prot · GW0971 · 2009-02-17 00:00:00 — Det är parterna själva som utser dem. Jag valde att berätta lite grann om vad gör genom att stötta till exempel 1325 och Kvinna till Kvinna, som då blir andra aktörer, för att skapa en förutsättning för att det ska finnas utbildade kvinnor som är beredda att ta plats i förhandlingsdelegationerna. är det tyvärr så att jämställdhetsarbetet inte alls har kommit så långt som vi hade hoppats. Det är därför som det är så viktigt att göra det här grundligt. Det är därför vi jobbar väldigt mycket i utvecklingsländerna med att höja kapaciteten och förmågan men också med att driva på själva. Det handlar om att kräva mer av oss själv och att titta på hur vi i utrikesförvaltningen kan ha bättre genderutbildning och jobba på ett annat sätt med rapportering och inte bara med implementeringen av 1325 eller 1820. Det gäller också hur vi jobbar över huvud taget med kvinnor i utvecklingssamarbete i fred- och säkerhetsarbete och hur vi då kan lägga grunden för ökat välstånd. När man talar om att inte nämner kvinnor en enda gång undrar jag hur som han har nämnt män. Jag tror att väldigt mycket av det arbete som en utrikesminister har att göra handlar just om att skydda kvinnor. Vi vet, och det har också båda riksdagsledamöterna tagit upp, att det är kvinnor som drabbas värst av konflikter. Det är kvinnor och barn som ibland till och med blir måltavlor. Det är kvinnor som efter konflikter lider av att förfärliga beteenden har fått cementeras. Amineh Kakabaveh tog till exempel upp detta med hedersrelaterat våld och våld i familjer. I ett postkonfliktland som till exempel , där freden är vunnen, ökar våldet mot kvinnor i hemmet, kanske som en följd av att det har varit krig och konflikt. Allt det arbete som vi nu ägnar oss åt för fred och säkerhet, och som är viktigaste ansvar, handlar väldigt mycket om att just jobba för kvinnor. Det är därför han inte specifikt nämner det. Vi ser att det handlar om att skydda de mest utsatta, kvinnorna och barnen, varthelst vårt engagemang nu för oss. Jag kan också säga att det inte är sant att han inte träffar kvinnor. Jag vet hur han var väldigt uppfylld av detta när han kom hem från sin senaste resa till . Han är en av de få ministrar som har vågat sig dit. Han hade sett hur barnen lider något fruktansvärt och hade träffat kvinnor. I satt han och talade med kvinnor själva om hur kvinnor skulle drabbas om det skulle bli mer av återkomst av talibaner som inte erkänner kvinnors egna grundläggande rättigheter i samhället. Där har interpellanten en väldigt viktig poäng. Vi måste jobba grundläggande med kvinnors rättigheter för att sedan se att vi av detta lyckas kräva att man får förhandlingsteam som är mycket mer representativa för att vinna den varaktiga freden. Här är det långt att gå. Jag blir förtvivlad när jag ser många av de fredssamtal som förs. Det är de som har betett sig värst som ska tvingas till förhandlingsborden. Det är män som sitter och förhandlar om barns och kvinnors framtid. Här finns massor att göra. Därför är resolution så viktig. Det är också viktigt att få andra att börja arbeta med den och genomföra handlingsplaner. Det är bara och ett fåtal andra länder som har börjat med detta. Jag är precis som glad för att kunna presentera den nya handlingsplanen . Jag tittar framför allt på hur vi kan stärka de konkreta kvalitativa och kvantitativa nationella målen gällande svenskt deltagande. Det är faktiskt så, fru talman, att det jag har märkt är vikten av att vi har med oss kvinnor i både de civila och de militära fredsfrämjande insatserna. Där har vi i tidigare varit otroligt dåliga. Vi har inte varit så bra på att rekrytera kvinnliga militärer och poliser i olika fredsbevarande insatser. Vi vet att de också agerar som föredömen. De stärker på ett bra sätt beteenden som gynnar just kvinnors deltagande. Därför finns det en hel del kvar att göra. 61 AMINEH KAKABAVEH (v): Jag är oerhört glad över debatten här . Jag hoppas den kommer att fortsätta. Man