prot · GW0985 · 2009-03-17 00:00:00 — Vi vet att vi med har kunnat styra en del pengar, framför allt till medelinkomstländer, som tar tag i behoven av energieffektivisering, uppmuntran till ekologiska och förnybara energikällor och innovativa tänkanden i utvecklingsländerna som kombineras med ekonomisk utveckling. Det är därför, fru talman, som det också finns inslag av lån i detta, med en stor gåvoandel. Det görs för att de projekt och de investeringar som görs också måste vara ekonomiskt hållbara långsiktigt. Det är inte bara för att man får bistånd som man gör den här typen av investeringar, utan det är långsiktigt tänkande i de länder som väljer att använda CTF och dess olika lån och bidrag för att kunna göra de rätta investeringarna . Men de ska vara ekonomiskt hållbara i de egna länderna, som till exempel i , eller . Mycket av energieffektivisering och mycket av stödet till medelinkomstländerna kanaliseras alltså via CTF, för den är fungerande och har en bra styrelseform som vi kan se det och leder därmed också till omedelbara resultat med utvecklingsvänliga perspektiv, vilket jag tror är viktigt. Sedan hoppas jag att vi ska kunna få se mer på anpassningsområdet men också av energieffektivisering på andra sätt och gärna via andra kanaler. Men det är som sagt var kanske först så långt fram som 2013. Risken som jag ser om man skulle följa hållning är just att vi inte hade kunnat hitta tillräckligt perfekta kanaler förrän till dess och kanske inte ens då. Vilket svek vore inte det mot utvecklingsländerna, men också mot ett progressivt sätt att se att vi alla tillsammans måste tackla utsläppsbegränsningarna för koldioxid. 102 PER (): Jag får tacka för att vi i alla fall får svart på vitt på att det finns alternativ som faktiskt är i gång, till exempel Global Environment Facility, som man skulle kunna ge pengar till i stället. Faktum är att regeringen har gett lite pengar till den fonden, men man ger det mesta till i stället, det vill säga att man inte ger pengarna via de kanaler som utvecklingsländerna faktiskt väldigt tydligt har sagt att man önskar pengarna utan man ger dem genom i stället. Det är väldigt tråkigt. Jag återgav några kommentarer från utvecklingsländerna och från oberoende organisationer som ju är väldigt kritiska mot just vilka investeringsmekanismer man har, vilka kriterier man har för hur utbetalningarna ska gå till och vilka projekt det är möjligt att investera i. Som biståndsminister borde man lyssna på vad mottagarländerna önskar i första hand. Det kanske är ett av de viktigaste kriterierna att man från viktiga mottagarländer säger att det här är vi inte intresserade av. Vi vill inte ha pengarna den här vägen just för att vi har för dålig insyn, vi har för dåliga möjligheter att påverka de här pengarna, för mycket sker på de ländernas villkor som ger pengarna. När det gäller tidsaspekten, som biståndsministern har varit inne på ett antal gånger, är det absolut viktigaste för att vi ska få till ett bra klimatavtal i att och andra industrialiserade länder så fort som möjligt visar en stark vilja att faktiskt föra över pengar till utvecklingsländerna för att se till att det finns möjligheter för dem att utveckla klimateffektiv teknik, framför allt inom sektorn för förnybar energi, och att man gör det på ett sätt som de också godtar. Där är FN-fonderna det som de har uttalat att de vill ha. Om man redan nu ger pengarna till FN-fonderna, även om det skulle vara så att det tar tid innan de kommer i gång, vilket ju inte är fallet med Global Environment Facility men med andra kanaler, är signalen egentligen viktigare för det ger dem möjlighet att också gå med på ett globalt klimatavtal i . 103 Statsrådet (): Tack, Per , för interpellationen just med tanke på att den borgerliga regeringen nu anslår en substantiell och i jämförelse med andra länder skulle jag vilja säga unik satsning för att möta klimathotet och se till att åtgärder också kommer utvecklingsländerna till del med under . Vi blandar detta i olika kanaler för att kunna få en så bra portfölj som möjligt för att se till behoven att kunna vidta anpassningsåtgärder i de fattigaste av fattiga länder, men också för att kunna möta de stora utvecklingsländerna som börjar öka sina utsläpp och snabbt kunna introducera den kunskap och den förståelse som till exempel vi i har för energieffektiva åtgärder, för hur man kan jobba med energibesparing, hur man kan inspireras av den satsning på förnybara energikällor och hur vi ska