prot · GX0949 · 2009-12-14 00:00:00 — Det har hänt en hel del i samhället bara som väl motiverar ett politiskt omtag för den nationella kulturpolitiken. Vi kan nämna de demografiska förändringar som sker och har skett. är ett långt mer mångkulturellt land jämfört med för bara för att inte tala om . En väldigt välkommen trend i vårt samhälle som lyfts fram i propositionen är den decentraliseringstrend som innebär ett ökat regionalt och lokalt ansvar och engagemang även på det kulturpolitiska området. Vi ser effekter av EU-inträdet och hur ett långt mycket mer globalt samhälle jämfört med för 10 eller också är skäl att göra ett omtag vad det gäller den nationella kulturpolitiken. Jag kan också nämna, vilket har nämnts tidigare i debatten, den extremt snabba teknikutveckling som sker, där Internet bara är ett exempel på hur vi distribuerar kultur på ett annat sätt än . Sammantaget finns det alltså väldigt många skäl att se över och förändra målet för den nationella kulturpolitiken. Självklart har den politiska oppositionen, anförd av i all synnerhet, haft invändningar mot denna proposition. Den märkligaste invändningen är den att vi i de nya kulturpolitiska målen mönstrat ut målet om att den nationella kulturpolitiken ska motverka kommersialismens negativa följdverkningar. Jag måste säga att det är förvånansvärt att oppositionen framhärdar i att påstå att den kulturella verksamhet som bedrivs på kommersiell grund är skadlig och negativ och därför ska motverkas. Med ett sådant resonemang blir det rätt mycket som ska upp på listan över vad som ska motverkas, som är negativt och som ska stoppas. Jag har svårt att se motsättningen mellan kommersiell bärkraft och konstnärlig kvalitet och frihet. Det vore välgörande om oppositionens främsta företrädare på det här området, utskottsordförande , ville utveckla vad som är motsättningen mellan kommersiell bärkraft och konstnärlig kvalitet och frihet. Vad består den motsättningen i? Utöver det allmänt välgörande med en modern och tidsanpassad proposition på området finns det skäl att lyfta upp några saker i propositionen. Det första jag vill lyfta upp är modellen för fördelning av statliga medel till regional och lokal kulturverksamhet. Vi tar fram en ny modell som har kommit att kallas portföljmodellen. Den innebär en tyngdpunktsförskjutning från centralt fattade beslut till ett ökat regionalt och lokalt ansvarstagande på kulturområdet. Först ut i raden blir . Jag är alldeles övertygad om, fru talman, att resten av landet kommer att följa efter, i synnerhet som det redan nu förs utvecklande och bra samtal mellan och företrädare för regionen runt om på flera ställen i vårt land. Ytterligare en sak som det finns skäl att omnämna är propositionens krav på ökad samverkan mellan myndigheter, institutioner och den ideella sektorn. Propositionen har identifierat ett stort behov av ökad dialog mellan samhällsföreträdare och den ideella delen av vårt samhälle. Man lyfter fram betydelsen av att samhällets institutioner och myndigheter mycket mer och mycket bättre förmår samverka med civilsamhället. Som ett exempel kan man i av julfester och auktioner nämna och lyfta fram landets alla ideellt drivna samlingslokaler. De ägs, drivs och förvaltas av den ideella sektorn i vårt samhälle och har en väldigt stor betydelse som arenor för kulturupplevelser och kulturmöten runt om i hela vårt land. De är en väldigt viktig beståndsdel i det vi skulle kunna kalla kulturens infrastruktur. De är kapillärerna i kulturens stora blodomlopp kapillärer som syresätter hela landets behov av kulturliv. Avslutningsvis finns det skäl att nämna något om den stora satsning på kulturella och kreativa näringar som denna proposition innebär. Det är en satsning som innebär att man bland annat utvecklar dagens olika näringslivsstödjande system så att de också kommer att stödja och utveckla de behov och möjligheter som finns bland aktörer inom kulturella och kreativa näringar. Det är välkommet. Vi vet att ett rikt kulturliv gör en bygd levande och stärker bygdens attraktionskraft. Därför välkomnar vi också denna satsning som ger entreprenörer, befintliga och potentiella företagare på området stöd att utveckla sina affärsidéer och sitt företag. För säkerhets skull vill jag understryka att jag också är stolt över den här propositionen. Det är en bra politik framlagd av en enig alliansregering. 