kan inte prata så mycket på fyra eller . Man kan lyfta upp några frågor och några aspekter. Man lägger ansvaret på två parter som har varit i krig. Det är inte så svårt att se i tv-rutorna. Vilka som är med i fredsprocessen när ministrar från EU, och andra ministrar kommer till andra delar av världen? Jo, det är män. Det är män som skakar hand. Där har vi också vår utrikesminister och företrädare. Man glömmer bort det. Det är jätteviktigt att komma ihåg det. Var är kvinnorna när vi är vid sittande bord? Det behöver inte bara vara när man löser konflikter utan också när man kommer och träffar människor och frågar hur systemet fungerar. Jag går tillbaka till det jag tidigare lyfte fram om olika delar i världen. Jag själv är från . I de länderna föds man som kvinna tyvärr som halv människa. Det är lagligt. Du är aldrig som kvinna hel och fullständig eftersom du alltid har en överförmyndare över dig. Hur skulle kvinnor kunna delta i en fredsprocess med en sådan attityd och sådana värderingar? Det handlar om politik och manliga arenor. Det är tyvärr så. Det är viktigt att ta på sig de feministiska glasögonen så fort man är ute ur landet så att man verkligen ser sin roll. Det handlar om de aspekter som ministern lyfter fram. har en jätteviktig roll med tanke på att regeringen har en konkret handlingsplan för genomförande av resolutionerna. Man kan tala om resolutionerna i sig och säga att det finns det och det. Men det spelar ingen roll att det finns svart på vitt om man inte genomför dem. Det är det viktigaste. Det viktigaste är inte att de finns utan hur man i det praktiska arbetet ser till att det verkligen löser sig. Jag själv tror på det civila samhället. Kvinnor är hälften av befolkningen i varje land. I många delar av världen är de i majoritet, eftersom männen dör i krig. I , , och och också i är kvinnor i majoritet. Men i de länderna hörs och syns de inte. De osynliggörs av sina regeringar. Det är därför som man ropar här: Tryck på! Tryck på när , någon annan minister eller kommer! Tryck på när nu ska bli ordförande i ! Tala om att det är viktigt med kvinnors röst i alla krigsdrabbade länder, och i det här fallet , och . Det är det civila samhället som blir lidande. Det går inte att tala om två parter eftersom de inte är jämbördiga. skyddar sig som man förtrycker kvinnorna. Det handlar om med sin makt och den struktur som också struntar totalt i kvinnorna. Det är väldigt ojämbördiga parter vi talar om. Det är mycket olyckligt att man inte ser kvinnornas situation där, hur det är och i vilken utsträckning de själva är förtryckta. 62 (): Det är som biståndsminister säger. Det är inte så många länder som aktivt har gått in i arbetet. Jag tror att det är sju eller möjligtvis åtta länder som så här långt har handlingsplan. brukar nämnas som det bästa exemplet, och något annat innehåller bara ett papper. Vi kommer här , som berättade, att få en ny handlingsplan, vilket jag välkomnar. Så långt som jag har kunnat läsa i den preliminära texten tycker jag att det ser mycket lovande ut. Jag hoppas att det kompletteras med mer konkreta mål hur man ska nå fram till det slutliga målet. Det handlar om både den militära och den civila sidan. glömmer man bort den civila sidan. Jag har en fråga. Det skulle upprättas ett register över namn på kvinnor som står till förfogande för insatser. Man har talat om att skulle vara ansvarigt för listan, eller kanske listorna om det ska vara mer korrekt. Jag är inte klar över om det har blivit på det sättet. Vi har också en möjlighet att under ordförandeskapet lyfta upp frågan. Det gäller inte minst med anledning av säkerhetsstrategin och över huvud taget vid till exempel toppmötet mellan och . Jag var i med några kolleger. I samtal med sådana som var väl insatta i problemen ute i den konkreta situationen var man ändå inte medveten och kände inte till att de två resolutionerna fanns. När jag talade om resolutionerna och 1820 visste man inte vad det var. är ett land som ofta antalsmässigt är väl representerat i många av de FN-missioner som också tar del av. Det finns fortfarande väldigt lite kunskap runt om i vår värld om resolutionerna, även om grundproblematiken kan vara väl känd. Där har vi mycket att fortsätta att ta upp i våra dialoger. Jag förstår att som biståndsminister också känner ett stort ansvar för det. Men hur går vi vidare när det gäller just ? Vi måste ha in kvinnor från och från mer aktivt i dialogen. 