kunna överföra kunskap och kapital till detta i ett multilateralt system. Där finns det enligt mitt sätt att se ingen bättre än . Vad gäller att en del mottagarländer har fört fram kritik eller uppfattningar är det precis samma sak som man kan se även vad gäller GEF och anpassningsfonden. Det pågår en ständig diskussion om man har tillräckligt med information. Vet vi tillräckligt mycket? Jag har också hört utvecklingsländer som tycker att det är för mycket av offentlighet, till exempel tankar på att göra investeringsplanerna offentliga i för de projekt man sedan beviljar. Här pågår en diskussion. Det jag har lärt mig som utvecklingsminister, genom att ha rest i länder och träffat finansministrar och miljöministrar tillsammans för att diskutera den här utmaningen, är att det behövs pengar, det behövs engagemang och det behövs också förståelse för att en utveckling måste ske som också tillvaratar de långsiktiga behov som utvecklingsländerna har. Därför är det så viktigt att vi bygger in detta i deras ordinarie tänkande och har en utvecklingsvänlig attityd som också är ekonomiskt och ekologiskt hållbar. Här menar jag att ett av de verktyg vi har är , och kommer verkligen att bidra till att den blir ännu mer effektiv och relevant än vad den är . Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2008/09:366 om öppen process vid nominering av EU-kommissionär 104 Statsrådet (): har frågat mig vilka initiativ jag avser att ta för att processen kring att utse en EU-kommissionär ska bli öppen och tillgänglig samt om jag och regeringen kommer att föra en dialog med den politiska oppositionen kring utnämningen av en ny kommissionär. har också frågat mig hur jag kommer att agera för att säkerställa att den mest kvalificerade kandidaten får uppdraget. Det är oklart enligt vilket fördrag tillsättningen av nästa kommission kommer att ske. En ny folkomröstning på om Lissabonfördraget kommer sannolikt att hållas först . Processen med att utse en svensk kommissionsledamot kommer att påbörjas i samband med att förutsättningarna för tillsättningen av den nya kommissionen klarnar. Den svenska ledamoten kommer att utses i samråd med kommissionens nominerade ordförande, på brukligt sätt och i enlighet med fördragets föreskrifter. I diskussioner med den nominerade ordföranden kommer det att vara viktigt att verka för att får en central portfölj. Det pussel som måste läggas mellan olika portföljer blir också viktigt för beslutet om vem som ska utses från svensk sida. Det är regeringen som ansvarar för nominering av svensk ledamot i kommissionen. Regeringen arbetar för att processen inför en nominering blir öppen och avser att föra samtal med företrädare för riksdagspartierna när förutsättningarna för den nya kommissionens tillsättning har klarnat. 105 (): Tack statsrådet för svaret! Skälet till att jag ställer denna interpellation nu har egentligen sin grund i att vi hade en interpellationsdebatt i precis den här frågan. Jag tycker att det var ett mycket bra interpellationssvar. Statsrådet gav mycket klara och raka besked om hur processen kring det här skulle se ut. Jag kände mig ganska nöjd efter den debatten. Statsrådet var väldigt öppen om det här och sade att man skulle ha en diskussion med oppositionen i själva beredningsprocessen. Skälet till att jag tar upp den diskussionen återigen är att jag sedan först i läste att EU-minister har klargjort att nästa kommissionär ska hämtas ur det borgerliga lägret. Stalltipset har varit att det blir utrikesminister . Det senare kan vi bortse från. Det var tidningen som kanske spekulerade. Jag läste också i att säger att det nu är dags för en borgerlig EU-kommissionär. Jag har full respekt för det. Det är regeringen som gör detta. Men det harmoniserar ganska illa med interpellationsdebatten. Har det varit statsrådets tydliga inriktning att det skulle vara så där hade jag förutsatt att det hade sagts också. Det är inte bara mig som statsrådet svarar utan det är ju riksdag och även svenska folket som får veta hur processen ska se ut. Har statsrådet en inställning tycker jag att det hade varit bra om hon hade sagt det vid det här tillfället . Jag skulle vilja få ett klarläggande av vad som gäller. Är det vad som står i som gäller fullt ut så säg då det så vet vi hur regeringen tänker agera. Men står statsrådet för den öppna hållning som gällde och som jag även kan skönja i svaret vill jag ha också det klarlagt. Då är vi ju i ett läge där man också tänker föra en dialog om