prot · GW09100 · 2009-04-15 00:00:00 — Ett helhetsgrepp krävs såväl i enskilda länder som när det gäller internationella organisationer. dör sex miljoner människor runt om i världen av hiv/aids, tuberkulos och malaria sjukdomar som kan förebyggas och till och med botas. dör nästan tre miljoner barn som hade kunnat räddas genom vaccination. Miljontals barn dör av mässling, malaria eller ohälsa som är kopplad till undernäring och svält. Kampen mot de här sjukdomarna och andra i den rika världen utraderade sjukdomar måste stärkas. Sjukdomar stjäl människors drömmar om en bra framtid. Relationen mellan sjukdom och fattigdom i världen är som en ond cirkel. Fattigdom ökar risken för sjukdom, och sjukdom riskerar att göra såväl enskilda individer som hela samhällen fattigare. Ohälsan är ett av de största hindren och hoten mot tillväxt och välfärd. Här har vi alla ett gemensamt ansvar att agera kraftfullt och solidariskt. Hälsosystem är i första hand nationella regeringars ansvar men i kampen mot smittsamma sjukdomar i fattiga länder krävs att tillräckliga resurser tillförs genom bistånd både ekonomiskt bistånd och kunskap eller genom andra internationella insatser. Det är också viktigt att medicinsk kunskap, vårdkapacitet och läkemedel når alla människor oavsett inkomst. Patentskydd och enskilda vinstintressen får inte tillåtas hindra detta, i synnerhet som medicinska landvinningar oftast i grunden finansieras med offentliga medel. Ett annat stort problem är bristen på vatten. orsakar bristen på rent vatten stor ohälsa. Kampen om vatten skapar motsättningar mellan länder , och riskerar dessutom att leda till stora framtida konflikter länder och områden emellan. Rätten till rent vatten utmanas också av krafter som vill privatisera vattentillgången. Vi socialdemokrater kommer att ta strid för alla människors rätt till rent vatten. Det är viktigt ur globaliseringssynpunkt och även med tanke på mänskliga rättigheter, som nästa debatt kommer att handla om. Vid ett av globaliseringsgruppens sammanträden hade vi besök av professor från . Han hade mycket intressant att tillföra vårt arbete. Han presenterade bland annat en teori om så kallad slum upgrading. Enligt professor är den mest effektiva folkhälsointerventionen en omvandling av bostads- och levnadsförhållandena i slummen som ger alla hushåll tillgång till rent vatten, fungerande sanitet och elektricitet samt fri skolgång för alla flickor och pojkar. Erfarenheterna från slum upgrading i visar att kostnaden för att ge alla slumhushåll tillgång till rent vatten, avlopp och elektricitet är ca per hushåll. Ett globalt program för slum upgrading för en miljard människor skulle, med andra ord, kosta i storleksordningen . Den summan, fru talman, är ett betydligt mindre belopp än de kreditgarantier som flera länder gav sina banker under den globala finanskrisens första månader. Frågan man kan ställa sig är: Vad vill världssamfundet använda sina pengar till? Avslutningsvis, fru talman, vill jag poängtera att grundläggande behov för enskilda individer och för samhället som exempelvis hälso- och sjukvård och utbildning bör vara offentliga åtaganden i varje samhälle och att tillgången inte får begränsas genom internationella handelsregler eller av en marknad som låter köpkraften avgöra. 66 (): Homosexuella, bisexuella och transpersoner utsätts för en mycket stor diskriminering i väldigt många länder i världen. Det finns en motion från Socialdemokraterna, 343 yrkande 7, om en internationell konferens som borde ta initiativ till för att det här problemet ska diskuteras. Vi har inte lyft fram det som en reservation. Utskottet argumenterar för att en om detta skulle vara kontraproduktivt och utsiktslöst . Det finns andra former av internationella konferenser som man från sida skulle kunna ta initiativ till. Jag vill därför för del göra som och säga att det här är en bra hemställanspunkt som jag vill ha mitt positiva omdöme om till protokollet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 10 §.) 