prot · GW0964 · 2009-01-28 00:00:00 — De sade uttryckligen till oss att de vill ha tillbaka branschprogrammen. Varför lyssnar inte på Iva? Det är en väl ansedd organisation, men och den borgerliga majoriteten vet kanske bättre än Iva. Även har uttalat sig om vikten av statens forskningssatsning och att den sker i nära relation till företagen. Deras forskningsexpert skriver så här: Det är avgörande att näringslivet är med från början i sök- och beslutsprocessen. Det får inte vara upp till universiteten att i efterhand bjuda in näringslivet. Det här speglar skillnaden mellan de strategiska satsningarna och branschprogrammen. I branschprogrammen är man med från första början i problemformuleringar och prioriteringar. Jag tycker att ni gör ett grovt dubbelfel. För det första avskaffar ni branschprogrammen. Ni utestänger näringslivets aktörer, företag och fackliga organisationer från att vara med i problemformulering och prioritering trots att dessa aktörer vill vara med aktivt. För det andra vill ni förändra roll genom att förändra sammansättningen av dess styrelse. Det tolkas av fler än mig så att ni vill ha en politiskt mer lyhörd styrelse. Varför säger ni nej till näringslivet och ifrågasätter den akademiska friheten? 26 () replik: Den oerhört kraftfulla satsning alliansen nu gör sker på många håll med en viktig involvering av näringslivet. Låt oss vara tydliga på den punkten. Det framgår av regeringens forsknings- och innovationspolitiska proposition att strategiska satsningar ska leda fram till att man tydligt involverar näringslivet och dess behov. Jag tror att det kommer att falla ut på ett väldigt bra sätt. Det handlar om satsningar på energi, klimatmodeller, cancer, biobanker och så vidare där man kan vidta relevanta åtgärder. Det handlar om forskning för att bygga en långsiktig konkurrenskraft. Jag tror att det kommer att falla och andra i smaken på ett tydligt sätt. Jag tycker att det är lite synd att inte utnyttjade tillfället att lämna besked om hur det samlade alternativet från s, v och mp ser ut. Det är väldigt lätt att tala om vad jag som företrädare för ett enskilt parti vill. Det är svårare att ta fram ett samlat och trovärdigt alternativ för forskningspolitiken. Vi kommer tillbaka till att i av reservationerna lämnar ni ett gemensamt förslag. I åtta fall av tio gör ni inte det. Ni är svaret skyldiga också . Vi får återkomma till det, herr talman. 27 () replik: pratade om att det principiellt riktiga och viktiga är kvalitet. Jag kan inte annat än hålla med om att det är så. Jag nämnde också detta. Men dessa kvalitetssatsningar görs genom att man fördelar ut en mängd pengar i enlighet med kvalitetskriterier. Då kommer frågan hur man har kommit fram till dessa. Det saknas ett ordentligt underlag här. Därför skulle jag vilja veta hur man kom fram till just dessa kriterier och vad det är som gör att just den viktning som föreslås är den korrekta. Vilket underlag finns det för det? Om det inte finns något underlag undrar jag hur kvalitetssäkrad den här kvalitetssatsningen är. Om det inte finns något underlag kan man ifrågasätta om den är kvalitetssäkrad över huvud taget. Man kan också ifrågasätta hur riktig en kvalitetssatsning som inte är kvalitetssäkrad är. Jag vill också kort ta tillfället i akt att nämna att påpekade att även vi skulle ha någon form av detaljstyrning. Jag tror att man måste se på kvantiteten när det gäller de pengar och resurser som avsätts i enlighet med tydliga kriterier. Vår detaljstyrning har en helt annan dignitet och är betydligt mindre. Men om det nu är så att de detaljstyrningar som vi har är dåliga, hur dålig är då inte regeringens kvalitetsstyrning, som är mycket större? 