prot · GX0937 · 2009-11-25 00:00:00 — Vi är också väldigt oroliga över det här, och vi har försökt ställa mängder av frågor om detta för att få svar på om det verkligen kommer att påverka sociala företag eller inte. Uppenbarligen skiljer sig uppfattningen väldigt mycket. De sociala företagen själva, kommuner och landsting hävdar att det är stor risk att de här verksamheterna inte kommer att kunna bedrivas på samma sätt som . Från säger man att det inte finns någon risk över huvud taget. Sanningen är helt enkelt att ingen vet. Svaren vi får är mycket tveksamma. bedriver ofta verksamhet på konkurrensutsatta marknader. Det är det som egentligen skiljer dem från dagverksamhet eller mer fritidsbetonad verksamhet för människor som står långt från arbetsmarknaden eller är sjukskrivna. Det kan till exempel handla om mentalt funktionshindrade som driver kaféverksamhet och säljer kaffe och bullar till människor i kommunen. Det kan handla om utbrända människor som har varit sjukskrivna och som börjar bedriva städverksamhet i enklare former. Det finns massor av exempel runt om i på hur man bedriver sådan här verksamhet. Det viktiga är just att verksamheterna sker på den ordinarie marknaden och att man när man arbetar där faktiskt känner att man bidrar till samhället, att man utför en tjänst eller producerar en produkt som samhället efterfrågar och som gör att man känner att man bidrar till samhällets utveckling. De här verksamheterna är oerhört viktiga för de människor som deltar i dem. Det ger självförtroende för människor som har haft en väldigt svår situation. Det ger en känsla av att vara behövd för människor som ofta har varit långt borta från arbetsmarknaden väldigt . För många av de här människorna är de sociala företagen med kommunalt stöd i ryggen den enda möjligheten att på något sätt komma in på arbetsmarknaden. Alternativet är att de helt enkelt kommer att fortsätta att vara i bidragssystemen. Därför tycker vi att det borde vara ett grundkrav att man åtminstone får klargjort om de här sociala företagen kommer att påverkas, om de kommer att kunna dras inför domstol när de bedriver verksamhet som sker på en konkurrensutsatt marknad. Jag måste säga att utskottsmajoritetens avfärdande av de här farhågorna skapar stor oro i sig. Man hänvisar till att hävdar att det inte kommer att rubba rättsläget för den kommunala kompetensen och att det inte finns någon risk för att social verksamhet i syfte att ge arbetshandikappade sysselsättning skulle komma att förbjudas. Frågan är vilken fog man har för att hävda den här uppfattningen, för det är uppenbart när man ställer frågor till just näringsutskottet att de inte kan ge dessa besked. När man ställer frågor om hur social verksamhet inom säljverksamheter, till exempel kaféverksamhet, kommer att påverkas får man väldigt tvetydiga svar. Å ena sidan säger man att om det är en viktig verksamhet som ingen annan kan utföra är det klart att kommunerna ska få utföra den. Å andra sidan säger man i nästa mening att är det så att man har en säljverksamhet som konkurrerar på en konkurrensutsatt marknad är det tveksamt. Då är det stor risk för att man kommer att få ett bakslag i domstol. Att gå till beslut med ett sådant dåligt beslutsunderlag känns för oss väldigt oroande och inte tillfredsställande. Det finns många andra frågor som också har varit uppe. Kommer den kommunala musik- och att kunna driva sin verksamhet vidare om det finns privata verksamhetsutövare, till exempel musiklärare, vilket vi vet att det finns, i samma kommuner? Om de klagar, vad händer då? Kommer den kommunala att kunna bedriva sin verksamhet? Vi vet ju alla att den kommunala har en oerhört stor betydelse och att det till exempel är den kommunala som har möjliggjort mycket av det vi kallar det svenska musikundret med en stor musikexport. Det finns en bred kunskap och kompetens när det gäller musikskapande i som inte finns på många andra ställen. De frågetecken vi har ställt upp har gjort att vi har begärt att