56 (): Det tillhör en sådan här debatt att man bemöter oppositionen i det de har sagt, och jag skulle vilja börja med att göra det. Socialdemokraternas sade att han hade väntat och väntat på en borgerlig kulturpolitik. Jag kan säga att vi väntar fortfarande på oppositionens gemensamma kulturpolitik. Någon sådan finns inte inte i detta betänkande och inte i denna debatt än så . Socialdemokraternas och företrädare, och möjligen också Vänsterns, sade att det har varit för många utredningar och för lite verkstad under de här alliansåren. Då skulle man kunna förvänta sig ett fyrverkeri av skarpa förslag från oppositionens sida. Men vad finner man om man tittar i reservationerna? På s. 69 står: Vi kan inte acceptera att regeringen föregriper resultatet av en reell utredning. På s. 77 står det om ytterligare krav på utredningar, och man skriver: Vi har ingenting emot en översyn. Däremot vill vi innan man gör förändringen ha en ordentlig översyn och utredning. På s. 79 står samma sak: Gärna en förändring av kulturtidskrifter, men först en generell översyn och utredning. På s. 80 är det samma sak. Man föreslår där att Rikskonserters uppdrag ska ses över och att en förutsättningslös utredning sker. Det var inte mycket till fyrverkeri och skarpa förslag från oppositionen. Möjligen är det så att som man känner sig själv dömer man andra. Jag skulle vilja använda den här delen av debatten till att titta något på de strukturförändringar som jag ser som utmaningar framöver. En av dem har mina vänner i alliansen tidigare varit inne på. Det handlar om regionaliseringen. Redan kunde under sin resa konstatera att är stort och skiftande. Det är rätt rimligt att också kulturen och kulturens uttryck skiftar över landet. Därmed måste också den regionalisering som vi nu genomför innebära att regionerna får olika uppdrag. Jag vill notera att Kulturnyheterna i SVT presenterar en undersökning av hur kulturpolitiker i de olika regionerna ser på sitt uppdrag. Lite bekymrad blir man när den instrumentella betoningen är så stark och när man också ser hur många som vill stoppa konst som de tycker är obehaglig. Det är för mig viktigt att säga att portföljmodellen måste ha ett regelverk som ser till att vi inte gör om de misstag som gjordes och får samma problem som skapades när skolan kommunaliserades. Det måste finnas en nationell ram och ett nationellt mål också för den regionala politiken. De nationella kulturpolitiska mål som jag hoppas att vi alldeles strax ska anta ska bli vägledande också för regionerna. Jag tyckte att det var bra att filmen nämndes av i ett tidigare anförande. Det är sant att svensk film har utvecklas starkt . Det är viktigt. Filmen är viktig för . Den har en enorm kraft och är en viktig del av kulturpolitiken. Om man ser bra film är det svårt att värja sig mot att tvingas tänka på de stora frågorna om livsval och moral och sin egen roll i en föränderlig värld. Därför är det min bedömning att filmen kommer att spela en ännu större roll framöver. Den rörliga bilden blir mer och mer viktig i samhället. När vi nu funderar på vad som kommer efter det nuvarande förlängda filmavtalet är det viktigt att ha fokus på vad som är bäst för filmen och inte i vilka former det sker. Hur får filmen ökat utrymme? Hur tar vi bäst till vara de mervärden som filmen skapar för samhället? För det första handlar det om kvalitet. För mig handlar bra konst om att väcka eftertanke och beröra. Man behöver inte älska eller ens förstå det som bra konst ger eller en bra konstnär gör. Men förmågan att utmana våra tankar är central i god konst. Det är möjligt att kvalitet är ett svårt