prot · GX0946 · 2009-12-09 00:00:00 — Bland de enskilda människorna finns föräldrar; kvinnor som har försörjningsansvar för sina barn. Ni har inte ens bemödat er om att ta reda på hur många dessa kvinnor är och hur många barnen är. Ni har valt en egen väg för och för barn och familjer. Faktum är att ni hade pengarna och ni hade kunnat göra skillnad, men ni valde att använda 100 miljarder en etta och elva nollor våra gemensamma pengar till vår gemensamma välfärd för att lägga i privata fickor. av skattesänkningarna har gått till de rikaste i landet. Min mormor, som jag ständigt har på min axel, en av mina ledstjärnor i det engagemang jag lägger in i politiken, hade krävt svar. Jag ska ge henne mitt svar på en socialdemokratisk politik och delvis rödgrön politik ledd av en socialdemokrat. Jag ska ge mitt svar till dem som är engagerade i ett som gör det enkelt att vara barn och ha familj, som gör det lätt att kombinera ett yrkesliv med ett familjeliv, som ger en trygghet hos barn genom att de vet att båda föräldrarna kan försörja sig själva och sina barn. Beskedet är att man kan lita på mig. Jag vet varifrån jag kommer, och jag vet vart jag ska. Vi ska tillbaka till ett välfärdsland, ett möjligheternas land, ett land med generell välfärd och kompensation till dem som behöver mer, ett land där vi betalar skatt efter förmåga och får tillbaka utifrån behov, ett land som har råd att satsa på jobben och därmed råd att satsa på familjer och barn. Vi socialdemokrater lägger fram ett antal konkreta förslag. Vi tänker höja taket i den tillfälliga föräldrapenningen och havandeskapspenningen. Vi tycker att det är viktigt att föräldrar ska känna trygghet i att kunna vara hemma med sina barn när de är sjuka. Vi är beredda att skapa en mer flexibel föräldraförsäkring. Vi tycker att man ska kunna ta ut föräldraförsäkringen ända fram till det att barnet är . Det handlar om att ge mer vardagstid för föräldrar och barn utan att man för den skull helt behöver lämna arbetsmarknaden. Vi skulle vilja höja underhållsstödet med och barn som ett sätt att stödja de ensamföräldrar som har det tuffast i . Vi är beredda att stimulera barnomsorg , nätter och . Det är ett bra sätt att stödja jobben, att man faktiskt kan ta ett jobb och veta att barnet har det tryggt i barnomsorgen när man jobbar. Vi är också beredda att höja tilläggsbidraget till studenter med barn . Det skulle innebära för ett barn och för två barn. Tillsammans med de rödgröna är vi beredda att avskaffa VAB-intyget, avskaffa vårdnadsbidraget och införa en gemensam månad vid barnens födelse. Det skulle ge en möjlighet för båda föräldrarna att tidigt få tid med det lilla barnet. Jag är fullständigt övertygad om att om man tidigt tar ansvar för barnets dagliga omsorg lämnar man inte barnet, inte ens om kärleken tar slut mellan föräldrarna. Vi är beredda att tillsammans föra en politik som minskar barnfattigdomen. Ett , ett välfärdsland, ett möjligheternas land, ska inte ha några fattiga barn. Det är att beskära barns drömmar och framtid. Jag är mycket stolt och glad över att kunna lägga fram ett så kraftfullt alternativ till den borgerliga budgeten när det gäller den ekonomiska familjepolitiken. För mig handlar det om respekt, om alla människors lika värde. Min mormor sade till mig att jag har ett värde bara för att jag är jag. Hon sade att jag skulle sträcka på mig därför att ingen annan kommer att sträcka på sig åt mig. Hon hade en genuin känsla för rätt och plikt och för tilltro till varje individs inneboende kraft. Det är mitt uppdrag att föra fram den andan, ambitionen och inriktningen för . tjänar på rättvisa, och tjänar på en rödgrön s-ledd regering. Med det här skulle vi kunna få en modern, ambitiös familjepolitik som sätter barn och familjer i centrum och som också ger fler och nya chanser. Jag står naturligtvis bakom alla våra s-reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 42 under punkt 39. 