få ytterligare underlag. Vi tycker att det är rimligt att man innan man går till beslut i en så här stor och viktig fråga faktiskt får ett så bra underlag som krävs för att vi ska veta vilka konsekvenser beslutet får. Vi har begärt en offentlig hearing i utskottets regi där vi kan samla alla intressenter i ett rum och ställa samma frågor till Kommuner och Landsting, till och till andra som inhandlar dessa tjänster. Majoriteten i utskottet säger nej. Det är i sig väldigt oroande. Jag tycker att det verkligen är upprörande att man inte är beredd att ta fram det faktaunderlag som behövs för att vi ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut. Vi har sett att man har fått hård kritik från , som är den ansvariga domstol som ska hantera de här ärendena. De pratar om att det finns odefinierade rättsliga begrepp och att det är en mycket oklar avvägning mot annan lagstiftning som gäller . Kommuner och Landsting har fört fram oerhört tung kritik mot det här förslaget och pratar om att det finns en utbredd oro bland många kommuner runt om i landet. Det är oklarheter när det gäller krav i EU-lagstiftningen att man måste bedriva serviceverksamhet medan samma sak i princip förbjuds av den nya lagstiftningen. har uttryckt oro för vad det här kommer att få för konsekvenser för regionalpolitiken. Vi tycker att den enda konsekvensen borde vara att utskottsmajoriteten tar sitt ansvar och ser till att det faktiskt genomförs en hearing och att man får fakta på bordet, får svar på de frågor som finns. Den andra konsekvensen är att vi tvingas yrka avslag på förslaget till den här lagstiftningen därför att det finns så många tveksamheter och så många oklarheter. Det avslaget innebär att vi från oppositionens sida begär att regeringen kommer tillbaka till med ett nytt förslag som ger mycket bättre besked om vilka konsekvenser lagstiftningen får. Det är det vi tycker är den enda ansvarsfulla vägen att gå i det här ärendet. Jag yrkar avslag på förslaget. 21 (): Lagen om offentlig säljverksamhet är en efterlängtad lag av de privata företagen. Lagen innebär en möjlig domstolsbedömning i enskilda konkurrenskonflikter mellan aktörer i offentlig och privat sektor. Lagen ska bli ett effektivt verktyg för att säkerställa sund konkurrens mellan det privata och det offentliga. Det finns ett stort behov av att stärka det privata näringslivets möjligheter att hävda sig mot det offentliga. Det behövs ett verkningsfullt sätt att hantera och rättsligt kunna pröva enskilda konflikter. Principen bakom den nya regeln i konkurrenslagen är att offentliga och privata företag ska ha likartade villkor om de agerar på samma konkurrensutsatta marknad. får möjlighet att ingripa när kommuner, landsting och staten i sin säljverksamhet hindrar en sund konkurrens. Lagen blir användbar i konfliktsituationer men får även en avhållande effekt. I många av kommuner är osjyst konkurrens ett osunt och tyvärr vanligt problem. Gränserna för vad en kommun och en annan offentlig aktör kan och bör göra eller inte göra är uppenbarligen otydliga. Nuvarande tandlösa regelverk biter inte ens på de fall som är långt förbi gråzonen. Stat, kommuner och landsting säljer varor och tjänster på marknaden till mångmiljardbelopp. Det ligger i marknadens och skattebetalarnas intresse att effektiv konkurrens råder. Gällande lagverk har varit otillräckligt och otidsenligt. har privata företag svårt att få sin sak prövad, och sanktionerna är som sagt tandlösa. Marknadsförutsättningarna för offentliga och privata företag är på många sätt olika inte minst kan risktagandet i ett privat drivet företag inte jämföras med det offentligt drivna. Inte heller har ett privat företag i regel den finansiella styrka eller de garantier som en offentlig aktör har. En kommun kan till exempel aldrig gå i konkurs. Kommuner och andra offentliga aktörer har andra förutsättningar vid sin prissättning, vilket påverkar konkurrensförhållandena och leder till konflikter. Offentliga verksamheter bär i