vilka kvalifikationer nästa EU-kommissionär ska ha och ytterst kanske också vilken person det skulle kunna handla om bland dem som kan stå till förfogande. När det gäller oklarheten med processen skulle jag vilja ha lite ytterligare klarläggande. Beroende på vilket fördrag det är som ska gälla och så vidare kan vi ju se att vi inte kommer att vara särskilt mycket klokare, för det kommer att dröja . Vad jag förstår kommer inte att folkomrösta förrän . Det är ju det som antyds i svaret också. Det betyder att när processen för att tillsätta en EU-kommissionär dras i gång är detta oklart. Processen måste väl hanteras ändå. Kommissionen ska vara på plats eller någonting sådant, om jag är rätt informerad. Men det är klart att hela nomineringsprocessen och diskussionen måste föras i ett läge där man inte vet vad kommer att säga och hur hanteringen ska gå till. Det skulle jag vara tacksam för om statsrådet ville klarlägga lite grann. När jag läser svaret noterar jag att det är ganska allmänt hållet. Det är klart att det här är en process som måste hanteras på ett ganska praktiskt sätt i förhållande till den situation som råder. Det där har det väl funderats och tänkts på, kan jag tänka mig. Det är ingen ny fråga att har varit tveksamt till Lissabonfördraget. Man sade till och med nej i folkomröstningen. Efter diskussioner ska det bli en ny folkomröstning. är det väl synnerligen oklart hur en sådan folkomröstning går, även om jag tror att statsrådet och jag delar uppfattning att vi hoppas att säger ja och att vi får Lissabonfördraget på plats. Men detta är en annan historia. 106 Statsrådet (): Tack, , för möjligheten att få diskutera frågan! Det är tråkigt att det är så få personer i kammaren, även om jag såg att en ledamot precis kom in. Det här är en viktig och intressant fråga. Jag minns också en mycket trevlig interpellationsdebatt precis . Jag vill minnas att jag kom precis från det toppmöte som hade ordnats och som var lite turbulent. Det var mycket som var oklart då. Det finns fortfarande en hel del oklarheter. håller på att diskutera internt och med rådssekretariatet hur man ska utverka juridiska garantier runt tre områden i fördraget. Det är ännu långt ifrån klart när detta ska bli färdigt och vad de ska innehålla. Dessutom fick ett löfte om att varje land skulle få behålla en kommissionär om Lissabonfördraget träder i kraft. Det mesta tyder nu på att sannolikt kommer att rösta . Vi har ännu inget datum, och vi tror att vi inte kommer att få ett datum för detta förrän kanske på toppmötet . Det är lite olyckligt på det sättet att det blir en turbulent process. Precis som säger brukar traditionen vara så att efter Europaparlamentsvalet nominerar en ordförande till kommissionen, som sedan godkänns. Sedan påbörjas tillsättandet av en ny kommission de överlappar varandra och parlamentet börjar utfråga de olika kandidaterna och . Jag tror inte att detta kan ske enligt den tidtabellen . Kommissionen måste nog sitta kvar . Även om vi hoppas från inkommande svenskt ordförandeskap att man kanske skulle kunna enas om ordförande i kommissionen i junijuli efter Europaparlamentsvalet kan en ny kommission inte utses förrän efter en irländsk folkomröstning. Det innebär att man förvisso kan föra samtal med den nytillträdde ordföranden i kommissionen , men det blir i princip den gamla kommissionen som sitter kvar. Utfrågningarna i kan inte påbörjas förrän efter den irländska folkomröstningen. Det finns också en beredskap för att göra detta antingen eller i parlamentet. Detta försenar processen något, vilket gör att det är lite tidigt nu att börja samtala om personer. När närmar sig står jag absolut fast vid det som vi har sagt tidigare, nämligen att vi avser att föra samtal med företrädare för oppositionen om både vilken post som skulle kunna vara lämplig och olika personer även om förstås är medveten om att det här är ett pussel som ska läggas. Jag har varit angelägen om och noga med att inte spekulera i några namn i pressen, även om jag ofta får frågan. Jag har , som har tagit upp, fått frågan om det är tid för en borgerlig kommissionär. Jag har sagt att det nog är tid för en borgerlig kommissionär. Det är ganska rimligt att dessa poster alternerar. När man utsåg en kommissionär blev det . Jag har samtalat med många människor från olika läger som var med . Det fanns nog ändå ett slags uppfattning om att man skulle ha en viss rotation på den posten. har fått utse en kommissionär, och vid alla tre tillfällen