8 § Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2008/09:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. 67 (): Engagemang för mänskliga rättigheter saknas inte i riksdag. Det är självklart mycket bra. Men det handlar inte bara om vackra ord. Det kräver också praktisk handling. Genom att vara en stor biståndsgivare till bland annat olika FN-organ måste använda sina möjligheter att påverka för en utveckling i rätt riktning. Inte minst i tider av ekonomisk kris ökar risken för miljontals människor att falla tillbaka i fattigdom och därmed försämrade mänskliga rättigheter. ska vi behandla motioner om bland annat kvinnors och barns rättigheter, diskriminering på grund av sexuell läggning och diskriminering av minoriteter. Jorden är människans hem. Vad gör vi i den rika världen för att detta ska bli verklighet för alla? Väldigt många människor saknar hemmet som en trygg plats. Inte minst gäller det kvinnor och barn. Barns rättigheter återkommer min kollega till . hade jag förmånen att delta i en konferens i , anordnad av WHO, om mödrahälsa, vår tids skandal. Deltagarna kom från många delar av världen, framför allt och . De var intresserade av att höra hur vi i har arbetat med frågan. Jag berättade att det handlar om framsynta och modiga politiker. I togs mycket tidigt politiska beslut om att utbilda barnmorskor och om allas rätt till mödra- och barnavård, skolhälsovård, vaccinationsprogram och så vidare. Allt handlar om politiska beslut och därmed tillgång till ekonomiska resurser. Sådana viktiga saker kommer inte till av en slump. Det krävs demokrati och politisk vilja. På konferensen i var det till övervägande del kvinnor närvarande. Så är det ju ofta när vi diskuterar kvinnors hälsa, aborter, kvinnors löner och barn- och äldreomsorg. De kallas för kvinnofrågor. Det handlar om hälften av mänskligheten. Det handlar om stabiliteten i samhället. En kvinnas död handlar om hela familjen. Kvinnan håller ihop familjen. Kvinnan i utvecklingsländerna står ofta för familjens försörjning. av alla barn vars mamma avlider dör . Det är skrämmande. Det är männen som har makten och äger majoriteten av jordens resurser. Det är männen som i hög grad kan bidra till att lösa vår tids skandal, mödradödligheten. måste vi även ta strid för kvinnornas rätt att vara med i politiken och kvinnors rätt att äga och ha inflytande över våra gemensamma resurser. anordnade den socialdemokratiska gruppen i utrikesutskottet ett seminarium om SRHR-frågor. Gynekologen gav oss också några fruktansvärda faktauppgifter. Globalt dör en halv miljon kvinnor i komplikationer i samband med havandeskap och förlossning. Det är 1 500 per dag. Det blir 240 . Det blir en . Tänk om en jumbojet med 240 passagerare skulle störta ! Tror ni inte att det skulle vidtas åtgärder då? Dessvärre hade han fler skrämmande siffror. Fyra miljoner barn är dödfödda , och tre miljoner nyfödda dör direkt efter förlossningen. De dör i de allra flesta fall på grund av moderns sjukdomar, alltså brist på mödravård. Det finns inget bättre uttryck än vår tids skandal. Det handlar ju inte om några nya eller okända sjukdomar som vi inte har botemedel för. Vi vet att det handlar om att utbilda barnmorskor, mödrahälsovård och barnhälsovård. Vi har alla verktyg. Det handlar om kvinnors rätt till mänskliga rättigheter och en rättvis fördelning av resurser. En oerhört viktig fråga i sammanhanget är rätten till laglig och säker abort. Åtta kvinnor dör i sviter efter aborter. Just , som också är professor i internationell hälsa, har forskat om vad som hände med kvinnors hälsa i när rätten till abort infördes. Som ni förstår sjönk mödradödligheten radikalt. har av tradition en stark röst i världen, och det måste vi fortsätta att ha, inte minst i de här frågorna. Vi tillhör de största bidragsgivarna, som jag nämnde tidigare, till olika FN-organ, till exempel Unifem, genom vårt bistånd. EU är världens