136 (): Om jag säger talet 1 066 vill jag att några i alliansen ska reagera. Någon tänker kanske på det min pappa tänkte på, nämligen , 1066. Det var det han svarade på alla frågor om årtal, jämt, oberoende av vad det gällde. Nej, det var 1718 vid . Jag är väl medveten om det, men han brukade lite på skoj, lite på allvar, svara så på varje fråga om årtal som ställdes. Men den siffran antyder också något annat. Det är nämligen så många kronor i inkomstskillnad som den här regeringen har åstadkommit mellan män och kvinnor. På de som den här regeringen har fått råda har inkomstklyftan mellan män och kvinnor vuxit med . Det är följden av en medveten politik. Den handlar om att man har förändrat arbetslöshetsförsäkringen, sjukförsäkringen och föräldraförsäkringen, som har att göra med det förändrade skattesystemet. Jag tänker inte ta tid i den här debatten att diskutera alla dessa frågor. Det gör vi i de debatter där de frågorna hör hemma, men en av dem hör hemma här, nämligen föräldraförsäkringen. Den här regeringen har försämrat föräldraförsäkringen, som har inneburit ökade skillnader i inkomst mellan män och kvinnor. Vi vet att man har sänkt både ersättningsnivån och högsta beloppet man kan få ut i föräldraförsäkringen. Det är dåligt för den som inte får lika mycket pengar som . Men det är också ur ett jämställdhetsperspektiv, ett feministiskt perspektiv, ett problem. Vi vet att det finns kvinnor förstås som tar ut av havandeskapspenningen. Det är inget konstigt. Det är rätt naturligt att det är så. Men de tar också ut av föräldrapenningen och av VAB-dagarna. Om de ersättningarna sänks innebär det förstås att klyftan mellan män och kvinnor ökar. Inkomstskillnaderna blir större mellan män och kvinnor. Den förra debatten kom av någon märklig anledning att handla om skatter fastän de var inte en del av det betänkandet. Det kanske inte har så stor betydelse för alliansen. Skillnaderna är inte så viktiga. Får allihop det lite bättre är det ganska lugnt. Då ska man inte klaga på att inkomst- och maktskillnaderna växer. Men vi har en annan syn. Klyftan i sig är ett problem, därför att möjligheterna till egen försörjning är en av de två grundpelare som kvinnors möjlighet till ett värdigt liv består av. Därför är de försämringar av föräldraförsäkringen som regeringen har genomfört ett stort problem ur jämställdhetssynpunkt. Det är mycket möjligt, fru talman, att man egentligen inte har uppfattningen att det är viktigt att främja jämställdhet mellan könen inom ramen för den politik vi nu diskuterar. Vi har föreslagit att man skulle ändra målet för det här politikområdet och i stället uttrycka det så här: Skillnaderna i de ekonomiska villkoren mellan familjer med och utan barn ska minska, och jämställdhet mellan könen ska uppmuntras inom ramen för den generella politiken. Tillsammans med har vi lämnat in den reservationen. Jo, därför att det är en viktig sak att göra skillnad mellan familjer med och utan barn. Det är också viktigt med jämställdhet mellan könen, och det måste man sträva efter på samhällets alla områden. Gör man inte det, om man avstår från att använda politiska verktyg för att utjämna skillnaderna i inkomster och därmed i makt mellan män och kvinnor, då kommer de i stället att öka till följd av en medveten politik. Låt oss ta föräldraförsäkringen som ett av de tydligaste exemplen. Föräldraförsäkringen är en stor förmån som många människor i det här landet har kämpat för att åstadkomma, som generationer före oss har kämpat för att få. Den ger en möjlighet att skapa en nära relation mellan barn och föräldrar. Men den är en försäkring som tas ut ojämnt av män och kvinnor. Man kan tycka att det inte är något problem. Man kan till och med tycka att det är naturligt. Jag är medveten om att de tankegångarna finns i ett och annat parti inom alliansen. Det är klart att kvinnor på något vis genetiskt är mer lämpade att ta hand om barn. Men har man inte den uppfattningen, och jag har inte den uppfattningen, tycker man i stället att det är ett problem att vi ett ojämnt uttag av