många fall inte sina egna kostnader och subventioneras direkt, indirekt och dolt eller i kors. Kommunallagen säger att kommuner får bedriva näringsverksamhet om den drivs utan vinstsyfte och går ut på att tillhandahålla allmännyttiga tjänster. Men kommunallagens vinstförbud och den självkostnadsprincip som i praktiken gäller leder till problem genom låga avkastningskrav och skeva prismodeller. Självkostnadsprincip och symtomet med skattefinansierad underprissättning är konkurrenssnedvridande och omöjliggör konkurrens på lika villkor. För småföretagare är detta, som jag tidigare, sade en efterlängtad lag. Det är främst företag med färre än 50 anställda som känner sig utsatta för konkurrens från offentlig verksamhet. Allt som oftast är det småföretag på den lokala marknaden som slås ut. Med den nya lagen om konfliktlösning vid offentlig säljverksamhet på marknaden visar regeringen att den tar företagarnas situation på allvar, men man tar också den offentliga kärnverksamheten på allvar. Att till exempel sociala företag, som har nämnts här tidigare, får drivas ingår i den kommunala kompetensen och har ett bestämt syfte. Problem finns också i det offentligas angränsande verksamheter och överskottsförsäljning. I vissa fall finns det ingen anledning för en offentlig aktör att ha ekonomisk eller kommersiell verksamhet inom ett område. I några fall tränger den felaktigt helt ut privata initiativ. I många fall handlar det om verksamheter som inte hör vare sig till den kommunala kompetensen eller till välfärdens kärna och som marknaden minst lika väl skulle kunna tillhandahålla. I de fall det finns ett försvarbart motiv och är förenligt med lag eller där säljverksamheten inte påverkar konkurrenssituationen kan verksamheten fortgå. Det kan betonas att en konkurrensbegränsande säljverksamhet i vissa fall kan vara acceptabel enligt . Det är dock klokt om kommunerna löpande omprövar sin säljverksamhet för att se om verksamheten bör upphöra alternativt bedrivas på ett mindre konkurrensbegränsande sätt. I detta sammanhang ska det offentliga också noga se över i vilket syfte som verksamheten drivs. En kommun som hyllat och som man kan se som ett föredöme i detta sammanhang är . Där har man alltså inlett en inventering av sin verksamhet i den nämnd som redovisar flest exempel på eventuell snedvriden konkurrens. I detta fall är det den tekniska nämnden. Sammanlagt handlar det om åtta olika verksamheter som nämnden menar att man inte bör fortsätta med. Man ska nu ta ställning till vad som bör vara kvar och vad man ska upphöra med. spelregler mellan privat och offentlig verksamhet har fundamental betydelse för företagsklimatet. Skattefinansierade verksamheter kan inte tillåtas konkurrera ut privata företag. Få saker är så företagshämmande som en osund konkurrens. På marknader där förutsättningar för konkurrens finns kan osunda villkor omöjliggöra privata initiativ. Vi vet alla hur viktigt det är med ansvarsfull hushållning med offentliga medel och främjande av företagsamheten i vårt land. De nya reglerna om offentlig säljverksamhet kommer att gynna företagandet och tillväxten i vårt land. finns lagens verktyg för att sätta stopp för subventioner, dumpade priser och andra konkurrensmässiga oegentligheter där det finns verklig eller potentiell privat konkurrens. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationen. I detta anförande instämde (). 