största biståndsgivare. Det sorgliga är att EU inte förmår att tala med en röst i frågor om mödrahälsa, framför allt relaterat till aborter, eftersom vi i gemenskapen har länder där motståndet mot aborter är stort och där abortfrågan anses vara politikernas ensak och inte en fråga som drivs av partier eller parlament. Att EU inte har kunnat tala med en röst har försvagat kvinnors rättigheter, vilket har lett till stor besvikelse i världen. EU var splittrat även inför årets kvinnokommission, och SRHR-frågorna har låg prioritet. När president tillkännagav att det åter skulle bli möjligt för amerikanska biståndsorganisationer att arbeta med frågor om preventivmedel och aborter öppnades nya möjligheter till samverkan inom FN. ingår tillsammans med i EU-trojkan och har därmed ett extra ansvar för att EU ska tala med en tydlig röst i SRHR-frågorna. Målet är att minska mödradödligheten med tre fjärdedelar . Mödradödlighetsmålet är det millenniemål som har haft den sämsta utvecklingen. Mödradödligheten har knappt minskat , och det är inte troligt att målet kommer att uppnås. borde verkligen ta fler initiativ för att millenniemålet ska nås. kom 11 000 personer till i för att vara med på invigningen av . Den regnbågsfärgade symbolen för mänskliga rättigheter vajade i vinden. Homosexualitet är förbjudet i 70 länder. Det är långt ifrån självklart att fira . I 2007 hölls paraden i ett inhägnat område, och högerextremister trakasserade deltagarna. Det finns flera exempel där parader trakasserats eller förbjudits, till exempel i och . I har slagits fast att det är ett brott mot mänskliga rättigheter att förbjuda parader. FN har antagit en resolution om avkriminalisering av homosexualitet. reagerade med stor upprördhet. Här har ett stort ansvar som de mänskliga rättigheternas företrädare i världen. Mänskliga rättigheter omfattar så oerhört mycket, från mat på bordet, utbildning och rätten att bilda fackföreningar till rätten att bejaka sin sexuella läggning. Det är mycket positivt att Sida nu arbetar aktivt med att integrera HBT-frågorna i utvecklingssamarbetet. Jag vill avsluta med att yrka bifall till reservation nr 2. 68 HANS (): Vi har att debattera utrikesutskottets betänkande Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Jag vågar förutse att det inte kommer bli en av de blodigaste debatterna i utskottets historia, delvis därför att betänkandet berör bara några av alla de frågor som handlar om mänskliga rättigheter i världen, men kanske framför allt på grund av att diskussionerna om mänskliga rättigheter tenderar att bli diskussioner som domineras av vacker och högstämd men tämligen intetsägande retorik. Men mänskliga rättigheter är inte så okontroversiella som man skulle kunna tro utifrån de vackra deklarationerna. De mänskliga rättigheterna bär på en stor inneboende sprängkraft. Att säga att alla människor är lika mycket värda och att de mänskliga rättigheterna är individuella, odelbara och ömsesidigt samverkande är tyvärr i vår värld fortfarande i högsta grad något revolutionärt att säga, om man nu menar allvar med retoriken. Vi behöver inte söka oss till fjärran länder eller diktaturer som , eller för att hitta brott mot de mänskliga rättigheterna så som de uttrycks i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. De begås så mycket närmare än så. Fram till hade en äktenskapslagstiftning som diskriminerade människor utifrån deras sexualitet, trots att artikel 16 i FN:s deklaration säger att fullvuxna män och kvinnor har rätt att utan någon inskränkning ingå äktenskap och bilda familj. Denna diskriminering kunde vi avskaffa först efter en mångårig kamp och stort motstånd. I artikel 23:1 sägs att var och en har rätt till arbete, fritt val av sysselsättning, rättvisa och tillfredsställande arbetsförhållanden samt till skydd mot arbetslöshet. Säg det till de varslade på hemma i , på i eller på i ! Inom Europeiska unionen, EU, byggs allt högre murar för att förhindra