föräldraförsäkringen. Då vill man göra något åt det, och då kan man välja några olika vägar. Man kan steg för steg öka antalet pappamånader, som om resten då naturligt nog är mammamånader. Det är det vi har hållit på med. Man kan företräda en tredelning av föräldraförsäkringen. Det låter på något vis naturligt matematiskt sett: en tredjedel till mamman, en tredjedel till pappan och en tredjedel som man får bestämma själv över, i praktiken förstås en tredjedel som också den går till mamman, i vart fall i av fallen. Det man måste fråga sig med ett sådant förslag är varför två tredjedelar av tiden i praktiken ska vara den ena förälderns. Det blir ett problem på minst två olika sätt, ett är när det gäller fördelningen av hemarbetet, för vi vet att det är i barnets tidiga ålder som man först och främst etablerar relation men då man också tar åt sig och gör många av de arbetsuppgifter som hör hemmet till. Ojämlikhet uppstår väldigt ofta, också i tidigare ganska jämställda förhållanden, när man får det första barnet. Det blir också ett problem på arbetsmarknaden, därför att om man vet att kvinnor i större utsträckning kommer att vara hemma med barn är det inte lika lätt för dem att hitta karriärvägarna och inte lika lätt att få lönehöjningarna. De är ju inte sällan baserade man har arbetat. Det finns alltför många exempel på att man fortfarande från arbetsgivarens sida låter frågan om huruvida en kvinna ska föda barn eller inte vara en del av urvalsprocessen för ett arbete, även om det är olagligt, och också en urvalsprocess när det gäller fortbildning, vidareutbildning och karriärvägar. Därför har vi budgeterat, klart och tydligt, för en individualiserad, jämställd föräldraförsäkring. Det är en av de frågor som vi kommer att lyfta fram under den kommande valrörelsen. Vi är väl medvetna om att inte alla håller med oss. I opinionsundersökningar visar det sig att många inte håller med oss. Men det var också många som trodde att jorden var platt en gång tiden. Det visade sig att den inte var det. Och vi har en viss tilltro till våra egna argument för att övertyga människor om att det nog faktiskt är en bra idé, inte minst ur jämställdhetssynpunkt men också för barnens bästa, att ha en individualiserad, jämställd föräldraförsäkring. Det ställer frågan vilka andra försäkringar man ska kunna överföra till sin partner eller någon annan person. Knappast sjukförsäkringen, eller hur? Vi har gemensamt, de rödgröna partierna, flera förslag i dagens betänkande. Det är värt att notera att vi gemensamt tar initiativ mot barnfattigdom och för att föräldrapenningförmåner ska kunna tas ut , och vi avvisar gemensamt vårdnadsbidraget, det där bidraget som glömde, höll jag på att säga, som man inte skulle leva på. Det som den här regeringen gick till val på påstod man ju var arbetslinjen. Alla ska arbeta även de som inte kan, har vi kunnat konstatera under dagens debatter i övrigt utom de som ska ha vårdnadsbidrag. Vi vet redan nu att kvinnor med utländsk bakgrund är överrepresenterade bland dem som tar ut vårdnadsbidrag. Vad drar alliansen för konsekvenser av det? Vad drar man för konsekvenser av att man har infört ett system som håller kvinnor hemma, kvinnor som skulle ha stora fördelar av att komma ut i arbetslivet och få ta del av de sociala relationer som det innebär och den ekonomiska frigörelse som det skulle kunna vara att få en egen försörjning? Vi har också ett gemensamt förslag om att avvisa den överbyråkratiserade modellen med VAB-intyg som är väldigt svårbegriplig. I vart fall är den svårbegriplig om man inte har utgångspunkten att folk försöker fuska lite till mans. Det är väl det som är grunden, skulle jag tro, till att det här förslaget har genomförts. Här sitter en regering som lite i allmänhet tycker att människor är bedragare och skojare som försöker fuska med lite av varje. Därför inför man ett system med VAB-intyg som är svårhanterligt och ganska orimligt överbyråkratiserat. Det grundläggande skälet är inte att man