28 () replik: Det alliansen nu sjösätter är en väldigt omfattande strategisk satsning på medicin, teknik och klimat, som är grundlagd i ett väldigt grannlaga analys- och beredningsarbete som tydligt pekar ut för landet viktiga områden. Man kan kalla det för detaljstyrning från oppositionens sida om man vill, men att göra det å ena sidan och å andra sidan i sina förslag peka ut en lång rad politiska områden gör oss i så fall till lika goda kålsupare. Men detta är i alla fall grundlagt i ett grannlaga och ordentligt arbete från regeringens sida med de förslag som läggs fram till . När det gäller universitet och högskolor tycker jag att det är två viktiga saker som kommer i den här propositionen. Det ena är det resurstillskott som sker med drygt 1 ½ miljard. Det är viktigt att stärka lärosätena på det sättet med nya pengar och alla de möjligheter det innebär. Det andra perspektivet är kvalitetstilldelningen, där det är viktigt att få till en möjlighet att fördela en del av pengarna utifrån kvalitetskriterier. Jag kan villigt erkänna att systemet kan vara lite svårt att överblicka och aningen komplext i vissa delar, men jag tror att det är rätt att gå den vägen, att få in den typen av drivkraft, att sträva mot kvalitet och att använda skattepengarna på ett ansvarsfullt sätt. Framgången med att samla in externa pengar och hur man får forskningen publicerad och citerad kommer att kunna ge framgång och mer pengar om man är duktigare än andra lärosäten är. Låt mig vara tydlig på en punkt också. Det råder lite delade meningar där, eller snarare missuppfattningar. Det är att det finns en kudde i systemet som innebär att man är garanterad av de pengar man har 2009. Det finns alltså ingen risk för någon typ av utsvältning av landets universitet och högskolor. Kort och gott, herr talman, innebär detta att ett lärosäte skulle kunna agera på så sätt att man inte samlar in en enda extern krona eller får ett enda alster publicerat och citerat, och ändå är garanterat av pengarna. Det finns alltså ett skydd, men också en möjlighet för framgångsrika forskare och lärosäten, och detta är viktigt och bra. 29 () replik: nämnde här några saker. Han menade att det var viktigt att sträva mot kvalitet och så vidare. Och jag kan ju inte annat än hålla med, vilket jag också sade. Det är viktigt att sträva mot kvalitet. Problemet är att ju inte med några ord alls beskrev hur man hade kommit fram till detta, bara att det var bra med kvalitet. Det kan vi alla enas om: Det är bra med kvalitet. Regeringen säger att det här är kvalitet, och det är bra med kvalitet, alltså är det bra. Men frågan är: Vad är det egentligen för faktorer man pratar om? Om man inte kan gå in och diskutera vad det faktiskt är för faktorer och på vilket sätt de är bra för kvaliteten blir det väldigt konstigt. Det skulle jag alltså fortfarande vilja ha svar på. Hur har man kommit fram till detta, och var finns det underlaget? När det gäller att detaljstyra menar att vi kanske är lika goda kålsupare. Men jag vill mena att så inte alls är fallet, för regeringen har väldigt stora, väldigt detaljstyrande strategiska satsningar, och den typen av detaljstyrning gör inte vi. Vi har avsatt några få satsningar som vi menar särskilt borde pekas ut och som dessutom är mer motiverade, utifrån det perspektivet att de särskilt behöver pekas ut, än det som regeringen har gjort. Jag vill veta hur menar på den punkten. 30 () replik: När det gäller faktorerna i kvalitetstilldelningen tycker jag att det finns en tydlig korrelation mellan de kriterier som finns i systemet. Är man till exempel duktig på att samla in externa pengar kan man få mer i det här systemet. Men det handlar också om en typ av så att säga allmän uppskattning i det omgivande samhället, alltså ett mått på hur duktig man är. Detsamma gäller publicerings- och citeringsmåtten. Där är det ofta så att något är kvalitetsgranskat innan man får det publicerat. Det finns alltså en tydlig relation och koppling. Det är också viktigt att poängtera att regeringen också anger i propositionen att man har för avsikt att vidareutveckla systemet, titta igenom underlag och komma med kriterier och möjligheter för att steg för steg utveckla detta system. Det är rätt och riktigt. Det jag saknar i detta, när det kommer invändningar här, är det samlade alternativet. Det är