63 Statsrådet (): Jag ska först svara på fråga om handlingsplanen och implementeringen. Det är viktigt att titta på vad vi gör lokalt, regionalt, nationellt och globalt. Det finns mycket kvar som vi kan göra i . Vi har bland annat pratat om listor och att upprätta möjligheter för att även här hemma synliggöra fler kvinnor som ska kunna delta på olika sätt i olika typer av insatser. Jag har ett exempel, nämligen den lastbilskonvoj som , eller numera Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, körde för att bistå i . Där hade man också att utbilda 25 lokala bussförare. Tack vare att det fanns svenska bilkårister med kunde man utbilda också kvinnor. Detta skapade förutsättningar för att bryta tabun kring att kvinnor inte kan köra lastbil eftersom de då inte kan bli gravida. Detta är ett litet, litet exempel som visar hur vi kan jobba konkret genom att implementera. Men det förutsätter också att vi har förebilderna i form av att vi kan sända ut kvinnor i olika typer av både civila och militära insatser. Där har det, vilket nu också medger, brustit tidigare. Vi behöver tillsammans hjälpas åt. Det gäller inte bara kvinnor, utan kvinnor och män, i för att ta täten i arbetet med att implementera och utveckla och också 1820. Här har vi kommit en bra bit på väg. Det finns många engagerade människor i som jobbar med de frågorna. Men jag skulle också vilja framhålla att Försvarsmakten ligger jämförelsevis väldigt långt framme. Jag tror att vi har mycket att bidra med där, men det gäller också att se hur vi kan bli bättre. Det Amineh Kakabaveh så väl framhåller är att kvinnor inte synliggörs. Jag tror att ett av de värsta hoten mot att synliggöra kvinnor är just konflikter. Man skapar sig ibland då också förevändningar; eftersom det är en konflikt håller man också tillbaka kvinnors rättigheter. Man säger att de får komma sedan. Jag tror att de måste komma . Det är därför det är så viktigt att synliggöra kvinnor. Det är också därför så mycket av arbetet för detta i regeringen konkret ligger på mig. Jag har utvecklingspengar för att jobba med att kvinnor ska få tillgång till politik och till makt. De ska kunna ha utbildning och hälsa, inte bara för att kunna föda barn på ett säkert sätt eller avstå från att föda barn utan också för att kvinnor ska kunna ha en egen ekonomisk kapacitet. De ska kunna kräva inte bara ekonomiskt inflytande utan också makt. Det är en fråga om demokrati och mänskliga rättigheter. Det är där vi måste börja innan vi kräver att det ska finnas blandade förhandlingsdelegationer. Det är någonting som vi framhåller i dialogen med olika parter när vi träffas. Jag ska till exempel till på givarkonferensen för . Vi träffar företrädare för och . Vi framhåller vikten av resolution . Men den är inte alltid jättekänd där ute. Det är detta som är vårt gemensamma uppdrag, just därför att det är bästa sättet att lägga grunden för varaktig fred och att inte återfalla i konflikt, som så tydligt gör att kvinnor och barn drabbas så hårt. 64 AMINEH KAKABAVEH (v): Det är roligt och framför allt viktigt att prata om kvinnors möjligheter att påverka sitt eget liv, sitt eget land och fred och säkerhet. Jag tycker inte att man ska nöja sig med att utbilda kvinnor och skicka kvinnor som kör lastbil. Men självfallet är det viktiga exempel. Jag ska ta ett exempel när det gäller och biståndet. Jag brukar åka till , till den kurdiska delen. Där finns massor med organisationer från västvärlden som stöder kvinnoorganisationer. Men kvinnornas deltagande i politiken och i den demokratiska