prot · GW09114 · 2009-05-08 00:00:00 — Anledningen till att jag går in i debatten är att jag tycker att finansminister försöker att göra frågan mindre än vad den egentligen är. Under hela valrörelsen möttes jag av begreppet utanförskap. Företrädarna för de borgerliga partierna pratade om de en miljon, en och en halv miljon människor som stod utanför och inte fick komma in på grund av den socialdemokratiska politiken. Vi förlorade valet. Jag förstår varför vi förlorade valet. Vi var inte tydliga med att vi prioriterade jobben. Vi gjorde det, men det syntes inte och människor märkte det inte. Människor var oroade över detta med utanförskap. säger regeringen: Vi måste se över och förändra detta med utanförskap. För mig handlar det om att man egentligen inte vill ha samma undersökning och samma siffervariabler. Det kommer att visa att regeringen har misslyckats och gjort ett dåligt arbete. Det är väl en av anledningarna till att man inte vill ha med gruppen vårdnadsbidragstagare. De som ska leva på och vara hemma med barn ska inte ingå i gruppen. Det är ett tydligt bevis att man inte jämställer det och ser de pengar som kommer från staten på samma sätt. Är man hemma och är sjuk hör man till utanförskapet. Är man hemma för vård av sjukt barn hör man till utanförskapet. Har man pengar från a-kassan hör man till utanförskapet. Men får man vårdnadsbidrag är man inte utanför. redovisade DN en forskarrapport. Den visar att klyftan mellan rika och fattiga ökar i . Man är, som forskarna säger, starkt oroad över att regeringens politik ser till att klyftan blir ännu större. Förvånansvärt nog har inte någon minister i den borgerliga regeringen svarat på frågan hur man ser på forskarrapporten. Jag tycker att det är jättemärkligt att finansministern inte vill svara på frågan om regeringens politik ökar gruppen i utanförskap och gör andelen fattiga ännu större. Varför vill man inte svara på frågan? Är det för att man har gått från begreppet de nya till de nya miljonärerna och inte längre vill tala om dem som förlorar på regeringens politik? Det är jag som står här som vinnare eftersom jag tjänar och därmed vinner på politiken. De som är förlorare är de unga arbetslösa, pensionärer, alla andra arbetslösa och sjuka som ska betala för att jag ska få mer pengar. Varför vill inte och regeringen tala om det, herr talman? Jag förstår inte det. Varför vill man inte tala om de jobb som försvinner? Varför vill man inte berätta att nu när man inte ger pengar till kommuner och landsting försvinner ännu fler jobb och ännu fler unga kommer inte in på arbetsmarknaden? Varför vill man inte berätta om att de sommarjobb som är så viktiga för ungdomar nu minskar på grund av regeringens politik och därmed ökar utanförskapet? Det är obegripligt för mig att man inte vill tala om att orättvisorna ökar i . 37 Finansminister (): Den här debatten handlar om hur vi ser på full sysselsättning. Kärnan i frågeställningen är: Hur mår ? Hur har utvecklats över för dem som inte har en stark ställning på arbetsmarkanden? Det handlar om situationen för ungdomar, invandrare och äldre. Vi vet när vi tittar seriöst på frågan att , kanske till och med , har utanförskapet vuxit. Andelen människor som varaktigt slagits ut från arbetsmarknaden mätt med en lång rad olika mått har kris efter kris fastnat på högre nivåer. Det har medfört allvarliga samhällsproblem som ökade klyftor. Det är vår övergripande uppgift att göra någonting åt det och skapa förutsättningar för att fler får anställningar, att arbetslösheten kommer ned, att sjukfrånvaron minskar och att färre förtidspensioneras. Det handlar om att fler har ett arbete att gå till med arbetskamrater och kan känna stolthet över att kunna försörja sig själva och vara med i ett skapande projekt. Om det kan man ha en seriös debatt. Men gå kommer och in här och för tillbaka det. Jag vill passa på att tacka för det. Jag tror att vi vann förra valrörelsen på att vi tog utanförskapet på allvar. Vi valde det som prövosten för att