har bevisat eller belagt särskilt mycket fusk, utan det är tron att människor fuskar. Det har snarare varit omvänt. Det har visat sig vara mycket sällsynt att människor över huvud taget fuskar med välfärdssystemen sjukförsäkring, pension, a-kassa och så vidare och definitivt också med de intyg som man nu har bett om, nämligen VAB-intygen. Jag gör som tidigare talare och yrkar bifall till reservation 42, och jag står bakom alla våra reservationer i betänkandet. Jag tror att vi ska vara medvetna om en sak: Vill vi ha en politik som inte ökar klyftorna mellan män och kvinnor och som inte skapar en ökad barnfattigdom som den vi ser , då är det inte bara dags att byta regering, då måste vi faktiskt också byta politik. 137 (): Det börjar kännas vant att kliva upp här i talarstolen. Det blir nu den fjärde debatten på raken. har vi kommit fram till att diskutera utgiftsområde 12, Ekonomisk trygghet för familjer och barn. Jag vill börja med att ta upp att regeringen systematiskt har försämrat och försvagat skyddet i trygghetssystemen. En orsak till regeringens hårdare regler är att de vill motverka, som de påstår, ett utbrett fusk. Det finns dock ingen konsekvent politik i det här avseendet från regeringens sida. Fusk med trygghetssystemen ska motverkas med varje till buds stående medel. Fusk med skatter ser de mellan fingrarna med. diskuterades fusket i taxibranschen, och de seriösa åkarna krävde hårdare kontroller. Den ansvarige ministern meddelade i det fallet att den fria företagsamheten var viktigare än att komma åt fusket. Regelförenklingar i företag är prioriterat, men regelförenklingar för småbarnsföräldrar är det inte tal om. För småbarnsföräldrar har regeringen infört VAB-intyget. Förut fyllde föräldrarna i och skickade in en blankett för att få ersättning för vård av sjukt barn. ska personalen på förskolan skriva på ett papper att barnet inte varit där. På det viset ska fusket minska. Drygt 200 000 så kallade VAB-dagar handläggs av . Det är en rejält ökad arbetsbelastning att kontrollera dessa blanketter på en myndighet som redan är hårt pressad. Lägg därtill det extra jobbet för förskolepersonalen och föräldrarna. Det är rimligt att kräva av en regering att man har ett vettigt beslutsunderlag för sådana beslut om ökad byråkrati för myndigheter och enskilda. Det har inte lett till någon större förändring, och VAB-intygen har inte lett till ett minskat fusk. De allra flesta människor försöker göra rätt för sig. Det är till och med så att fler och fler inte fyller i intygen och därmed inte tar ut den ersättning de har rätt till eftersom de tycker att det är för krångligt. Nåväl, det var VAB-intygen. Jag övergår nu till att diskutera hur många småbarnsföräldrar har det. Man upplever en enorm stress över att inte i den utsträckning man vill kunna vara tillsammans med sina barn under de viktiga småbarnsåren. Det finns en möjlighet till deltidsarbete när barnen är små. Vi vill förbättra den möjligheten och se till att kvinnor och män kan ha en fot på arbetsmarknaden som de får större möjlighet att vara tillsammans med sina barn. För att skapa möjlighet för fler att gå ned i arbetstid föreslår en ny del i föräldraförsäkringen. Vi kallar den barntid. Reformen ger fler människor möjlighet att minska sin arbetstid utan att förlora kontakten med arbetsmarknaden. Förslaget ger också alla de kvinnor som arbetar deltid en ekonomisk ersättning. Det kommer att synas i plånboken såväl som i den framtida pensionen. Barntid blir en del av föräldraförsäkringen men med ett eget regelverk. Till skillnad från vårdnadsbidraget beskattas bidraget och är pensionsgrundande. Vi vill göra uttaget så flexibelt som möjligt så att det går att fördela barntidsuttaget under hela den tid man har rätt att gå ned i arbetstid, alltså fram till barnet fyller . Ersättningen blir individuell och kopplad till barnet. Varje förälder får rätt till barntid för varje barn. Barntid kan inte överlåtas till den andra föräldern. Genom att det till skillnad