processen är tyvärr väldigt liten. Talabani, Barzani och den irakiska regeringen säger till kvinnorna: har ni makt! Ni jobbar faktiskt. Ni jobbar inom de här kvinnoorganisationerna. Det är bara kvinnor som jobbar med det, och det ska man nöja sig med. Man måste se det hela i det perspektivet. Det är inte bara en enda sak, utan man måste ha ett helhetsperspektiv på bistånd när det gäller kvinnor och det civila samhället. Det är viktigt. Det är likadant i och säkerligen också i . Där har jag inte varit, men jag hör ju att det finns så många starka kvinnor i , , , och även i . Men när de inte får vara sig själva och inte får någon arena att träda fram på som representanter för starka kvinnor blir de passiva och ska skyddas. Då blir det som ministern lyfter fram skyddar kvinnorna. Självfallet ska de som behöver skydd också skyddas, men kvinnor ska inte vara passivt agerande utan mer aktiva. 65 Statsrådet (): Jag vill tacka Amineh Kakabaveh så mycket för interpellationen och för en bra diskussion. Det är ett utmärkt sätt att fira din ettårsdag i ! Vi måste tillsammans framhålla de här frågorna och jobba med dem, och jag är tacksam för kritisk granskning av hur regeringen implementerar och genomför 1325 och även 1820. Det handlar om hur vi påverkar inte minst i EU för att vi ska kunna få bra avkastning på det arbete som måste göras för att vi ska kunna ha en bättre varaktighet när det gäller fred och säkerhet. Då handlar det mycket om männens roll. Det handlar mycket om att man ska ha medvetenhet och kunskap om olika processer. Det är det vi försöker bygga upp nu; vi jobbar mycket på det. Men vi ska inte heller underskatta att det handlar om makt. Det finns ett förtryck därute som handlar om att kvinnors rättigheter ständigt kränks. Det är därför vi inte bara kan jobba med detta utifrån hur förhandlingsdelegationer ser ut. Vi måste stödja alla de frön som finns för fred och försoning. Inte minst har det i den här debatten påtalats hur kvinnor i och tillsammans vill göra gemensam sak för att hitta en varaktig fred och en tvåstatslösning där man kan leva tillsammans. Där finns också mycket kapacitet som ibland inte är synliggjord. Hur kan vi uppmuntra detta? Jag tror att man måste jobba på bredden både som regering och med enskilda organisationer. Man måste också se på näringslivets möjligheter att skapa ekonomisk makt och inflytande för kvinnor. På en mängd olika sätt måste vi se möjligheter att implementera jämställdhetsarbetet inte bara i utvecklingssamarbetet utan också i den svenska utrikespolitiken, naturligtvis. Det är det vi arbetar med, och det är det jag återkommer till . Detta är faktiskt viktigaste jobb som utrikesminister. Det blir mycket så att när man jobbar för fred så jobbar man också för att skydda kvinnor och barn. Det är därför vi nu tillsammans arbetar intensivt med den här typen av frågor. Men vi behöver också ha ytterligare diskussioner och debatter om de här frågorna, för jag vet att kan bli ännu bättre. Överläggningen var härmed avslutad. 11 § Svar på interpellation 2008/09:304 om glasskatter 66 Kulturminister (): har frågat mig vad jag är beredd att göra för att en stiftelse ska få möjlighet att ta över AB:s glassamlingar, samt vad jag i övrigt tänker göra för glaskulturen i Glasriket. Jag har tidigare betonat, i svaret på en riksdagsfråga som ställde till mig , att glasbrukstraditionen är viktig för och inte minst för regionen och bruksorterna i . Glasbrukstraditionen skapar ett starkt identitetsvärde för regionen, som också lockar många besökare . Jag har i samma svar tydliggjort min ståndpunkt att det vore orimligt om staten ensam skulle bära ansvar för samtliga samlingar av kulturföremål med nationellt intresse. Det är därför glädjande att de tre kommunerna har bildat om än inte en stiftelse, som interpellanten menar, så en ekonomisk förening i syfte att ta över och glassamlingar. Regionen har fortlöpande kontakter med angående glassamlingen. Det är också viktigt att betona de betydande