prot · GX0949 · 2009-12-14 00:00:00 — I det här betänkandet finns många delar som jag skulle vilja debattera och diskutera, men jag tänker inrikta mig i huvudsak på en del, den absolut viktigaste, nämligen att vi har bostadsbrist i många av landets kommuner. Antalet lediga lägenheter har inte varit så lågt som det är . Det är framför allt ungdomarna som drabbas. I nästan hälften av de undersökta kommunerna är det brist på bostäder för ungdomar. Det här tillsammans med den skenande arbetslösheten gör att situationen blir katastrofal. Hand i hand med bostadsbristen går också det låga och i stort sett obefintliga bostadsbyggandet och den borgerliga regeringens ovilja att lösa dessa problem. Jag vill med de orden börja med att yrka bifall till reservationerna 2 och 3. Vi socialdemokrater står även bakom de andra socialdemokratiska reservationerna i betänkandet, men för tids vinnande yrkar vi bifall till bara dessa två. Bostadsbyggandet har nästan halverats jämfört med . Det fortsätter att sjunka, även om har börjat stiga igen. Byggandet av hyresrätter har mer än halverats om man jämför med de genomsnittliga byggsiffrorna för hyresrätter under förra mandatperioden. Man kan konstatera att byggdes det knappt 7 000 lägenheter. Det är drygt 10 000 färre lägenheter än 2006. Vi har oerhörda problem vad gäller bostadsbyggandet i det här landet. Tillgången till bostäder är oerhört viktig för både den enskilde och samhället i stort. Därför är en aktiv bostadspolitik det verktyg som vi politiker kan använda oss av för att underlätta och utveckla bostadsbyggandet och motverka bostadsbrist och andra problem som uppstår på bostadsmarknaden. Bostaden är inte som vilken annan vara som helst och måste behandlas annorlunda. Det krävs politiskt mod både för att det ska byggas bostäder och för att alla individer i samhället ska ha rätt och möjlighet till en bra bostad. befinner sig nu i en lågkonjunktur. Det har självklart påverkat bostadsbyggandet. Vi socialdemokrater menar att man skulle ha använt denna lågkonjunktur för att utveckla snarare än att skära ned. Om man hade satt in stimulansåtgärder för att få byggindustrin på fötter kanske denna lågkonjunktur hade kunnat användas för att både bygga bort en del av bostadsbristen och skapa arbetstillfällen. Vi har en regering som är passiv och sitter och väntar på att marknaden och konjunkturen ska vända. Vi socialdemokrater är angelägna om att öka trycket i debatten om bostadsfrågorna. Vi anser att det skulle man ha gjort i dessa kristider. Bostadsbyggandet har fallit som en sten. Det berodde inledningsvis enbart på att regeringen avvecklade de stimulanssystem som fanns men har förvärrats av den lågkonjunktur vi nu har gått in i. Man skulle ha utnyttjat den ekonomiska krisen, inte bara suttit och väntat. Vad är egentligen den borgerliga regeringens ambitioner på området? Finns det några sådana? Vad är då tankarna? Vi har inte hört eller sett någonting. Om vi socialdemokrater hade haft makten hade vi vidtagit ett gäng åtgärder. Vi hade infört ett investeringsstöd så att hyresrätter hade byggts och mer klimatsmarta boendeformer hade utvecklats. Vi hade sett till att det fanns ett ROT-avdrag som hade gjort att vi kunnat rusta såväl offentliga lokaler som flerbostadshus. Det handlar om inställning. Det handlar om att vi ska investera oss ur krisen, inte vänta och se vad som händer när de svåra åren är över. Avslutningsvis vill jag stanna där jag började, det vill säga bostadsbristen. En del tidningar har skrivit om bland annat . Man har haft en stor kampanj om staplandet av flyttkartonger. Jag välkomnar kampanjerna. Vi måste få i gång en debatt i om hur vi ska lösa bostadsbristen och få i gång bostadsbyggandet. Då måste vi ha många goda idéer och konkreta förslag. Jag har kortat mitt inlägg för att vi ska hinna en bit under kvällningen. Jag avslutar med att återigen yrka bifall till reservationerna 2 och 3. 