utforma vår politik. fortsätter vi med det. Socialdemokraterna väljer att få det till en debatt som blir väldigt partipolitisk. Man utvecklar inte några egna svar på frågeställningen och förringar den eller hävdar att allting sammanhänger med regeringens åtgärder. Det är utmärkt. Jag vill tacka för det. Det kommer att innebära att Socialdemokraterna även i nästa valrörelse står utan en ansvarsfull och fungerande jobbpolitik. Det kommer att lägga grunden för att vi får ett förnyat förändringsmandat för att fortsätta att utveckla den svenska modellen så att vi stärker den. går in i en väsentligt mer seriös diskussion om utanförskapet, och det välkomnar jag. Jag ska försöka att något utveckla vad som är tanken bakom SCB:s fördjupade statistik. Den är naturligtvis inte, som antyder, att vi skulle försöka pressa ned arbetslösheten genom att förändra statistiken. En av de stora förändringarna som vi har gjort är att vi räknar in studerande som söker arbete. Vi har därmed höjt arbetslösheten såsom den mäts. Varför har vi gjort det? Jo, därför att det är en del av den internationella konventionen om hur man mäter arbetslöshet. Det är rimligen så att vi ska mäta arbetslöshet på samma sätt i alla länder. I princip var det och som avvek från , och det var på tok för sent när vi äntligen fick ordning på statistiken. Vad är det SCB ska göra? Det är egentligen det som efterfrågar. Utanförskap är inte om någon är förkyld. Det är inte 14 dagars sjukskrivning vid en influensa. Det är inte ens en längre sjukskrivning vid ett benbrott eller ett allvarligt ryggproblem. Det är inte en kortare arbetslöshetsperiod i samband med en tillfällig efterfrågeförsvagning, utan det är det varaktiga utanförskapet att människor fastnar utanför arbetsmarknaden med alla de sociala bieffekter det har på identitet, på självupplevelse, på familj och på relationer. Det är det som är utanförskapsproblematiken. SCB:s uppdrag är att fördjupa det vi vet för lite om i AKU-statistiken, nämligen just varaktigheten och djupet i de här frågeställningarna. Jag har full respekt för att vi och Socialdemokraterna inte kommer att ha samma syn på vad som behöver göras. Vår uppfattning är att det behövs aktiva åtgärder, att vi behöver försäkringar som är verkliga omställningsförsäkringar och att jobbavdraget är helt avgörande för att människor ska komma in på arbetsmarknaden och för att vi ska ha en lönebildning som gör att sysselsättningen långsiktigt och varaktigt kan öka. Det är vi oense om. Det vi borde vara ense om är arbetet att försöka hitta bättre, mer fungerande och mer styrande mått för att återupprätta full sysselsättning. Det är vad kärnan i diskussionen handlar om, men inte den diskussion som och deltar i utan den som deltog i. 38 (): Det här lät som en betydligt vettigare definition av utanförskap, det vill säga de som har fastnat i långvarig arbetslöshet och inte kan ta sig ur den. Men detta är inte den definition som har använts; det måste vi ändå vara ärliga och säga. I valrörelsen räknades alla de andra grupper som jag tidigare nämnde in värnpliktiga, korttidssjuka och alla som de facto inte jobbade full tid. Jag tycker också att det är konstigt att man automatiskt räknar in studerande som söker arbete som arbetslösa. Jag tror att det har mycket mer att göra med studiemedelssystemet än att man verkligen är arbetslös. Det är inte lätt att leva på studiemedel med de höga hyror vi har. Man har inte räknat upp studiemedlet tillräckligt. För att överleva är det är många som känner sig tvingade att söka jobb och jobba vid sidan om sina studier. Jag tycker att det är olyckligt, för syftet är ju att man på heltid ska kunna ägna sig åt sina studier. Men bland dem som inte har hjälp hemifrån finns det många som känner sig tvingade att jobba vid sidan om. Jag vill inte kalla det för en form av arbetslöshet eller utanförskap, utan snarare för fattigdom. Man känner att det inte går ihop. Speciellt för ensamstående föräldrar som studerar är det en tuff situation. Ju mer