insatser på kulturområdet som redan görs från statens sida i regionen. Ett årligt bidrag om ca betalas ut av . Bidraget är riktat till de museer som finns i regionen. med sin betydande glassamling får bland annat ca . Museerna kan även söka årliga utvecklingsmedel. Vidare vill interpellanten veta vilka satsningar i övrigt som kan vara aktuella när det gäller glaskulturen i Glasriket. Jag delar engagemang för den svenska glaskulturen som jag har respekt för att den rådande nedgången i den globala och svenska ekonomin i olika grad påverkar alla sektorer i samhället. De samlade satsningarna i statsbudgeten med reformer på är, med internationella mått mätt, mycket expansiv och skapar förutsättningar för investeringar nu och . Regeringen har utöver de satsningar som omfattas av statsbudgeten tillfört ytterligare resurser för att på olika sätt möta nedgången i ekonomin. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav tredje vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 67 (): Tack för svaret! Tyvärr är förhindrad att vara här. Eftersom vi har samma intresseområden både när det gäller näringsutskottet och när det gäller delar av har jag erbjudit mig att ta emot svaret och delge en del synpunkter på det som jag kan utläsa av det svar som vi har fått. I sin argumentering har skrivit: , när vårt samhälle alltmer kännetecknas av varsel och nedläggningar, gäller det att finna nya och attraktiva former för att utveckla olika delar av vårt land. Det är viktigt att hela ska både leva och överleva omdaningen som sker i samhället. Besöksnäringen och upplevelseindustrin är två mycket sannolika framtidsbranscher där kan komma att framgångsrikt konkurrera med övriga länder. Då gäller det att redan nu bygga stabila och attraktiva koncept för dessa branscher. Det så kallade Glasriket, som omfattar fyra kommuner i och län, har länge varit ett mycket omtyckt turistmål, både för svenskar och för turister från andra länder. Antalet besökare varierar mellan en och en och en halv miljon varav många återvänder regelbundet. I Glasriket finner man både glaset och dess kulturhistoria men också rika naturupplevelser. Glasriket är viktigt för glesbygden och dess invånare som kämpar för sin överlevnad. Glaskoncernen är välkänd för sin design, och man gör det mesta i glas, från tung kristall till skira skapelser. Många företag använder det svenska glaset vid representation. Det svenska konstglaset är ett starkt varumärke. har ett eget museum som visar glas från olika tidsepoker och av olika glaskonstnärer. Glasriket erbjuder även såväl matupplevelser som övernattningar, guidade visningar och möjlighet att prova på att själv blåsa glas. Den nuvarande ägaren av har beslutat sig för att sälja de konstföremål som finns i glasbrukets museum. Detta har fått såväl kommunerna i Glasriket som regionförbunden i både och att diskutera bildandet av en stiftelse för att kunna bevara glassamlingarna. Det är angeläget att samlingarna även fortsättningsvis kommer att finnas just i Glasriket för att vara en aktiv och attraktiv del i satsningarna inom turist- och upplevelseindustrin. Det är en viktig ingrediens för turisterna att det på plats bland glasbruken finns en samling konstglas som visar på glasbrukens historiska utveckling och på vilka konstnärer som verkat och verkar där. Glasbruken har i sina arkiv bevarat glasföremål av några av våra mest förnäma formgivare inom glaskonsten. Bildandet av en stiftelse för att behålla glaset i regionen är angeläget. Dock behöver en stiftelse visst stöd med nationell finansiering för att i inledningsskedet kunna ta vara på denna kulturskatt i den bygd där den hör hemma. Det svenska konstglaset är en nationell angelägenhet, inte bara ett regionalt ansvar. Hon har därför frågat kulturministern vilka åtgärder som kulturministern avser att vidta. I svaret pekas det på att man redan får 18 miljoner till kulturverksamhet, men de är ju redan uppknutna till andra verksamheter. I slutet av svaret pekar ministern på att det avsätts i budgeten. På vilket sätt kan man se att Glasriket kan få del av dessa 32 miljarder? 