181 (): En god bostad till en rimlig kostnad är en social rättighet och grundläggande för ett välfärdssamhälle. Årtionden av en aktiv statlig bostadspolitik har lett till att har en relativt hög boendestandard och liten trångboddhet. Grupper som haft det svårt att hävda sig på bostadsmarknaden har historiskt sett fått ett starkt stöd. Jag vill inledningsvis yrka bifall till reservationerna 3, 5 och 19. En hållbar utveckling omfattar inte bara ekonomiska och ekologiska aspekter utan även sociala. Alla ska ha rätt till en bra bostad utan krav på en ekonomisk insats. arbetar för en rättvis och ansvarsfull bostadspolitik som sätter de mänskliga behoven före kraven på kortsiktig . Trots att bostadsbristen fortsätter att öka har regeringen valt att i princip avveckla bostadspolitiken. Vi har en lägre takt på byggnationen av hyresrätter trots stor efterfrågan och den tidigare högkonjunkturen. bor av befolkning i någon av de 123 kommuner som uppger att de har bostadsbrist. Enligt kommunerna är unga och äldre de värst drabbade grupperna. Bara till de unga som efterfrågar en egen bostad behövs det 128 000 nya lägenheter. Den stora bostadsbristen leder naturligtvis även till att hemlösheten ökar i kommuner till stora umbäranden för de drabbade. övergripande bostadspolitiska mål är att utveckla en flexibel bostadsmarknad med olika upplåtelseformer som skapar socialt hållbara boendemiljöer där alla får plats. Allmännyttan med dess viktiga hyresnormerande roll ska inte minst garantera att även människor utan kapital får tillgång till alla bostadsområden. För oss är det därför av största vikt att stärka allmännyttan och stoppa utförsäljningar av våra gemensamma tillgångar. För en social bostadspolitik är det fundamentalt att hyrorna hålls på en låg nivå, så att de kan efterfrågas även av hushåll med de lägsta inkomsterna. För detta krävs bland annat att hyrestaket garanteras men också att det finns produktionsstöd som främjar byggandet av hyresrätter med rimliga hyror. En del av den statliga bostadspolitiken bör därför vara att säkerställa och utveckla allmännyttans ställning. Det gemensamma syftet är att garantera en god boendestandard och hyror till självkostnad i hela landet. Den försvagning av allmännyttan som pågår kommer att leda till en försämring av möjligheterna att föra en social bostadspolitik . Allmännyttan är kommunernas viktigaste verktyg för att låta ett rättviseperspektiv genomsyra bostadspolitiken i enlighet med mål för bostadspolitiken. Ett argument som regeringen har använt sig av för att motivera utförsäljningen av allmännyttan är integration. vet vi, som vi har sagt, att det är i välbärgade, attraktiva och ofta centrala områden som ombildningarna har skett. Det är därifrån som förfrågningarna kommer och inte från höghusens ytterområden där stora renoveringar är att vänta . tycker att det är omoraliskt att lyfta över ansvaret för renoveringen av miljonprogrammet till hyresgästerna själva. I har mer än 30 000 hyresrätter omvandlats till bostadsrätter eller är på väg att omvandlas. Dessa utförsäljningar har gjort att skattebetalarna förlorat ca av den kommunala förmögenheten. Det är helt orimligt att gemensamma tillgångar ska användas för att berika enskilda privatpersoner på det sätt som sker. vill och har medverkat till att främja ett ökat byggande av hyresrätter. För att tydliggöra att både nyproduktionen och ombyggnationen av bostäder måste fortsätta krävs tydliga produktionsmål. bör det tillkomma minst 40 000 bostäder , av vilka hälften måste vara hyresrätter. Dessutom bör 65 000 bostäder renoveras och miljöanpassas . Staten har en självklar uppgift i att garantera alla invånare en god bostad och ska således även medverka till att produktionsmålen uppnås. Vilket ansvar är då regeringen beredd att ta för nyproduktionen av hyresrätter? Eftersom bostadsminister inte är här och svarar vill jag bjuda in honom till civilutskottet för att berätta om regeringens planer för byggandet av hyresrätter i våra kommuner. Jag var och lyssnade på , statssekreterare, på Sabos förtroendekonferens. För en gångs skull var pratglad men när det kom till ansvaret för nyproduktionen av hyresrätter skyllde han på att det är kommunernas ansvar. Kom till utskottet, och , och berätta hur kommunerna ska klara sitt bostadsförsörjningsansvar om de inte får stöd av den nationella nivån i form av någon sorts produktionsstöd för att pressa ned kostnaderna på byggkalkylerna! var drivande då de tidigare produktionsstöden för hyresrätter infördes och även när de förlängdes till 2008. Tanken med avvecklingen av stöden var att systemet skulle komma att ersättas med ett jämförbart permanent system som skulle garantera en fortsatt produktion av billiga hyresrätter. Tvärtemot detta har den borgerliga regeringen hunnit avskaffa de produktionsstöd som, som avtrappningen av räntebidraget, startade /07. Detta gjordes utan att något nytt bostadsfinansieringssystem