från föräldraförsäkringen är en helt individuell ersättning ökar förutsättningarna för ett jämställt uttag. Ensamstående föräldrar är en grupp som har fått det mycket tufft. Vi hörde tidigare och tala om barnfattigdom. Det är ett faktum att många barn har det tufft på grund av att deras föräldrar har blivit arbetslösa eller varit sjuka . Det är tyvärr en verklighet för många barn. De ensamstående föräldrarna har ofta en ekonomisk situation som är svårare än andras. Det gäller särskilt för dem som arbetar i yrken där löneläget är lägre, vilket gäller många kvinnor. För att förbättra deras situation vill höja det särskilda bidraget, som utgör en del av bostadsbidraget, med . Höjningen av det särskilda bidraget är ett träffsäkert sätt att förbättra situationen för alla föräldrar med låga inkomster men omfattar i praktiken särskilt de ensamstående med låga inkomster. Vi vill också göra ett pilotprojekt där ensamstående ges rätt till hemstöd. Vi vill testa det i tre kommuner. En ensamförälder skulle vid sjukdom kunna få en tjänst motsvarande för äldre. Vi tänker oss ett system med låg avgift och maxtaxa ifall föräldern eller barnet skulle vara sjukt och behöva hjälp . Vi har avsatt pengar till det i vårt förslag till budget, för att vi ser att det skulle kunna vara en möjlighet att hjälpa ensamstående föräldrar. En annan viktig del som vi tar upp i vårt budgetalternativ är föräldraförsäkring för studenter. Studerande på högskola som får barn och inte har en tidigare upparbetad så kallad sjukpenninggrundande inkomst eller har förlorat den genom att inte ta studiemedel , alltså lån via CSN, hamnar på grundnivån i föräldraförsäkringen. Det innebär ett uttag på maximalt drygt 4 000 efter skatt. Med tanke på att etableringsåldern på arbetsmarknaden har höjts, särskilt för högskolestuderande, dröjer det för många tills de är eller äldre innan de kan få ut en föräldrapenning värd namnet. föreslår att de studerande på högskolan ska ha möjlighet att få ut en föräldrapenning baserad på en studie-SGI utifrån studiemedlet. Alla som studerar på högskolan eller motsvarande och har gjort på heltid och klarat av skulle ha möjlighet utifrån studierna att få en SGI som är av studiemedlet. Det skulle ge en föräldrapenning på ca före skatt i stället för dagens dryga 5 000. Med vårt förslag om jobbskatteavdrag för föräldrapenning blir ersättningen ca 7 200 efter skatt. Om den studerande dessutom jobbat extra under lov blir ersättningen högre. Sammanfattningsvis vill införa barntid som en ny reform i föräldraförsäkringen. Vi vill underlätta för ensamstående föräldrar att göra det möjligt att överlåta delar av föräldrapenningen. Vi vill höja bostadsbidraget och införa ett pilotprojekt med syfte att utveckla former för stöd till ensamstående föräldrar. Vi ökar också studenters ekonomiska möjlighet att vara hemma med barn. Vi vill även skrota VAB-intygen och göra en regelförändring för småbarnsföräldrar. Självklart står jag bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till enbart reservation 42 om att avskaffa VAB-intygen. Där är vi rödgröna helt eniga, och det är en av de åtgärder som vi snabbt kan vidta när vi får möjlighet . 138 (): Den ekonomiska familjepolitiken ska bidra till att förbättra förutsättningarna för en god ekonomisk levnadsstandard för barnfamiljerna. Inom vårt utgiftsområde 12, Ekonomisk trygghet för familjer och barn, är de finansiella skillnaderna i budgeten små även om det låter som något annat när man här hör oppositionen framföra sin åsikt. Däremot finns det, som vi har märkt, stora ideologiska skillnader som jag återkommer till. Området innehåller som bekant allmänna barnbidrag, föräldraförsäkring, underhållsstöd, bidrag till internationella adoptioner, barnpensioner, efterlevandestöd för barn, vårdbidrag för funktionshindrade barn, pensionsrätt för barnår och bostadsbidrag. Alliansens budget för detta område är på nästan . Jag tycker att det är viktigt att ha ett tydligt barnperspektiv när man formar