vi diskuterar frågorna, desto mer inser man hur komplexa de är. Jag tror att vi ändå måste tala om verkligheten bakom siffrorna för att kunna jämföra bakåt i tiden och se vad som har hänt. Har utanförskapet vuxit eller blivit mindre? Men det handlar även om att komma med vettiga åtgärder. Jag tror inte att de vettiga åtgärderna för studenterna är att sänka studiemedlet så att de känner sig ännu mer tvingade att söka jobb. Det är väl i så fall snarare att ge dem en förbättrad situation. När det gäller dem som verkligen är långtidsarbetslösa handlar det om att stärka deras kompetens. All forskning visar att det är det som är problemet. Där har regeringen tyvärr dragit ned på utbildningen. Jag tackar så mycket för debatten, men vi behöver definitivt prata vidare om det här för vi är inte överens om vad utanförskapet är. Det tror jag att vi måste vara för att kunna komma med bra åtgärder. 39 (): Jag har ingen ambition att vinna något popularitetspris hos . Jag skulle kanske inte heller se det som en merit. Det handlar om full sysselsättning, . Men står vi snart med en halv miljon arbetslösa. Oavsett din retorik ökar arbetslösheten, och ert misslyckande manifesteras dag för dag och blir allt tydligare. Det är sanningen, . Allmänt hållna ord biter inte på det här. själv säger att man bara kan påverka arbetslösheten marginellt. Jag har frågat dig om du delar den uppfattningen. Du har inte gett något svar. visade i bred arbetslöshet 2006, 19 ½ procent 2010. Ni har inte lyckats med er politik när det gäller det så kallade utanförskapet. Ni fixar inte det här. Det är sanningen, . Varför säger ni nej till de 120 000 fler i arbete, arbetsmarknadsåtgärder och utbildning som vi har föreslagit i vår alternativa budget? Där skulle ni ha en chans att göra någonting. Varför säger ni nej till 5 miljarder extra till kommunerna och 10 miljarder extra ? Då skulle man kunna hindra många varsel, hindra många från att bli arbetslösa och dessutom slå vakt om kvalitet i vård, skola och omsorg. Där har ni några praktiska åtgärder som skulle kunna vidtas och ge effekt. De skulle kunna hindra utslagning, socialbidragsberoende och arbetslöshet. Ni blandar och ger när det gäller definitionen av utanförskap därför att ni själva egentligen inte vet hur det ska definieras. Ni använder utanförskap som ett propagandistiskt ord som stigmatiserar vissa grupper av människor där man ska känna att man inte är fullvärdig i samhället. Jag har träffat människor som har varit förtidspensionerade och långtidssjukskrivna. De undrar: Varför ska jag stå här och känna att jag tillhör ett utanförskap? Varför ska de människorna känna så? Ni måste fundera på effekten av era egna ord och hur människor i en svår situation kan uppleva detta. Jag vill allmänt säga att det här gäller definitionen av utanförskap. Vi måste följa riksdagsordningens 2 kap. 12 § att hålla sig till interpellationen och inte gå alltför långt ut. Det går bra att ta exempel utanför interpellationen, men man måste ändå hålla sig till grundämnet i interpellationen. 41 (): Jag ska försöka hålla mig till interpellationen, som handlar om definitionen av utanförskap och regeringens sätt att hantera begreppet utanförskap. Jag upplever att regeringen faktiskt har varit ganska oärlig mot väljarna. Man pratade om utanförskap och satte in ett antal människor som egentligen inte alls borde definieras som stående utanför, just utifrån det som har redovisat. Man kanske är sjuk eller studerar på heltid. Då är man inte utanför på det sättet. Detta gjordes till en stor valfråga. Jag har ställt frågan tidigare. Om man nu inte står till arbetsmarknadens förfogande och om man nu inte finns på arbetsmarknaden varför räknas då inte vårdnadsbidrag in i utanförskapsbegreppet? Varför valde ni att inte lägga in det? Var det för att regeringen därmed skulle öka utanförskapet? När forskare gång på gång talar om att regeringens politik bidrar till att antalet fattiga i ökar måste man tolka det som att utanförskapet ökar. Det har