lätt att säga att man är emot detta. Men hur skulle och den samlade oppositionen ha velat se detta? Där saknar jag lite svar i sammanhanget. Jag tycker att det är viktigt att blicka framåt mer i detta. Vi är ju båda göteborgare, och jag, och vi kan konstatera att och sammanlagt får 100 miljoner nya kronor till svensk forskning 2009 fantastiska möjligheter som kommer med alliansens politik. Vi i alliansen har ett trovärdigt, samsnackat alternativ som steg för steg vill utveckla lärosätenas möjligheter, inte minst inom miljö- och klimatrelaterade områden, som tog upp i sitt anförande. är till exempel starka när det gäller havsmiljöforskningen, och är duktiga när det gäller hållbar mobilitet och andra områden. Detta är viktigt för att stärka långsiktig konkurrenskraft, och de stegen tar vi i alliansen. 31 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Jag vill bara korrigera mig. Jag menade att yrka bifall till reservation 14, punkt 13. Det är viktigt. Jag vill också härmed replikera på det som sade. I den del av propositionen som handlar om innovation menar regeringen att kommersialiseringen av forskningsresultat måste förbättras. Regeringen föreslår därför en ändring av högskolelagen. Högskolan ska få uppdraget att verka för att forskningen kommer till nytta. Jag undrar bara vad man menar med nytta och med kommersialisering. Går det att kommersialisera till exempel när det gäller humaniora och humanistisk forskning? Vad tycker om detta? Man hävdar också att det redan ingår i högskolans uppdrag att samverka med det omgivande samhället för att informera om verksamheten. Jag undrar bara över den här paradoxen mellan dessa två. Kan ni reda ut det? 32 () replik: Vår utgångspunkt kan man väl egentligen beskriva så här: Svensk forskning är generellt av väldigt hög kvalitet. Jämfört med andra länder är det kanske snarare nyttogörande och kommersialisering som vi inte har varit lika duktiga på. Vår inriktning är att vi med olika steg, reformer och pengar i den här propositionen och det beslut vi ska ta i kan förbättra de möjligheterna. kan det mynna ut i ett företag. Andra gånger kan det vara nyttogörande ur lite andra perspektiv. Men det är viktigt att betona från allianspartiernas sida att det är viktigt att forskningen mynnar ut i någon typ av nyttogörande. Det gäller inte all forskning, för det finns ju en hel del forskning som kan vara så att säga självuppfyllande när det handlar om att höja den allmänna kunskapsnivån. Men generellt sett behöver vi bli duktigare på att nyttogöra på olika sätt. Utbildningsvetenskaplig forskning kommer till exempel till nytta i skolan, och det finns exempel på en lång rad andra områden. Jag skulle också vilja passa på och ställa en fråga till Amineh Kakabaveh, som i sitt inledningsanförande likt de tidigare talarna från oppositionen sade att det är en sådan himla detaljstyrning från alliansens sida. Jag skulle vilja fråga hur det egentligen hänger ihop när du å ena sidan säger det om våra förslag och ni själva å andra sidan också går ned och styr på detaljnivå. Ni föreslår till exempel i en av reservationerna, nr 41, att ska fatta beslut om att ge ett uppdrag till forskningsfinansiären att inrätta en professur vid en institution vid . Det är säkert nyttigt i det fallet, men jag kan tycka att argumentationen haltar lite grann när man lägger fram sådana förslag och anklagar alliansen för att detaljstyra svensk forskning. Vi anser att vi inte gör det på ett otillbörligt eller oriktigt sätt och att det finns skäl för de djupt grundade analyser vi har gjort beträffande strategiska satsningar. Jag tycker inte att er argumentation håller ihop där riktigt. 