flyktingar från att ta sig in i unionen, trots att artikel 14 säger att var och en har rätt att i andra länder söka och åtnjuta asyl. Och gäller verkligen artikel 22, att var och en är berättigad till de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter som krävs för hävdandet av hans eller hennes människovärde för de tiotusentals papperslösa som lever i vårt land? Och om vi ska vara ärliga får vi erkänna att inget land på jorden har lyckats med att uppfylla artikel 23:2, att var och en har utan diskriminering rätt till lika lön för lika arbete. Låt oss konstatera att om FN:s allmänna deklaration om de mänskliga rättigheterna i alla delar hade respekterats i hela världen, ja, då hade världen, inklusive vårt eget land, i grunden sett väldigt annorlunda ut. Därför är det tyvärr fortfarande något oerhört radikalt jag skulle säga revolutionärt att säga att de mänskliga rättigheterna är individuella, odelbara och ömsesidigt samverkande, om man nu menar något med de orden. En av de frågor som faktiskt berörs av detta betänkande är frågan är hur och med vilka medel de mänskliga rättigheterna ska försvaras. Det är i högsta grad en relevant fråga med tanke på hur världen ser ut och efter de krig vi sett , som har motiverats med just försvaret av de mänskliga rättigheterna inte sällan under hejarop från delar av den svenska högern. Både anfallskriget mot och mot 2003 saknade stöd i FN-mandat och i folkrätten men motiverades med de dåvarande regimernas grymhet och en hägrande framtid av demokrati och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Vi kan konstatera att friheten fick och får vänta för och hårt prövade befolkning. I stället har vi sett hur dessa folk utsatts för omfattande och grymma brott mot de mänskliga rättigheterna i de mänskliga rättigheternas namn. dödades minst 434 civila oskyldiga afghaner av USA- eller Natoledda trupper genom något av de 3 752 bombanfall som man genomförde i . I har man för länge sedan slutat att ens försöka räkna alla de dödsoffer som har förorsakats av den USA-ledda ockupationen. Från i och Bagrambasen i har rapporter kommit om skolboksexempel på grova brott mot de mänskliga rättigheterna. Sorgen för de efterlevande i och blir knappast lättare att bära för att förövarna motiverat sina övergrepp med vacker retorik om mänskliga rättigheter och befrielse. Mänskliga rättigheter kan inte försvaras eller skyddas genom bombmattor eller genom anfallskrig. Däremot leder alltid bombmattor och anfallskrig till nya övergrepp och nya kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Det är lärdomen från och . För oss vänsterpartister är det därför självklart att försvaret av de mänskliga rättigheterna går hand i hand med försvaret av folkrätten, arbetet med att stärka FN:s ställning i världen och kampen för fred och nedrustning. Utskottsmajoriteten säger att huvudlinjen är att svenskt deltagande i fredsfrämjande insatser ska ske med ett mandat från säkerhetsrådet. Med andra ord öppnar man för svenskt deltagande i internationella militära insatser utan FN-mandat och därigenom utan stöd i folkrätten. I vilka lägen anser utskottsmajoriteten att ska kunna delta i internationella militära insatser utan FN-mandat? Har man verkligen inget lärt från och ? För att ska bli trovärdigt i sitt internationella engagemang för demokrati och mänskliga rättigheter krävs det att vi för en oberoende och självständig utrikespolitik och är militärt alliansfria. Därför borde det vara en förutsättning att fredsskapande, fredsbevarande och fredsframtvingande åtgärder enbart ska ske på FN:s uppdrag och med tydligt FN-mandat. Jag vill därför yrka bifall till reservation 1. 