också visats. När antalet socialbidragstagare ökar i ökar utanförskapet. Regeringen har slutat prata om det . Varför vill man inte prata om det man faktiskt en gång införde, herr talman? Jag tycker att det är viktigt att man håller sig till en fråga som har varit viktig för många människor. Om vi ser att många människor som har jobbat och blir arbetslösa hamnar i socialbidragsberoende och därmed blir utanför varför vill då inte regeringen prata om lösningar för de människorna? Varför säger man att det bara ska vara pengar till dem som redan har? De som är utanför ska tydligen få känna på hur det är att vara utanför. De ska på något sätt känna att om man är riktigt fattig så gör det ont, och därmed kommer de att tvingas att ta jobb till vilket pris som helst. Är det regeringens lösning på utanförskap? Det är inte den svenska modellen, skulle jag vilja säga. Det tillhör det föråldrade systemet på arbetsmarknaden då människor stod och tiggde efter arbete. Det utanförskapet vill inte jag ha tillbaka, herr talman. 42 Finansminister (): Den här debatten handlar ytterst om definitionen av utanförskap, vars kärna är skuggsidan av misslyckandet med full sysselsättning. har haft för få människor som har haft en fast förankring på arbetsmarknaden. Människor har i kriser slagits ut och sedan inte kommit tillbaka. Det är vad utanförskap handlar om. Det är vårt kanske viktigaste och mest omfattande socialpolitiska problem. Det är kanske vår största och mest allvarliga ekonomiska utmaning. har vi globalt fått en ny arbetslöshetschock. De brukar slå ungefär likartat i olika länder. Nyckelfrågan är sedan hur väl vi återigen lyckas pressa tillbaka arbetslösheten. Hur mycket biter den sig fast och hur många går från arbetslöshet in i ett permanent utanförskap? Hur vi ska möta detta är , och den industrialiserade världens viktigaste frågeställning och . Vi har varit väldigt ärliga i den här diskussionen. I finansplan efter finansplan och i vårproposition efter vårproposition har vi redovisat svårigheterna med detta. Vi har valt att utveckla en bred approach till utanförskapsbegreppet för att just fånga det som är kärnan i svårigheten. Det är varaktigheten, den tid man är borta och hur långt från arbetsmarknaden man står som är nyckeln. Man måste använda många mått. Det kan handla om sjukskrivningar, antal i åtgärder, sysselsättning, öppen arbetslöshet och förtidspensioner. Vi måste använda alla indikatorer vi kan för att se hur utanförskapet utvecklas. Sedan har vi den andra debatten med och , och det är bara att välkomna den. Socialdemokraterna har en verklighetsbeskrivning som är helt orimlig. Allting som är fel i världen beror på regeringen. Man har en fullständig vanbeskrivning av vad vi gör. Vi genomför den kanske största utbyggnaden av aktiva åtgärder som sker i . Man hävdar att den inte föreligger. Man föreslår åtgärder som i allt väsentligt skulle höja utanförskapet. Jag välkomnar en valrörelse där och får en mycket stark och dominerande ställning. Det skulle bidra till ett återval för alliansen. Överläggningen var härmed avslutad. 6 § Svar på interpellation 2008/09:415 om pensionärers skattesituation 43 Finansminister (): har frågat mig om jag kommer att ta några initiativ för att dels förändra den nuvarande beskattningen av olika inkomster, dels förhindra att pensionärerna drabbas av kraftigt sänkta pensioner när den automatiska balanseringen i pensionssystemet inträffar. Jobbskatteavdraget är ett betydelsefullt medel för att uppfylla det centrala målet med regeringens ekonomiska politik, nämligen att öka den varaktiga sysselsättningen och bryta utanförskapet. Jobbskatteavdraget är därför utformat så att utbytet av att arbeta blir större. Detta gäller oavsett om man är över eller under . För personer som har fyllt är avdraget extra stort. Fler människor i arbete är en förutsättning för att kunna säkra finansieringen av välfärden långsiktigt för en befolkning med allt fler äldre. Fler människor i arbete skapar alltså även förutsättningar