har det varit en socialdemokrat. Det är inte orimligt att det blir en från det borgerliga lägret den här gången. Om det vore som stod här i stället för mig, och det hade varit tre borgerliga kommissionärer, hade han nog också tyckt att det var dags för en socialdemokratisk kommissionär i det fallet. Det är väl inte orimligt? Vi har inga namn, och vi har inte påbörjat processen internt i just därför att det finns en sådan osäkerhet om både tidtabellen och innehållet. Om det skulle bli nej på tillsätts kommissionen enligt , och det är den mindre kommissionen. Då har inte eller något land en garanterad plats eftersom det då ska vara högst 26 ledamöter, vilket ytterligare komplicerar frågan. 107 (): Det var ett bra besked. Jag kan inte säga så mycket om det, och det var precis därför jag ställde den andra interpellationen. Statsrådet klargjorde tydligt här att man lutar starkt åt att det ska vara en kommissionär ur det borgerliga lägret. Det är det svar jag har noterat här. Så lät det inte riktigt när vi hade diskussionen . Då var öppenheten total. har jag fått ett klarläggande av det som har sagts i medierna, det vill säga fått bekräftat från statsrådet att det är åt det hållet det lutar. Det är inte det jag har varit kritisk mot på något sätt. Det kan jag begripa. Men däremot kan jag säga att om det ska vara den som är mest lämpad har man sagt att man söker den som är mest lämpad ur det borgerliga lägret. Det är ungefär så i det här fallet. Då har sökområdet begränsats något. Jag är inte kritisk mot detta. har vi fått ett klart besked i vilken riktning som regeringen söker. Vi är naturligtvis intresserade av att föra en dialog från den horisonten eftersom det ska vara en kommissionär från , vilket naturligtvis inte är oviktigt på något sätt. Vi får väl se hur det blir med tillsättningen och oklarheten med , om det blir som statsrådet säger att man avvaktar detta för att veta att man hamnar rätt. Då är man inne i en senare process. Jag kan ha viss förståelse för att man gör så om det är möjligt, och det förmodar jag att det är eftersom statsrådet lägger fram saken så. Det är totalt omöjligt att veta hur kommer att ställa sig i en folkomröstning just . Det är inte bara fråga om vad som finns med från förra gången, utan det är också omöjligt att veta hur oron för finanskrisen och jobbkrisen som också råder på påverkar det hela. Det kan bli två utslag. Det ena är att man blir ännu mer avståndstagande till EU och Lissabonfördraget. Men det kan bli precis den motsatta effekten också, nämligen att man söker sig till EU därför att det är oroligt i det egna landet och man behöver en större gemenskap. Det kan gynna ett ja i det här fallet. Men att gissa om detta är ungefär som att sätta fiftyfifty på vilket spel och dobbel som helst. Det kan knappast ligga till grund för en säker process vid tillsättandet av en kommissionär. Det är viktigt att det får ta tid och verka på bästa sätt, så att en kommissionär kommer på plats utifrån de förutsättningar som gäller. 108 Statsrådet (): Oavsett vad som händer ska vi ha en kommission. Det är naturligtvis absoluta mål att en svensk kommissionär ska ingå där. Oavsett partifärg är ambitionen att det ska vara en person som även om man formellt inte representerar sitt land utan representerar hela många svenskar ska känna sig nöjda med. Vi är många från det borgerliga lägret som har känt en stolthet över arbete. Det är förstås ambitionen. Vi ska ha en kommission, och det är vårt allra yttersta mål att det ska finnas en svensk ledamot och naturligtvis på en så central post som möjligt. Det är dock alla länders ambitioner. Det här är inte ett helt enkelt pussel att lägga. Jag har sett opinionsundersökningar från som tyder på att trots en mycket bekymmersam ekonomisk situation och trots ett sviktande stöd för regeringen ökar stödet för Lissabonfördraget. Jag kan bara sälla mig till de spekulationer som framför, nämligen att man ser att vi i behöver hålla ihop, att man tyr sig till Europeiska unionen i svåra tider. Vi kan båda förenas i att vi hoppas att det blir ett ja. Även om det inte blir det ska vi ha en kommission. Men processen blir då med mycket stor sannolikhet försenad, och det gör att man inte kan börja spekulera öppet om namn förrän . I normala fall hade varit i junijuli, men det här kommer att bli en bit in . Jag har försökt att vara så öppen som möjligt om procedurerna i Lissabonfördraget och vad som händer på vid både frågor i kammaren, i debatter och inför . ska känna sig involverad i detta. Vi kommer att se till att vi kommer att redogöra för förutsättningarna för processen så öppet som möjligt, och när processen klarnar kommer vi som vi har sagt och som jag vet också är statsministerns uppfattning att föra samtal med företrädare för oppositionen. Det ska gälla både vilken post det ska bli och vem som kan vara lämpad. Det är inte en post som annonseras, utan brukligt är att det är fråga om en politiker med viss erfarenhet. Det är så som det har lösts i de allra flesta länder. 