33 AMINEH KAKABAVEH (v) replik: Jag tycker att inte har svarat på min fråga. För att inte behöva göra det ställer han en fråga till mig. Visst kan jag svara, men jag tycker att det är otydligt när ni föreslår att högskolelagen ska ändras. Det du, , säger här är en sak, och det som framgår svart på vitt är något helt annat. Därför tycker jag att det ni gör är väldigt otydligt. Det är många forskare och samhällsdebattörer som befarar att det med detaljstyrningen blir politik och ekonomiska intressen som i första hand blir det uppenbara. föreslår det som man har infört i , där man har ett forskningsråd med statsministern som ordförande. Det är självklart att vi har föreslagit detta, men föreslår också en årlig innovationspolitisk skrivelse som går igenom de framsteg eller bakslag som sker på olika områden, till exempel de små och medelstora företagens plats i processen, kommersialiseringen av forskningen och den offentliga betydelsen av den enskilda människan. Det är vårt förslag, och det skiljer sig från alliansens. 34 () replik: Låt mig börja med forskningsrådet. Det är en väldigt spännande och bra tanke kommer med. I den rena formfrågan har vi från alliansens sida landat i en annan lösning, en fortsatt forskningsberedning i . I de innehållsmässiga frågorna förmågan inom till strategisk kompetens och bedömningar av hur olika satsningar faller ut, vad man gör i omvärlden och annat tror jag däremot att vi är rätt överens om att detta behöver stärkas. Regeringen har ambitionen att fortsätta med detta. När det gäller nyttogörandet tycker jag att det är viktigt att poängtera det här med att göra flera saker , som jag sade i mitt anförande. 1,8 miljarder är jättemycket pengar, herr talman, men man glömmer lätt bort att vi på ett bräde lägger i storleksordningen i grundpengar gör vad ni vill! till landets universitet och högskolor och ytterligare kanske 4 miljarder eller drygt det via forskningsråden kvalitetsdelat. Man får nästan sätta de här 1,8 miljarderna i relation till de i storleksordningen 16 miljarder som lärosätena får och som på olika sätt genom direkta och indirekta anslag är fria att använda för dem. De strategiska satsningarna är viktiga komplement att använda sig av inom för landet viktiga områden. Grunden är att det sker en bra och grannlaga analys från regeringens sida. Vi tycker att det är viktigt att poängtera nyttogörandet av forskningen. Som jag sade kan det landa i bättre användning av kunnandet i skolan. Det kan vara företag från IT-forskning eller någonting annat. Tydliggörandet vi gör i högskolelagen, stärkningen av holdingbolagen och inrättandet av innovationskontor är några exempel på ökandet av nyttogörandet. Det har varit tydligt att de tre debattörerna från s, v och mp gärna talar utifrån sina egna perspektiv, om vad de själva och deras egna partier vill, men desto mindre utifrån hur det samlade alternativet från oppositionen ser ut. Det är lite synd att vi ännu inte har fått besked i debatten om det samlade alternativet. 35 i (c): Ett lyft för forskning och innovation! Det är lika bra att jag säger det på en gång: Jag är oerhört glad och stolt över att få stå här och presentera och debattera en av de största satsningar som gjorts i en forskningsproposition i . Låt mig först berätta om bakgrunden till att detta är ett så viktigt dokument med tillhörande ekonomiska medel. Det är två grundläggande insikter som har varit utgångspunkten för arbetet med den här forsknings- och innovationspropositionen. Låt mig citera inledningen i propositionen om varför forskningen är så viktig. För det första: Mänsklighetens största utmaningar som påverkan på klimatet, energikrisen, vattenbristen, den utbredda fattigdomen i delar av världen, följderna av pågående demografiska förändringar, utdragna internationella konflikter och risker för pandemier kan inte hanteras på ett framgångsrikt sätt utan ny kunskap. För det andra: I globaliseringens tid måste svensk konkurrenskraft till stor del bygga på ett högt kunskapsinnehåll i våra exportprodukter, varför forskning, utveckling och innovation är centrala delar av tillväxtpolitiken. är en av världens ledande forskningsnationer. Vi tillhör dem som satsar mest i världen och har relativt många högt rankade lärosäten i förhållande till vår folkmängd. En del universitet har en mycket lång historia med sin forskning, medan andra