politiken så att föräldrar oavsett livssituation kan ge en materiell och en social bas för sina barn. Detta kan synas vara en självklarhet för alla när vi i har skrivit på FN-deklarationer om barns rättigheter och när vi alla här säger att vi jobbar för barnets bästa. Men frågan är: Är det så i praktiken? Nej, jag menar att det är långt kvar till en situation där barnets bästa alltid går först. Än finns det partier som vet och kan bättre än alla barnfamiljer, hur de än ser ut och i vilka konstellationer de än lever. Vänsterkartellens partier vill bestämma man är inte överens, men man vill bestämma hur lång föräldraledigheten ska vara och hur den ska fördelas mellan föräldrarna och vårdnadshavarna. På många stämmor och kongresser hos de politiska parterna kommer det upp förslag och motioner om att begränsa valfriheten för vanliga föräldrar, och förslag om hur de ska göra för att få ihop det omöjliga pusslet att tillgodose barnets och arbetsgivarnas behov av närvaro och ett aktivt deltagande i yrkeslivet som man ska vara en god förälder. Tror ni att det blir så mycket lättare när vänsterkartellen i form av Socialdemokraterna, nu ska begränsa människors valfrihet att fördela föräldraledigheten mellan sig? Vem tror ni kommer att hamna i kläm när det inte går att lösa det som ni i ert regelsystem bestämt? Vet ni fortfarande inte att av föräldrarna själva vill bestämma hur man ska fördela sin föräldraledighet? Är det ingen klocka som ringer någonstans? Det finns också saker som Socialdemokraterna och de övriga rödgröna inte vill prata lika mycket om. Det är bland annat att det finns forskning på att det är mycket viktigt att små barn måste anknyta till sina föräldrar eller till sina närmaste människor för att bli trygga människor för resten av sitt liv. Några barn har mer behov än andra, och det kan ta med en eller ett par personer för att kontakten ska bli bra. När denna anknytning inte har fungerat tillfredsställande har barnet ofta långt upp i vuxen ålder svårt att känna tillit och bekräftelse. Kanske kommer personen alltid att behålla en osäkerhet som ett dåligt självförtroende och ett sökande av bekräftelse innebär. Många barn och ungdomar mår inte bra . Den psykiska utsattheten har ökat väsentligt. Detta gäller inte minst bland flickor och unga kvinnor. Det är inte ovanligt att svälta sig, känna sig utanför, ensam och mobbad. Det finns också många som har destruktiva tankar om sig själva. Det är allvarligt för samhället. Det är allvarligt för föräldrarna, men det är framför allt allvarligt för barnen och ungdomarna. Det är bland annat dessa sakskäl som ligger bakom de familjereformer som alliansen har genomfört . Alla förslag som alliansen har lagt fram utgår från att det är den enskilda föräldern eller familjen som ska och får välja vad som är bäst för de inblandade, inte minst för barnen. Det är stora skillnader. Alla som har eller har haft små barn vet vilka olika förutsättningar som kan finnas mellan barns behov av stöd och relation med sina föräldrar både och i rum. Det ena barnet är moget och behöver stimulans av andra barn och pedagoger. Ett annat barn behöver kanske en tät relation och anknyta med sina föräldrar för att bli en hel och trygg människa. Det är därför jag med glädje konstaterar att vi redan har infört flera reformer som ger en större valfrihet för föräldrar. Jag tänker framför allt på det senaste tillskottet av lagar som underlättar för alla ensamstående föräldrar. Det handlar om att från kan någon i en ensamstående förälders nätverk få ta ut en särskild föräldrapenning. Det kan vara en bekant, släkting eller granne, förutom den andre vårdnadshavaren om det finns någon. Detta är en efterlängtad reform som många har pratat om men som är genomförd av alliansregeringen. I debatten kommer det ibland fram att vänsterkartellen framför att nyfattigdomen ökat, så också , och att det är fler barnfamiljer som har ramlat in i en fattigdomsfälla och fått det svårare att få sin ekonomi att gå ihop.