22 () replik: Vi instämmer från vår sida i att det ska vara sund konkurrens och likartade villkor. Det är viktiga frågor just av den anledningen att vi vet att det understundom har funnits fall med osund konkurrens. Vi har också tagit del av den allmänna diskussionen kring detta. Det vi invänder mot är hur man har format denna lag som har fått så mycket kritik. Jag skulle under hela min replik kunna prata om den legala kritik som har kommit fram mot detta. Det gäller inte om det är rätt eller fel, för vi är alla överens om att vi bör ha en sådan här lagstiftning. Problemet är att legala institutioner, till exempel , och även andra har riktat kritik och sagt att det är praktiskt taget omöjligt att hantera detta. Det sägs att man tidigare inte har kunnat pröva och att det inte har funnits sanktioner. Nej, men det finns inte så mycket sanktioner nu heller. Visserligen kan vite utdömas, men några egentliga sanktioner finns inte. Man kan förbjuda verksamhet, men så mycket mer kan inte göras. Ni vill slå vakt om småföretagarna. På något sätt säger ni liksom reflexmässigt alltid det. Men i verkligheten är det i de fall som hållits fram stora vårdkoncerner eller stora byggbolag och byggkoncerner som har klagat och tyckt att det hela är allvarligt. Hur vet vi att det också är småföretagen i mina exempel blomsterhandlaren, sångpedagogen och det lilla vårdföretaget och inte bara storkoncernerna som ser till att framgångsrikt kunna driva de här frågorna? Detta är viktigt. 23 () replik: nämner och den kritik som framförts. Också jag har tagit del av den kritiken. Men det blir väldigt ensidigt när bara en tingsrätt tas fram. Det är också andra tingsrätter , och så vidare men även ett antal kommuner, ja, flertalet av de kommuner som svarat på remisserna, som har sagt sig vara positiva till förslaget. De ser det positiva i detta. På något sätt får vi också nyansera debatten kring de svar som kommit in. Totalt sett framstår det som positivt att den här typen av förfarande införs. Det handlar faktiskt om att ta sådana här ärenden till en tingsrätt, till exempel till , om det inte kan lösas på annat sätt. Man börjar inte med tingsrätten. Lite grann tyckte jag mig ana i anförande att det är kommunerna som alltid har fel. Så kommer det inte att vara, utan det kommer att göras en opartisk bedömning av vad som händer. Dessutom börjar man på frivillig väg, precis som . Man börjar med att se om konflikten kan lösas på frivillig väg. I de fall där det inte fungerar har företagen ytterligare en möjlighet att gå vidare, via . På något sätt får, som sagt, den här debatten nyanseras. Men jag skulle vilja säga att det är de små företagen som väldigt mycket lider av den nuvarande situationen, till exempel när kommunerna tar över och konkurrerar ut verksamhet. I finns det ett antal exempel på att man ökat den kommunala säljverksamheten trots sanktioner. Dessa har inte gett någon som helst effekt. Tvärtom har det blivit en ökning. Jag kan ta ett exempel från min hemkommun där ett litet turistföretag för blev utkonkurrerat. 24 () replik: Nej, jag har verkligen inte tagit upp detta ur kommunernas perspektiv. Det är nog bara det man vill lyssna på som i så fall har lyssnat på. Det jag tycker är viktigast är att vi får en rättssäker och förutsägbar lag. Det får vi inte genom det här förslaget. Ett antal företag, kanske småföretag, som tycker att kommunen i fråga bedrivit en osund konkurrens kommer förmodligen att få fel eftersom en sådan här lag kan tolkas nästan som man vill. Det är det här som är problemet, och det är detta som är den legala invändningen mot den föreslagna lagen. Jag har åtminstone skummat igenom alla remissvaren och kan bara, herr talman, konstatera att så gott som alla remissinstanser har pekat på nämnda oförutsägbarhet i den föreslagna lagen. De flesta säger att en lag behövs och tycker att det är bra att ett förslag läggs fram. Men sedan pekar man också på detta med vägledning vid rättstillämpning. Man pekar på att de processuella reglerna är väldigt annorlunda. Fallet kan jag inte exakt. Men om jag hört rätt handlar det om flera stora bygg- och anläggningsföretag som driver frågan. Det handlar i det sammanhanget inte om de små företagen, om jag nu förstått den saken rätt. Men jag kan, som sagt, inte det fallet. Kanske är mer insatt i just det fallet. Men ta de frågor som handlar om den lilla blomsterhandlaren som känner sig utkonkurrerad eller som känner av konkurrensen. Eller ta sångpedagogen eller det lilla bussbolaget på orten mot länstrafikbolaget. Där ger propositionen ingen som helst vägledning, utan det är bara att vänta tills kommer till sitt första prejudicerande mål. Det kan kosta småföretagarna väldigt mycket pengar. 