nyare lärosäten på har gjort sig ett internationellt namn på forskararenan. Men det sker inte bara inomakademiskt. Många av lärosäten har utvecklat samverkan med det omgivande samhället. Det finns så kallade regionala effekter av universitetens och högskolornas forskningsverksamhet. Enbart närvaron av ett lärosäte har inte så stor betydelse, utan det beror väldigt mycket på miljö, attityder och normer vid samverkan med den privata sektorn. Det finns tydliga tecken på att det i regioner med så kallade unga universitet och högskolor har skett större produktionsvinster än i de regioner där de äldre etablerade lärosätena finns. Det kanske inte är så konstigt att det ser ut på det sättet, eftersom många nya regioner i har fått möjlighet att få tillgång till den utbyggnad som har skett av högskolesektorn. Satsningen på forskning vid universitet och högskolor är stor, och jag har fått många positiva reaktioner från de mindre lärosätena; man är med och konkurrerar på samma villkor som de större lärosätena. Det finns dock en oro för att satsningen på kvalitetskriterierna för tilldelning av resurser, som ändå alla verkar vara överens om ska gälla, kommer att leda till att vissa lärosäten eller forskningsområden gynnas framför andra. Därför är tilldelningen viktad till exempel när det gäller naturvetenskap, samhällsvetenskap och humaniora. Det är givetvis centralt att kvalitetskriterierna är bra och av mycket hög kvalitet även om det inte går att få till någon millimeterrättvisa. Men inget system är så bra att det inte kan bli bättre, och det kommer man också att arbeta med på olika sätt när det gäller kvalitetskriterierna. En annan mycket viktig del som propositionen presenterar är möjligheten för mindre lärosäten att ansöka om forskarutbildning inom ett smalare område än ett helt vetenskapsområde. Jag vet att det finns stora förhoppningar om en egen forskarutbildning till exempel vid högskolorna i , i , och . Med den här propositionen ges förutsättningar för att kunna ansöka om och också bli tilldelad detta med riktigt hög och god kvalitet på den forskning man bedriver. Det finns stora utmaningar för forskningen i . Jag ska inte gå in på alla, men vill nämna bristande tvärvetenskaplighet och kommersialisering. Resultaten av forskningen har alltför sällan lett till jobb och tillväxt i . Det har också funnits en bristande förmåga att göra långsiktiga och samordnade strategiska satsningar. Vilka är då målen för forskningspolitiken? Det första målet är att stärka den fria forskningen. En grundforskning av hög kvalitet är själva basen i forskningen. behöver vi stärka insatserna för att nyttiggöra forskningsresultaten. Det sker en kraftig förstärkning av medlen till den fria forskningen. Det andra målet är hög kvalitet och relevans i forskningen. Vi kan inte vara bäst i världen på alla områden. Vi är oerhört bra på många områden, men behöver fler områden där kan toppa resultatligan. Det har skett tidigare och kommer också att ske framöver, men då i nära samverkan med näringslivet, som också investerar mycket i forskningen. Det tredje målet som man lyfter fram är att forskningen ska komma till nytta. Vi blir i en globaliserad värld alltmer beroende av att våra exportprodukter har ett riktigt högt kunskapsinnehåll. Det förutsätter satsningar på forskning av hög kvalitet och att näringslivet omsätter ny kunskap i varor och tjänster för världsmarknaden. Jag vill i det här sammanhanget passa på att inflika att näringslivet liksom lärosätena på olika sätt har varit med vid framtagandet av propositionen i olika led. Jag vill än en gång lyfta upp att vi ökar resurserna med fram till och med . Det är den största satsningen som har presenterats vid ett och samma tillfälle. För en gångs skull är satsningen också framtung. Det finns relativt mycket resurser i början av perioden. Det är viktigt för att vara trovärdig utifrån de insikter jag tidigare redovisade. Det handlar om att lösa de globala problem vi ser runt om i världen kopplat till människors