begrepp i kulturlivet, men alternativet är så mycket svårare. Om vi inte skulle ställa krav på kvalitet, hur skulle då kulturpolitiken se ut? Det är viktigt att vi nu i de kulturpolitiska mål som föreslås slår fast att kvalitet är en del av målen. Jag skulle för egen del kunna tänka mig att vi framöver ännu mer betonar kvalitet, till exempel när det gäller bidragsgivning. Man bör ytterligare titta på det. Den kvalitetssatsning som vi nu gör genom att skapa Kulturbryggan är också den viktig i sammanhanget. För det andra handlar det om boken och läsandet. Vi får ganska många signaler just nu om att av stark utveckling ser bokbranschen ut att få nya bekymmer. Det här är förmodligen dels en följd av normalt konjunkturförlopp, dels en del av en förändring av branschen och de strukturella villkoren. Digitalisering, illegal nedladdning och nya vanor spelar in. En risk som jag ser är bestsellerismen, det vill säga att vi promotar och lyfter fram förväntade bestsellerböcker alltmer och att marknaden därmed tunnas ut när det gäller kvalitetslitteratur. Det är också ett bekymmer som jag tycker att man ska ha ögonen på, inte minst när det gäller den översatta litteraturen. är ett litet språkområde, och vi behöver få in god kvalitetslitteratur från andra länder. I propositionen tar vi nu steg som stärker läsandet. Läsfrämjandets insatser ökar. Bibliotekslagen utvärderas för att förbättra förutsättningarna för bibliotek. ges ett särskilt uppdrag att samordna biblioteksfrågor. Det är viktiga saker som lyfter fram läsandet och bokens ställning i samhället. För det tredje handlar det om förutsättningar för den kreativa ekonomin. Det är och alliansens bedömning att framtid inte ligger i att konkurrera med låga löner. Det måste till mer kreativitet och nyskapande. Kulturen har en viktig roll för att stärka . Kulturens egenvärde är det absolut viktigaste. Kulturen är värd allt i sig, men man ska inte heller blunda för att den kan få goda effekter på andra delar av samhället. I kulturpropositionen, som vi nu diskuterar, föreslås en fortsatt satsning på kulturella och kreativa näringar. avsätts för framväxten av kulturellt och kreativt företagande. Detta är viktigt för , men vi måste också fundera på hur de kulturella och kreativa aspekterna kommer in i andra branscher. Också där kan nämligen kulturskapare och kulturskapares kreativitet bidra till ökade vinster och ökad förmåga för att konkurrera med omvärlden. För det fjärde handlar det om den nya tekniken. Det är något fantastiskt som vi just nu är inne i. Jag tror inte att vi själva riktigt ser vad det är som håller på att hända egentligen. På kulturområdet skapas nya möjligheter till skapande, ny teknik för distribution och ny teknik för konsumtion. Det är totalt sett ett lyft för kulturen. Aldrig har väl så många ungdomar suttit hemma och skapat film eller redigerat foton och aldrig har väl så många lagt ut dikter för andras läsande som just nu på nätet. Det är något viktigt och glädjande som vi ska ta vara på. En rad myndigheter får nu i uppdrag att ta fram underlag för en nationell strategi för digitalisering. Det är centralt. Det är en fantastisk chans att sprida det svenska kulturarvet och kulturproduktion. Man måste också se utmaningarna. I propositionen slås fast att det är viktigt att säkra upphovsrätten. Vi vet att om ingen författare någonsin kan få betalt för allt jobb de lägger ned och ingen filmskapare kan få betalt för den tid och den kraft de lägger ned blir det få bra böcker och få bra filmer att ladda ned. Vi måste både ta vara på möjligheterna och hantera utmaningen. För det femte handlar det om kulturarvet. Jag tycker att vi i har anledning att fundera över vårt förhållande till kulturarvet. Att känna till är att känna till lite mer av , att förstå var vi är och hur vi har kommit dit. Kan man sin eller eller förstår man lite mer av . Jag tycker att vi måste säga det. Det är en av anledningarna till att tog ställning för en litterär kanon. Det är därför vi i grunden