109 (): Om man ska säga någonting om kriterierna är det väl att det bör vara någon politiker med mycket stor erfarenhet. Det är oerhört viktigt att den kommissionär man utser kan verka och ha auktoritet i den här kretsen, och då fordras det oftast en ordentlig erfarenhet med ett brett politiskt perspektiv. Jag tänkte också säga att jag håller med statsrådet , om det är rätt citerat i , om att kommissionen brukar ställa krav på att alltid ska skicka en kvinna. Jag har inte någonting emot att en kommissionär ska vara en kvinna, men vi får inte klistra på oss att för att vi har ett högt genustänkande i är det alltid vi som ska stå för den potten. På något sätt måste kravet vara att andra som har kommit långt också bör bidra. Man bör ha urvalsprocessen kring den som är mest lämpad. Eftersom har haft kvinnor skulle det inte vara märkvärdigt om det blev en man den här gången. Jag tror att vi är överens där. Jag tycker att det är bra att statsrådet har sagt det här. ställs kravet hårdare på än på andra länder som inte har kommit så långt, när det egentligen kanske skulle vara tvärtom i en sådan här process. ska jag också säga att vi får innerligt hoppas att det blir ett ja till Lissabonfördraget. Det handlar ju inte bara om att få en kommission jag menar nu inte att statsrådet har sagt det. Det kanske är det lilla problemet, för det kan man alltid anpassa. Det handlar också om hela EU-samarbetet, statusen för EU och att EU ska kunna verka på ett bra sätt . Inte minst i dessa orostider är det oerhört viktigt att man får ett fördrag som gäller hur EU ser ut . Man bör nu fundera väldigt noga på hur man kan hantera det, så att man får med i den här processen. Det är oerhört viktigt för det framtida EU-samarbetet. 110 Statsrådet (): Jag erinrar mig en anekdot om , före detta utrikesminister i . Hon berättade att ett av hennes barnbarn, en ung pojke, hade frågat: Är det möjligt, mormor, för pojkar att bli utrikesminister i ? Detta med tanke på att man nu är inne på sin tredje kvinna. Jag delar uppfattning. Vi har väl en gemensam ambition att öka jämställdheten inom EU. När man ser familjefotona från är det en ganska beklämmande bild det är bara karlar. Det finns mycket att göra här. Därmed är det inte sagt att det alltid är som ska ställa upp med detta. Vi har absolut inte bundit oss för att skicka vare sig en man eller en kvinna, utan vi ska verkligen försöka få den mest lämpade. Jag emotser naturligtvis gärna synpunkter och tips på det här området. Jag kan bara avsluta, fru talman, med att säga att jag är mycket glad över Socialdemokraternas och starka stöd för Lissabonfördraget. Det är precis så, som han säger, att det är ett viktigt fördrag för att EU ska fungera bättre. Inte minst i dessa kristider behöver vi det. Jag hoppas att vi kan återkomma till den här debatten och diskussionen, kanske med något större publik. Överläggningen var härmed avslutad. 15 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Tredje vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2008/09:FPM91 Förordning om bilaterala avtal (I) KOM(2008)893 till civilutskottet /09:FPM92 Förordning om bilaterala avtal (II) KOM(2008)894 till civilutskottet /09:FPM93 Handlingsplan för hajar KOM(2009)40 till miljö- och jordbruksutskottet /09:FPM94 Kommissionens tredje strategiska översyn av regelförenklingsarbetet KOM(2009)15, KOM(2009)16, KOM(2009)17 till näringsutskottet 16 § Hänvisning av ärenden till utskott Föredrogs och hänvisades Propositioner 2008/09:134 till utbildningsutskottet /09:146 till miljö- och jordbruksutskottet /09:149 till justitieutskottet /09:155 till finansutskottet Motioner 2008/09:Fö2 till försvarsutskottet /09:A11 till arbetsmarknadsutskottet 17 § Förnyad bordläggning Föredrogs och bordlades åter betänkanden /09:KrU2KrU6 betänkanden /09:SoU8 och SoU15 betänkande 2008/09:FiU22 betänkanden /09:SkU25 och SkU26 betänkanden /09:JuU14, JuU15 och JuU19 18 § Bordläggning och beslut om motionsrätt