket komplexa fråga yrkar jag bifall till motion C7 som jag och några moderata kolleger väckt. I detta anförande instämde , och de (alla m). 88 (): Det här är ett beslut i raden av viktiga beslut som syftar till att ge HBT-personer samma rättigheter som heterosexuella. Det har hänt mycket då det slutade att vara kriminellt att ha en homosexuell relation, en kärleksrelation till en person av samma kön. Ett annat märkesår var 1979 då vi i strök homosexualitet ur Klassifikation av sjukdomar. Det hade föregåtts av en ockupation av trappa av RFSL:s företrädare. Man kan säga att det var föregångaren till Pridetåget, men det var så litet att det rymdes i trappa. hade det inte rymts med tanke på alla de tiotusentals människor som deltar i det tåget. Skälet till ockupationen var att man hade försökt bli friskförklarad. Då blev det väldigt tydligt för oss vilken diskriminering och vilka övergrepp, fysiska och psykiska, som homosexuella personer utsattes för. Det här fördes in i som kom 1984 och som kom med en rad förslag.