är positiva till att det ska vara så enkelt som möjligt att ta sig in på museer. Jag tror att det var som en gång sade att den som vägrar se bakåt och inte vågar se framåt måste se upp. Jag tror att det ligger mycket i detta. Inte minst när vi är inne i snabba förändringar är det klokt att fundera på hur vi kom dit. I de förslag till kulturpolitiska mål som vi snart ska ta ställning till heter det att vi ska främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas. Vi tar också steg för att digitalisera kulturarvet. Detta är en proposition att vara stolt över. Jag vill gärna avsluta med att säga att kulturministern har gjort ett mycket bra jobb. Tillsammans tar vi nu steg framåt som gör att kulturen får ökad kraft i samhället. Det är viktigt för och det är viktigt för framtiden. Det finns naturligtvis mer att göra. Efter den här debatten och behandlingen av den här propositionen är det alldeles uppenbart att för att detta ska bli gjort krävs det att allianspartierna sitter kvar vid rodret. 57 () replik: bjöd upp till dans, så jag måste upp. efterfrågar ett fyrverkeri av skarpa förslag från oppositionen. Jag hoppas att alla lyssnare vet det vet de säkert att det inte är vi i oppositionen som låtit göra en utredning. Det är inte vi i oppositionen som har tillgång till ett departement och en massa stöd. Det är ni som ska plocka fram förslagen. Vad har vi fått för förslag? I finns det sex förslag, varav ett handlar om upphävande, ett om förändring av, ett om upphävande av och ett om avskaffande av. Det finns inga förslag. Sedan kom propositionen, och där finns ett förslag: nya kulturpolitiska mål. Resten handlar bara om nya uppdrag och ingenting annat. Ni har inte presenterat någon kulturpolitik i den klubb för inbördes beundran där ni beundrar varandra för allt det goda ni har gjort. I detta anförande instämde och (båda s) samt (). 58 () replik: Jag noterar att kallar oss för en klubb för inbördes beundran. Det skulle vara intressant att höra vad ni kallar er egen klubb. Inte är det så att ni beundrar varandras förslag i alla fall? Nej, ni sitter inte vid makten, men ni kanske har idéer. Det kanske var för mycket att begära ett fyrverkeri av förslag men en kinapuff åtminstone. Någonting skulle ni kunna komma med gemensamt för att förklara vad ni ser för möjligheter med kulturen. När ni kritiserar regeringens proposition så skarpt som ni gör i denna debatt måste ni ha någon egen idé om vad ni vill ha i stället. Någon sådan presenteras inte. Det som ni i stället är överens som är sju eller åtta nya utredningar. Ni kritiserar oss för att vi har utrett och verkställer. Ert svar är att ni vill ha nya utredningar. Det duger inte, och därför är ni värda all kritik. 59 () replik: Det är inte vi som har suttit vid makten. Det är inte vi som ska presentera en kulturpolitik. Det är ni som ska göra det. Vi kommer att presentera en gemensam kulturpolitik fram till valet, det ska vara så säker på. 60 () replik: Jag känner mig inte säker på det, jag känner mig osäker just på grund av det. 61 () replik: Jag ska börja med att yrka bifall till reservationerna 1 och 23. I övrigt står vi bakom de reservationer som socialdemokrater i utskottet har lämnat. sade ett antal saker som jag tyckte var bra. Han använde bland annat ett uttryck som jag aldrig har hört förut och som jag ska försöka använda , bestsellismen. Det tyckte jag var en träffande beskrivning på den gravitation som råder, den riktning som saker och ting drar i om man inte hittar annat som balanserar. Det är klart att bokhandeln vill sälja bestsellers. Det är klart att författare vill skriva bestsellers. Det är klart vad gäller musikslag att det är bestsellers som drar. För mig är den här iakttagelsen som du så träffande har gjort själva poängen med att ha som ett kulturpolitiskt mål att det är en uppgift för kulturpolitiken att vara den motkraft som ser till att det finns andra saker, att operan kan överleva i trots att den på egna kommersiella meriter inte kan bära sina