att tillhandahålla en god ekonomisk situation för sjukskrivna, arbetslösa och pensionärer. Mot denna bakgrund är det inte aktuellt att förändra jobbskatteavdraget till att omfatta andra inkomster än arbetsinkomster. fick emellertid det stora flertalet ålderspensionärer sänkt skatt genom det förhöjda grundavdraget för pensionärer. Skattesänkningen är en del av regeringens välfärdssatsning och innebär en förbättrad ekonomisk situation framför allt för pensionärer med låga inkomster. Reformen innebär att beskattningen 2009 är lägre än vad den var under den tidigare socialdemokratiska regeringen. presenterade den finansiella ställningen för pensionssystemet. Givet dagens regler är prognosen att pensionerna kommer att minska med 2010. har emellertid fått i uppdrag att göra en teknisk översyn av den automatiska balanseringen i pensionssystemet för att dämpa alltför stora svängningar i pensionsutbetalningarna. Förslaget är nu under beredning i pensionsgruppen, där även Socialdemokraterna ingår. Jag vill inte föregripa resultatet av den beredningen. 44 (): Vi diskuterar nu en fråga som har diskuterats väldigt mycket tidigare här i en särskild debatt. Den är viktig. Jag tycker att det finns anledning att påminna lite grann om den frågeställning som min interpellation innehöll eftersom jag inte tycker att jag fick de svar som jag hade hoppats på. har ytterligare jobbskatteavdrag kommit till. Det innebär att skillnaden mellan vad en genomsnittspensionär betalar och vad en löntagare i samma inkomstläge betalar har ökat med . har i en rapport gått igenom skattesystemen i 53 länder. Inte i något annat land än beskattas pensionärer högre än yrkesverksamma. I till exempel är det tvärtom. Där har pensionärerna en bättre skattesituation än yrkesverksamma. I andra sammanhang när man gör jämförelser mellan hur det ser ut i vårt land i förhållande till andra länder, till exempel i apoteksfrågan som är väldigt aktuell, brukar regeringen säga att vi är ensamma om den modell vi har. Men i det här fallet väljer man göra det på det sättet att vi står ensamma när det gäller beskattningen av pensionärerna. Jag tycker att det är en lite underlig ordning. En annan fråga som jag tar upp i interpellationen handlar om hur finanskrisen slår mot pensionärerna och när den så kallade bromsen träder in. Svaret på den frågan från finansministern är väl i och för sig rimligt, det vill säga att man inte vill föregripa resultatet av den beredning som pågår. Men är det inte orimligt att fundera på om vi inte skulle kunna kompensera pensionärerna via skattesystemet för det tapp i inkomster som de förmodligen kommer att få på grund av att systemet ser ut som det gör. Det är ändå någonting som finansministern borde kunna reflektera lite över. Ett annat besked som ges i svaret, och det är väl egentligen det viktigaste, är: Mot denna bakgrund är det inte aktuellt att förändra jobbskatteavdraget till att omfatta andra inkomster än arbetsinkomster. Den stora skillnaden mellan de borgerliga partierna och oss på den andra sidan är att vi vill förändra detta. Vi vill att skattesystemet ska behandla alla inkomster på samma sätt, men det vill inte regeringen. Man säger visserligen att man har sänkt skatten för pensionärerna . Det har inneburit att en normalpensionär har fått i sänkt skatt som och jag har fått dryga tusenlappen. Det är inte någonting som visar att man vill förändra skillnaden mellan den som har lön från arbete och den som har lön i form av pension. Det är ett viktigt besked från den här interpellationsdebatten att vi har fått veta det. 45 (): Jag tycker att det är bra att har ställt den här interpellationen. Jag uppfattar den som ganska måttlig i ordvalet. Från parti har det under en lång följd av månader kommit en retorik som, precis som sade i den förra interpellationsdebatten, behöver rensas. När vi tittar på pensionärernas skattesituation får vi inte glömma att den nuvarande regeringen har tagit bort fastighetsskatten och infört en betydligt