69 (): Det är inte så mycket vi är oense om i just det här betänkandet, precis som tog upp. Det handlar om hur vi ser på mänskliga rättigheter i utrikespolitiken, inte här på hemmaplan. Jag har en hel del synpunkter på hur vi ibland behandlar våra egna invånare, inte minst de papperslösa och deras barn, men hur andra länder ska behandla sina invånare är vi någorlunda överens om. Jag konstaterar att utskottet än en gång understryker att de mänskliga rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande och att stater inte kan sålla mellan sina folkrättsliga åtaganden. Det gäller de mänskliga, medborgerliga, politiska, ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. och utskottet är alltså överens om det. gäller det att gemensamt övertyga vår regering om detsamma. Regeringen tänker av någon underlig orsak inte ratificera tilläggsprotokollet som ger individer rätt att överklaga när stater brister i uppfyllandet av sina skyldigheter. Vad är den rädd för? Att någon ska klaga på att skolmaten inte räcker, eller? Vad är man rädd för? Under rubriken kan vi, precis som vi redan tidigare hört här, läsa att millenniemål fem om att minska mödradödligheten med tre fjärdedelar är det millenniemål som visar störst eftersläpning. dog mer än en halv miljon av orsaker relaterade till barnafödande. Är det någon som blir förvånad? I vissa länder är det miljömålet som ligger sist. Det förvånar inte heller. Det visar hur lågt rankade vissa frågor och vissa människor är i många länder. Miljö och kvinnor ligger sällan högst i rankningen. Ett positivt exempel som visar att man med enkla medel kan nå minskad dödlighet är de mobila hälsocentraler som kör runt på bergsvägarna i en provins i och är finansierade med svenska biståndsmedel och som jag och några fler i utrikesutskottet besökte . Med tillgång till mobil mödravård och barnavård har många mammors och barns liv kunnat räddas. Frågan är om detta kan fortsätta när är berättigat till bistånd från . Det bästa vore naturligtvis om indiska myndigheter själva tog sitt ansvar. Men kommer de att göra det? Det handlar om fattiga kvinnor från olika minoritetsgrupper på landsbygden i otillgängliga byar. Regeringen prioriterar däremot frågan om kvinnors rättigheter, men kan göra mer. Jag yrkar därför också bifall till reservation 2. gäller inte i , eftersom vi inte har införlivat den i svensk lag. Det är den krassa verkligheten, som många blir förvånade över, särskilt eftersom förmodligen är den konvention som har allra störst förankring hos invånarna i landet, som inte brukar förstå att den inte gäller när man berättar det för dem. Jag uppskattar därför att utskottet uttalar att det anser att fortsatt ska verka för genomförande av , såväl i vårt eget land som på det internationella planet. Asylärendena har en tydlig koppling till vår syn på mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Det är inte utan att det känns som dubbelmoral när vi kämpar för barns rättigheter så länge de inte kommer innanför våra egna gränser. Om vi börjar här hemma kan vi kanske enas om att den bör gälla i bedömningar av barn och deras asylskäl. I nuvarande tolkning anses behov av en reglerad invandring stå över . Då får vi sådana fall som , som upprört oss och hela befolkningen. Det bästa sättet att kunna genomföra är att vi införlivar den i svensk lag. Frågan om minoriteternas rättsliga ställning och vägen till ömsesidig respekt mellan olika folk har intresserat mig , inte minst i , då just dött och demokratin infördes. Först då blev det möjligt att använda sitt eget namn i folkbokföringen och i passet i stället för ett förspanskat namn. Det blev möjligt att läsa på det egna språket, att undervisa på det egna språket och att ha jobb i en offentlig förvaltning, särskilt förstås på en högre position. Annars var man tvungen att vara spanjor boende i någon annan del av landet. Baskiska, katalanska och galiciska var tidigare förbjudna språk, även om alla i de här regionerna talade dem, åtminstone hemma. Folk på landsbygden kunde oftast inte ens spanska. Mina vänner hade lärt sig läsa på spanska som lärarna fick tolka så att de skulle förstå. Enkla ord som bord och stol var omöjliga att förstå. Att mesa egentligen är taula och silla egentligen är cadira hur lätt var