25 () replik: Jag tror att vi har läst remissvaren på lite olika sätt. Jag ser många positiva svar och har inte uppfattat dem på samma sätt som . Men vi har, som sagt, lite olika ingångar här. Jag tycker att vi får en tydlig och bra lag som kan vara till hjälp i de fall där det är konflikter och som ger sanktioner när den stora kommunen inte följer den tidigare rekommendationen. När det gäller de exempel med bland annat småföretagare och musikskola som tar upp kan jag säga att en musikskola fyller allmänintresset och har en lång tradition. Här är det inte fråga om en retroaktiv lag, utan lagen är framåtsträvande. Båda två har vi hört det svaret, så argumentet om småföretagare köper jag över huvud taget inte. Sedan finns det olika fall helt utanför den här lagstiftningen. De ligger alltså under en helt annan lagstiftning. Socialdemokraterna har ju hittat en ny nisch i att bli småföretagarnas vänner. Jag ska inte ställa en fråga utan undrar bara hur det kan komma sig att ett parti som vill värna företagen vill fördröja en lag på det sätt som Socialdemokraterna nu vill göra. Fortsatt blir därmed rättsläget så osäkert som här säger att det blir med en ny lag. Jag får inte ihop det här. Det är helt obegripligt hur ni i Socialdemokraterna resonerar om detta. 26 () replik: , jag tror att vi är överens när det gäller att försöka få en lösning där det finns konflikter och en konkurrenssnedvridande verksamhet. Tyvärr ger inte det här lagförslaget någon klarhet i hur det ska gå till. Jag blev lite bestört när jag lyssnade på här och när problemen med verksamhet togs upp. sade att konkurrenssnedvridande verksamhet ofta består i det faktum att kommunerna inte kan gå i konkurs och i att kommunerna tillämpar självkostnadsprincipen på marknaden. Om det är problem med självkostnadsprincipen kan man faktiskt gå in och ändra i kommunallagen, som reglerar dels vad en kommun får ta ut för den verksamhet som den bedriver, dels hur. Det är en himla tur att en kommun inte kan gå i konkurs. Det är väl ändå inte meningen att ändra i lagstiftningen i det avseendet, eller hur? sade också att man vill värna småföretagen och att man nu ger dem bättre konkurrensmöjligheter. Jag tror att det här lagförslaget, som ger företagen en möjlighet att föra talan direkt i tingsrätten om inte gör det, innebär att det blir de stora företagen som gör det. De små företagen kommer inte att vare sig ha råd eller våga riskera en rättslig prövning i tingsrätten. Många småföretag är dessutom mycket beroende av ett väl fungerande samarbete med kommunen. Men givetvis finns det konflikter också här. argument om småföretagen tror jag inte håller. 27 () replik: Det är skönt att vi är överens om någonting. Men jag skulle gärna se att vi också var överens om det som i det här fallet gynnar företagen och som inte gynnar enbart kommunerna. Det har i anföranden målats upp något slags skräckexempel på vad som kan hända. Det är inte så att det när det blir en rättsprocess alltid är kommunerna som drar det kortaste strået. Det kan faktiskt vara så att man om syftet är det rätta med den verksamhet kommunen bedriver kommer att fortsätta att göra det. Måla alltså inte bara upp en massa skräckexempel! Sedan är det faktiskt just säljverksamheten vi diskuterar och kanske inte huruvida en kommun ska kunna gå i konkurs eller inte. Det är inte vad det handlar om. Jag håller med om att det är skönt att kommunerna inte kan gå i konkurs, och det är helt irrelevant att prata om det i det här fallet. Jag tror att småföretagen uppfattar att de nu får en möjlighet att gå vidare, precis som i det exempel jag tog upp tidigare, med där det alltså finns sanktioner som kommunerna sedan inte följer. Där får företagen möjlighet att gå vidare med att kunna få detta prövat. Är det så att företagen är så beroende av kommunerna att de inte vågar är ju det ett riktigt problem, skulle jag vilja säga. Då tycker jag också att den kommunen definitivt borde se över sin verksamhet. Det är detta det handlar om. Det här är ett sätt att göra så att kommunerna tittar på vad det är för verksamhet de ska driva och vad det är för verksamhet de inte ska driva. Den är, som jag sade tidigare, framåtsyftande. 