68 (): Jag kommer från ett grannlän till , nämligen . Där har vi ambitioner och förutsättningar för att tillsammans med våra grannlän i kunna utveckla turistindustrin. Det finns en allmän bedömning att det finns stora och goda förutsättningar för att utveckla den för invånarna i den här regionen och för som helhet, och vi kan kanske också bjuda på att utveckla den för våra europeiska grannländer. Jag tror att många kommer att uppskatta att komma till av olika skäl, bland annat för att titta på vår glaskultur och uppleva Glasrikets förutsättningar för att erbjuda shopping och kulturupplevelser. Jag är väldigt bekymrad över den situation som den här näringen befinner sig i. Jag är också bekymrad över att jag inte kan utläsa något konkret svar mer än att man välkomnar att de här tre kommunerna, , och , själva har tagit tag i detta. Detta gör man bland annat genom att initiera en stiftelse. Det finns inget annat konkret i svaret. Jag kan se att det är en trend över flera näringar. Som socialdemokratisk riksdagsledamot är det självklart för mig att vara ute och följa näringslivet . Jag möter många företagare som är djupt bekymrade över att inte få hjälp att ordna likviditeten, lån, stöd och insatser som gör att de klarar omställningen i företagen från en dramatisk situation till en nivå där de kan överleva. De har förutsättningar, men de måste också få hjälp utifrån för att hantera den förändrade situationen. Vi vet att det är en efterfrågandekris och en nationell kris. Det är ett nationellt nödläge, säger finansministern. Det är påtagligt för många anställda och företagare. I går när jag var i sade , en s-kvinna, till oss s-ledamöter att det var en viktig fråga hon ville skicka med oss. är känd i den här bygden som den som alltid talar för kulturen. talade hon med varmt hjärta och stort engagemang för glaskulturen och hur viktigt det är att vi tänker på den och gör insatser för att rädda den här nationella glasskatten från att skingras. Det är viktigt att vi skapar förutsättningar för att glastraditionen ska kunna leva vidare i och i Glasriket. Jag hoppas att jag ska kunna ringa tillbaka till efter den här interpellationsdebatten och säga att regeringen har lyssnat. Vi har varit oroliga, men man har förstått att det här är en del av vårt nationella kulturarv som vi inte har råd, vare sig ekonomiskt eller kulturellt, att inte ta ansvar för. Jag tror att det finns goda förutsättningar för att de här kommunerna som är primärt berörda, länet och regionen som helhet kan göra stödjande insatser framöver. Men befinner vi oss i ett nationellt nödläge. Jag vill upprepa att det är så pass illa enligt vår finansminister. Då krävs extraordinära insatser för att man ska kunna hitta lösningar som bär in . Vi kan inte låta glaset gå i kras. Vi måste hitta lösningar, förutsättningar och vägar framåt tillsammans. Även om svaret är skrivet i långt ifrån Glasriket borde ändå Glasrikets betydelse vara känd ända upp till och till kulturministern i . Jag ser ingenting av detta i svaret. Det är lite allmänt hållet. Man talar om resurser, men det står ingenting konkret. Det här kan vara brådskande. På många företag möter jag en akut situation. Man säger att man kanske klarar detta någon enstaka månad. Sedan behöver man stöd. Då talar jag om livskraftiga företag. Så måste man nog se detta. Det kan vara väldigt bråttom, och då kan man inte vänta. Då krävs det svar . 69 Kulturminister (): Som framgår av det som har sagts är det här en gemensam fråga för såväl Kulturdepartement som . Det har även ställts interpellationer till näringsminister . Svaren vad gäller regional utveckling och vad de nationella samordnarna i flera fall landshövdingen kommer att göra kommer hon säkert att återkomma till. Men jag skulle ändå vilja fördjupa mig i det som är engagemang, det vill säga den glassamling som finns på och som värderas till drygt 30 miljoner.