det för barnen att förstå det? På de som har gått har oerhört mycket förändrats, och katalaner, basker och galicier har återerövrat den förbjudna kulturella identiteten. De har skapat egna institutioner och undervisar på det egna språket som modersmål med spanska som andraspråk. De har inte självständighet, men en långtgående autonomi. Det har varit oerhört lärorikt att ta del av övergången från diktatur till demokrati och att ha sett och upplevt kampen för att nå dit man gjort. Det gick inte över , naturligtvis. Det har tagit . I har jag haft mycket kontakt med kurderna, ett annat folk som är splittrat på flera stater. Även om de är ett folk har historien och avsaknaden av ett eget gemensamt land skapat olika förväntningar . Jag brukar framhålla spanska som ett exempel på hur det med demokratiska och fredliga medel går att nå ett ganska stort självbestämmande. Det går naturligtvis inte att jämföra en del av med en del av rakt av. var en ensam diktatur i sydvästra vars största naturresurs var solen. Kurderna har ett mycket besvärligare läge och sitter dessutom på stora naturresurser som andra länder är intresserade av. Om önskan är att få en minoritet i ett land att frivilligt välja att stanna kvar i det landet i stället för att kämpa för självständighet tror jag att det är grundläggande att man måste garantera rätten till mänskliga rättigheter, rätten till språket och en kulturell identitet och naturligtvis rätten till stort självbestämmande och demokrati. Vill , , och behålla sina gränser intakta utan större problem är respekten för mänskliga rättigheter avgörande. I den motion som besvaras i betänkandet föreslås en samordnad politik för att värna det kurdiska folkets rättigheter. Det är en mycket viktig fråga för oss här i , som hyser en stor mängd av den kurdiska befolkningen. När det gäller har vi genom EU-medlemskapet kanske allra mest möjlighet att påverka, vilket också utskottet tar upp i betänkandet. är det EU-land som tydligast tagit ställning för ett turkiskt medlemskap. Utan respekt för minoriteternas rättigheter finns inget stöd för medlemskap. Det är rakt på sak och utan tyst diplomati. I är utvecklingen positiv, och kurderna har ett långtgående självstyre. I och är det däremot mycket svårare. Därför måste Kurdistanpolitik beakta de olika situationer i vilka kurderna lever i de olika kurdiska regionerna. Det finns inte en Kurdistanpolitik utan minst fyra. Grundläggande för svensk Kurdistanpolitik måste vara att utöva påtryckningar på de stater kurderna lever i att garantera mänskliga rättigheter, rätten till språket och en kulturell identitet, och rätten till ett stort självbestämmande och demokrati. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 9 § Beslut om ärenden som slutdebatterats CU30 Plan- och byggfrågor Punkt 3 (Energideklarationer) 1. utskottet 2. res. 6 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 146 för res. 6 49 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 21 fp, 21 kd För res. 6: 111 s, 19 v, 16 mp Frånvarande: 19 s, 10 m, 4 c, 7 fp, 3 kd, 3 v, 3 mp Punkt 5 (Energihushållningskrav vid ny- och ombyggnad) 1. utskottet 2. res. 9 (v) Votering: 264 för utskottet 20 för res. 9 17 avstod 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 110 s, 87 m, 25 c, 21 fp, 21 kd För res. 9: 1 s, 19 v Avstod: 1 s, 16 mp Frånvarande: 18 s, 10 m, 4 c, 7 fp, 3 kd, 3 v, 3 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. TU12 Sjöfartsfrågor Punkt 2 (Sjöfart i ) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 147 för res. 1 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 21 fp, 21 kd För res. 1: 112 s, 19 v, 16 mp Frånvarande: 18 s, 10 m, 4 c, 7 fp, 3 kd, 3 v, 3 mp Punkt 10 (Register för fritidsbåtar) 1. utskottet 2. res. 7 (s, v, mp) Votering: 154 för utskottet 147 för res. 7 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 25 c, 21 fp, 21 kd För res. 7: 112 s, 19 v, 16 mp Frånvarande: 18 s, 10 m, 4 c, 7 fp, 3 kd, 3 v, 3 mp