kostnader, att smal teater kan överleva, att poesi kan överleva, att poeter kan ha en försörjning. Därför tycker jag att uttrycket bestsellismen är så träffsäkert och skarpt. Ändå har ni som enda konkreta reella förändring i de kulturpolitiska målen att just målet vill ni ta bort och avskaffa. har på det här eleganta och kreativa sättet satt fingret på precis det som det här målet, som vi uppenbarligen är överens om, ska göra. 62 () replik: Om bestsellerismen är ett problem är inte min lösning att bekämpa bestsellers utan att fundera på hur andra böcker kan skapas som har god kvalitet. Därför är min politiska slutsats inte att det ska finnas ett mål som bekämpar kommersiell kultur, utan mål som främjar kvalitet. Om ni ser kommersialism bara som någonting negativt för kvalitet är det helt rätt att ha kvar målformuleringen att bekämpa kommersialism. Om det är kvaliteten ni är ute efter är det viktigare att betona kvalitetsmålet än att hamna i en rundgång. För mig är det centrala att det finns ett kvalitetsmål i de kulturpolitiska mål som vi nu antar. 63 () replik: Förlåt, jag tyckte att uttrycket var bestsellismen, men det var tydligen bestsellerismen. Det är en stavelse till. Det är i alla fall min bild av vad det här handlar om. Kommersialismen bekämpas inte i det här fallet genom att man förbjuder bestsellers utan genom att balansera dominansen och se till att dominansen inte blir total i och med att det finns andra alternativ. Det är så jag vill bekämpa kommersialismens skadeverkningar. Det är uppenbarligen där som vi är oense, låter det som. En annan av käpphästar är att begränsa yttrandefriheten i tidskriftsmiljön, att underminera fortlevnaden och framtidsutsikterna för kulturtidskrifterna. är för mig ett sätt att stärka mångfalden i debatten. Det är en variant av att det inte bara ska vara och som för debatt i . Det ska finnas smalare och mer angelägna tidskrifter, till exempel som ju aldrig hade funnits utan stöd. För mig hänger det här ihop. Jag blir orolig när jag hör och andra vilja ta bort kampen mot kommersialismens skadeverkningar som mål. Det verkar som att det finns ett mönster i det här, att man vill minska antalet kulturtidskrifter och snäva in den kulturpolitiska och samhällspolitiska debatten genom att angripa dem som lever på pengar från det här anslaget. Jag vore tacksam om dementerade detta och slog fast att jag missförstått alltsammans. Men när jag lägger ihop det som säger och det som skrivs i betänkandet undrar jag om det inte ligger väldigt mycket i det jag säger. 64 () replik: Det korta svaret till är: Nej, det ligger ingenting i det du säger. Jag kan ta ett längre svar. När det gäller bokmarknaden möter vi inte det genom att bekämpa kommersialism, utan vi möter det genom att stötta andra, genom att ge författarstöd och stöd till litteraturen på annat sätt och dessutom lyfta fram läsfrämjandeåtgärderna. Det är på det sättet vi bekämpar det som tycker ska bekämpas. När det gäller att begränsa yttrandefriheten finns det ingenting i yttrandefriheten som säger att man har rätt att få pengar till att ge ut en kulturtidskrift. Men när man talar om att begränsa yttrandefriheten och diskuterar den här frågan låter det nästan så. I det här betänkandet står det att kultur ska ses i en vid mening. Om nu hade haft fler möjligheter att svara skulle jag ha ställt honom frågan om inte också oppositionen tycker att det är rimligt att ta bort kravet på att gå med förlust. Om man tar bort det, och icke på grund av att den ges ut i pappersform, blir det just så som varnar för, att det är och andra som får ta del av detta stöd. Jag vill påpeka att inte har rätt till ytterligare replik. 