bättre situation för de människor med relativt låga inkomster som pensionärerna tillhör. Genom fastighetsavgiften har de nu möjlighet att behålla sina sommarställen och sina fastigheter för fast boende. Jag är revisor i en av de stora pensionärsorganisationerna, och jag har en viss erfarenhet av vad som har hänt . Under den förre statsministern tid gällde det enligt hans uppfattning att förbättra ekonomi. Det skulle drabba väldigt många, och naturligtvis också pensionärerna. Då utlovades det en återbetalning till pensionärerna som inte har skett. Den borde ha skett . Den andra punkten gäller diskussionen om lika inkomster för den som arbetar och den som är pensionär. Där tycker jag att retoriken behöver rensas ur synpunkten att man visserligen kan säga att den som har 10 000, 15 000, 20 000 eller i lön och som arbetar eller är pensionär formellt betalar olika inkomstskatter på grund av jobbskatteavdraget. Jag har tagit fram uppgifter från . Där visar det sig att det finns avgifter för den som arbetar som pensionärer inte har, till exempel fackavgiften på kanske i storleksordningen och arbetslöshetskasseavgiften på samma nivå. Därtill har vi den lägre kostnaden för kollektivtrafiken för pensionärer. Här i är den lägre för pensionären, eller om man så vill högre för den som arbetar. Eftersom har de lägsta kostnaderna för kollektivtrafik är jag ganska övertygad om att det är ännu större skillnader ute i landet. Sedan finns det andra kostnader som den som arbetar har, till exempel i kantinen på jobbet, klädkostnader eller någonting annat. Man får alltså faktiskt en rimlig skillnad. De här som har nämnts i debatten är utan vidare mycket högre för dem som arbetar. Med detta vill jag säga att jag är glad att gav tillfälle att få framföra de här synpunkterna, vilket ju pensionsdebatten inte gav utrymme till på grund av debattreglerna. 46 (): Jag skulle vilja ha svar på några frågor. Har pensionärer lägre hyra än andra grupper? Är deras mat billigare? Är deras kläder billigare? Är levnadsomkostnaderna lägre än för andra grupper? Skapar det fler arbetstillfällen när pensionärer betalar högre skatt? Finns det belagt någonstans i ett där utvecklingen visar fler varsel, fler arbetslösa och fler socialbidragstagare? När regeringen motiverar att pensionärer betalar högre skatt än andra med att det skulle ge fler jobb menar jag att verkligheten visar att det är ett argument som inte håller. Det är felaktigt; det är falskt. När man bedömer ett skattesystem tycker jag att man ska ha en principiell grundsyn som är att skatt ska betalas efter inkomst. Däremot tycker jag inte att skatt efter ålder eller extra skatt om man är pensionär är en principiell grund för ett skattesystem. är världsunikt på den punkten, och det är definitivt inte hedervärt att vara världsunik på just den punkten. Motiven och argumenten för att pensionärer skulle betala högre skatt är ihåliga. Det ger inte fler jobb, minskar inte varslen och bromsar inte lågkonjunkturen i någon mening. Sedan är frågan vad man ska använda för ord. Får man använda starka ord som visar vad saker och ting är och kalla saker och ting för dess rätta namn, eller bryter man då mot någon sorts politisk konvenans där det ska vara ett nedtonat så kallat måttligt samtal där gråzonerna ska göra att allting tunnas ut? Men jag säger så här: Det här är åldersapartheid! Då använder jag ett starkt ord, och sedan får det väl darra till i manschetterna här så att man blir riktigt skräckslagen. Det handlar alltså om särbehandling av äldre människor. Att en pensionär med ca i pension betalar mer i skatt går inte att förklara med logiska och i verkligheten förankrade argument. ökar klyftan ytterligare med tredje steget i jobbskatteavdraget. Vi har föreslagit att man ska sänka pensionärernas skatter med för att minska gapet. har tidigare här redogjort för att det här är en prioriterad fråga när vi återkommer till regeringsmakten och att vi successivt ska avskaffa den här orättvisan och ta bort åldersapartheid.