sjukdomar, miljön och tekniken. Vi har redan i debatten diskuterat de strategiska områden som vi ska satsa på framöver. Man kan länge diskutera vikten av strategiska områden men också innehållet i de strategiska områdena. Jag är stolt över att vi i och alliansregeringen har pekat ut tre områden för att verkligen tydliggöra betydelsen av breda strategiska satsningar. Områdena är som nämnts klimat, medicin och teknik. Dessa områden är av särskild vikt för både samhälle och näringsliv. Kraftsamlingen på dem innebär att vi ger förutsättningar både vetenskapligt och industriellt. Det bidrar till att höja forskningskvaliteten, ökar förutsättningarna för kommersialisering och uppmuntrar ett tvärvetenskapliga angreppssätt. Men som alla förstår är bredden viktig i svensk forskning även utanför de strategiska områdena. Jag vill ta ett exempel som min centerpartistiske kollega arbetat väldigt intensivt med. Det handlar om att knyta ihop viktiga delar av forskningen som gäller arbetsmiljö med mera genom centrumbildning. Här finns stora förutsättningar att inte lägga ihop forskningsområden under en myndighet utan att just ta till vara lärosätenas gemensamma och breda kompetens. Som centerpartist är jag glad över att detta är en forskningsproposition som tar ett brett grepp från forskning till en väldigt tydlig ambition att förbättra hela innovationssystemet. Ett väl fungerande system för kunskapsöverföring mellan lärosäten och näringsliv är avgörande för utvecklingen av de högteknologiska företag vi har och kommer att ha framöver i . För att stärka innovationssystemet etableras nu ett antal innovationskontor runt om vid olika lärosäten vid både äldre och yngre universitet. Det finns en diskussion om var de ska finnas. Som det nu ser ut är de framför allt placerade vid lärosäten som har framgångsrik bred forskning kopplat till de strategiska områdena. har i sitt betänkande lyft fram behovet av ett innovationskontor kopplat till de allra nyaste universiteten. För att stärka innovationssystemet bör också samverkansprogram med näringslivet utvecklas inom ramen för de utpekade strategiska områdena. Vi får ofta en diskussion om branschprogrammen och varför vi inte vill fortsätta med dessa. Detta angreppssätt skapar en bredare och starkare bas för en bättre utveckling för framtiden än de tidigare branschprogrammen. Industriforskningsinstituten ska få bättre möjlighet att fullgöra sina uppdrag. Lärosätena ska samverka än mer med det omgivande samhället, och denna samverkan ska inbegripa nyttiggörandet av forskningsresultat. Alliansregeringen har på olika sätt arbetat för att stärka innovationsklimatet i , och det finns ett antal delar som ligger utanför den här propositionen. Det gäller regelförenklingar och tillgång till riskkapital. Att vi avskaffat förmögenhetsskatten kan antas ha en stor betydelse för att stärka innovationsklimatet. Det blir inte mycket forskning utan forskare. Här spelar givetvis möjligheten att attrahera kvinnor och män till en forskarkarriär stor roll. Men det gäller också att samverkan mellan akademi och näringsliv utvecklas så att det blir mer attraktivt att gå mellan akademi och näringsliv också ur en forskares perspektiv. Några åtgärder är vidtagna, men regeringen avser att återkomma på det här området i en kommande proposition med anledning av bland annat förslag. Hur ser då avslutningsvis alternativen ut i svensk politik? Finns det en lika bred samsyn på forskningens betydelse för utveckling och tillväxt inom oppositionen? Det enkla svaret är nej. Visst har man skrivit ihop sig i någon reservation och i något yttrande. Men det finns också stora skillnader i synen på behovet av resurser. Socialdemokraterna vill ge sken av att man vill göra mycket stora förstärkningar, men det finns inte alls hos och på samma sätt. Jag kan bara fundera på om man med detta vill säga att Socialdemokraterna redan tidigare hade velat satsa mer på forskning än de stödpartier man hade vid tillfället för den senaste forskningspropositionen.