66 (): Det är uppenbart att vi läser propositionen Tid för kultur på väldigt olika sätt. När jag läser den kan jag se att den innehåller ett antal intressanta förslag och områden. Det är bland annat nya kulturpolitiska mål, som vi har diskuterat här, portföljmodellen, Skapande skola, satsning på kulturella och kreativa näringar, en strategi för att digitalisera kulturarvet, den kommande Kulturbryggan, en ny analysmyndighet, en ny musikplattform, bibliotekssamordning som ska ha, en dialog med den ideella sektorn om kulturen, förändringar när det gäller olika stöd och en ökad samverkan inom kulturmiljöområdet. Sedan har den också bäring på kulturbudgeten, som vi har diskuterat tidigare, då en del av förslagen ligger i KrU1. Jag ska försöka inskränka mig till några kommentarer. Vi har hållit på med debatten här , och vi gillar att diskutera. Jag ska försöka ta fram några saker. Först vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. Kulturen omger oss överallt utan att vi alltid tänker på det. Arkitektur, konst och musik är bara några av alla de kulturyttringar som omger oss så gott som . Kulturen ska vara fri och oberoende så långt från statlig och politisk inblandning som möjligt. Å andra sidan finns politiken där som fördelar pengar och sätter upp kulturpolitiska mål. Dessa medel och mål finns dock inte för att styra, utan i stället för att stödja kulturen. Det är viktigt att kulturpolitiken är tidsenlig och ser upp med att vara just styrande. Kulturpolitiken har varit i behov av förändring, och det är därför vi debatterar detta betänkande, som har sitt ursprung i propositionen Tid för kultur. I propositionen föreslår regeringen nya mål för kulturpolitiken, som jag nämnde. Detta är välkommet då nuvarande mål, som antogs 1996, känns något föråldrade. Målen tar sikte på kulturens fria och obundna roll, att alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet samt att kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällsutvecklingen. Kulturarvets betydelse stryks under, internationellt och interkulturellt utbyte betonas och barns och ungas rätt till kultur uppmärksammas särskilt i de nya målen. Regeringens förslag till nya kulturpolitiska mål handlar mycket om en inriktning och sammanfattas i en portalparagraf. Från oppositionen har vi då hört några invändningar. Den ena är att målen inte förhandlats fram över blockgränserna och att målet om kommersialismens negativa verkningar slopas. Den expertutredning som tillsattes för att utarbeta förslag till nya mål knöt till sig en referensgrupp där företrädare från samtliga riksdagspartier fanns representerade. Vi hade också ett antal intressanta möten där vi hade goda möjligheter till både diskussion, reflexion och inspel. Regeringen har också noga övervägt remissinstansernas synpunkter innan propositionen har presenterats. Alliansregeringen vill öka det lokala och regionala inflytandet över hur kulturanslagen ska fördelas. Det skapar en större närhet till medborgarna och är ett sätt att demokratisera kulturen. Därför introducerar vi nu den så kallade portföljmodellen den heter så tills vidare som innebär att en större del av de statliga kulturanslagen till regional och lokal kulturverksamhet ska gå direkt till regionerna. Intentionerna med detta är mycket positiva och något som vi kristdemokrater velat se . Modellen måste dock utformas rent praktiskt och konkret innan den kan införas. Därför har en särskild utredare tillsatts som ska lämna förslag på hur modellen ska kunna se ut och vilka av de statliga anslagen som kan vara aktuella för regionerna att ta ett ökat ansvar för. Däremot uttrycks det tydligt i direktiven att staten ska ta ett fortsatt ansvar för till exempel den fria scenkonsten, inklusive stödet till arrangörer, för att inte riskera att den verksamheten blir negativt drabbad av den nya modellen. Utredaren ska också belysa förutsättningarna för en ökad grad av lokal och regional medfinansiering till den fria scenkonsten. Modellen bör införas successivt . Alliansregeringen föreslår också att ett tydligare grepp kring musiken ska tas i och med införandet av en ny musikplattform. Den nya plattformen för musiken ska bidra med en nationell överblick och kompetensuppbyggnad samt främja internationell samverkan. Statens musiksamlingar ska få det övergripande ansvaret för uppdraget.