28 () replik: var det så att i sitt anförande faktiskt pratade om det faktum att kommunerna inte kan gå i konkurs som ett problem. Det var därför jag berörde det, men vi ska inte diskutera det vidare just . Om det blir en rättsprocess vet vi givetvis inte utfallet av den. ska se å ena sidan vad som talar för kommunerna och å andra sidan vad som talar mot kommunerna i det hela. Det är det som är problemet. Man har ingen vägledning för hur man ska bedöma de olika fall som eventuellt kan uppstå. Det är en del av kritiken: Det som händer och sker är rättsosäkert. Dessutom är det ju så att företaget om en kommun får rätt i kan ta nästa steg och överklaga till . Då får vi en ny rättslig prövning utifrån nya principer, som vi inte vet någonting om. Detta är det stora dilemmat med denna typ av rättsordning och detta förslag. Jag tror inte att ett litet företag i en kommun vågar göra den rättsliga prövningen av eventuella problem. Jag tycker som man gör i . Det är rimligt att det är kommunen och politiken som avgör och ser över sin verksamhet, ser över hur och vad man bedriver för verksamhet. Poängen med det är att befolkningen när det gäller kommun, landsting eller regering kan utvärdera den politiska verksamheten och välja och vraka vilka man vill ska styra. Med detta förslag får man en juridisk prövning av politiska beslut, och det tycker jag är orimligt. 29 () replik: Jag tycker att det är väldigt bra att man prövar frågor juridiskt med den kunskap som finns. Jag måste säga att jag tror att det är en trygghet för företagen och för rättsprocessen att det just blir en juridisk prövning och kanske inte bara en godtycklighet i en kommun samt att man får möjligheten till sanktioner. Man får möjligheten att se att nu är det fel, och blir det sanktioner. Man måste följa den juridiska process som pågår. När det gäller småföretagen och huruvida de ska gå in i förfarandet, det vill säga anmäla en kommun, menar jag att ett företag har två val. Antingen anmäler man till och får upp det till , eller också går man i konkurs på att kommunen konkurrerar ut. Vad väljer man? Jag tror att även vet vilket svaret skulle bli. Jag säger alltså så här: Jag litar nog mer på ett juridiskt kunnande än på det som jag uppfattar har funnits som förslag, att något råd inom fullmäktige skulle kunna göra denna bedömning. Det om något är nämligen rättsosäkert. Jag kan fortfarande säga att jag är lite förvånad över som vill värna småföretagen men fördröjer denna möjlighet för företagen att få en ordentlig prövning av sin konkurrens. 30 PER () replik: Jag tänkte återvända till de sociala företagen. Jag upplevde inte att vi fick något särskilt bra svar när det gäller möjligheterna för sociala företag med den lagstiftning som föreslås. Jag noterar att säger att det inte är något problem över huvud taget, som jag tolkar det. Då hör jag att är mer säker på sin sak än de tjänstemän som faktiskt har tagit fram lagen och varit i näringsutskottet och informerat oss. När man ställer frågan till dem säger de nämligen att det å ena sidan självklart ska kunna finnas företag som bedriver social verksamhet i kommunernas regi, men om de å andra sidan bedriver säljverksamhet handlar de inom denna lags omfång. De kan då mycket väl påverkas och tvingas upphöra med sin verksamhet. Det är detta som är det oroande. Jag var i och besökte sociala företag och träffade de anställda. I detta fall handlade det bland annat om mentalt arbetshandikappade som bedrev kaféverksamhet. Det är lätt att säga: Visst får ni driva företag, men om ni säljer någonting på den ordinarie marknaden konkurrerar ni med andra företag, och då är er verksamhet inte godkänd.