presenterats. vill tvärtemot regeringen satsa på nyproduktion av billiga, energisnåla bostäder. Vi vill införa ett reformerat investeringsstöd och låta investeringsstimulansen bli startraketen i ett nytt produktionsstöd med syfte att stödja nyproduktion av hyresrätter och nödvändiga ombyggnationer i det befintliga beståndet. Även bostadsbidraget har en viktig roll att fylla för att möjliggöra en social bostadspolitik. har bostadsbidraget både en familjepolitisk och en bostadspolitisk målsättning. anser att målet ska förtydligas så att bidragen förhåller sig till de bostadspolitiska målen. Trångboddheten i ökar igen, och bidragens uppgift ska vara att ge ekonomiskt utsatta hushåll möjlighet att efterfråga goda och tillräckligt rymliga bostäder. vill vi att fler grupper ska omfattas av bidraget än vad dagens regler medger. Vi har därför förslag på att ta bort den regel som hindrar barnlösa personer att söka bostadsbidrag. måste systemet dessutom ta större hänsyn till inkomst- och boendekostnadsutvecklingen än . ser att regeringen för en bostadspolitik som saknar alla sociala ambitioner. Vårt hem har förvandlats till ännu en kapitalvara. Ledorden för regeringen är att vi ska konsumera vår bostad. För den som har möjligheten att göra detta hägrar valfriheten. Men valfrihet för de besuttna är varken en nyhet eller en framtid. Vad marknaden aldrig kan garantera är allas rätt till en god bostad. Men detta är inte ett huvudbry för regeringen. Borta är målet att tillfredställa allas behov av en god bostad. Regeringen har med all önskvärd tydlighet klargjort att det är en politik för vissa utvalda som man för. Detta visas tydligt genom att regeringen i budgetpropositionen den här mandatperioden föreslår att de bostadspolitiska målen ändras till följande: Målet för området Bostadsmarknad är långsiktigt väl fungerande bostadsmarknader där konsumenternas efterfrågan möter ett utbud av bostäder som svarar mot behoven. vill att målet, vilket vi inom den rödgröna oppositionen är eniga om, för bostadspolitiken ska vara att alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå från människors behov och bidra till jämlika och värdiga levnadsförhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. i perspektivet av regeringens brist på bostadspolitik är det naturligtvis ingen överraskning att regeringen valt att omformulera det tidigare målet för bostadspolitiken. När alla byts ut mot vissa cementeras segregationen och utanförskapet ytterligare. värnar hyresrätten, hyresgästen och medborgarskapet. står naturligtvis bakom alla sina reservationer i betänkandet, särskilt de konsumentpolitiska reservationerna, även om jag här har pratat om bostadspolitiken. Jag yrkar, som jag sade tidigare, bifall till reservationerna 3, 5 och 19. I betänkandet finns också vårt särskilda yttrande angående anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18. Regeringens budgetramar gick igenom, och vi kan nu enbart genom detta särskilda yttrande berätta hur budgetmotion med en välfärdsoffensiv och en satsning på bland annat bostadspolitiken står som ett alternativ till regeringens skattesänkningar och kapitalöverföringar till välbärgade. Läs budgetmotionen och ha en god jul i slott och koja, hyresrätt till alla kommer jag att fortsätta att stoja! 182 (): I budgetmotion konstaterar vi att världen och även befinner sig i en konjunktursvacka och i en global klimat- och miljökris. De flesta har troligen inte insett vidden av dessa problem. Amerikanska myndigheter beräknar att brytvärda tillgångar av bauxit, koppar, zink och ytterligare några så kallade nyckelmetaller kommer att vara slut . Järnfyndigheterna, beräknar samma myndighet, kommer att räcka , allt under förutsättning av en global efterfrågeökning på i snitt . Då ska vi komma ihåg att efterfrågeökningen av mineraler i länder som , och ytterligare några snabbväxande ekonomier mycket väl kan ligga . dammsuger kinesiska företag världen efter återvinningsbara metaller i sopbergen. Ni vet säkert alla att de flytande sopbergen i motsvarar två gånger totala yta och att av världshavens fiskbestånd redan är så hårt fiskade att de inte klarar sin reproduktion. Även om vi helt stoppade alla koldioxidutsläpp på hela jorden skulle medeltemperaturen fortsätta att stiga i ungefär innan effekten av alla de utsläpp som redan har skett klingade av. För att förkorta mitt anförande, fru talman, hoppar jag över ytterligare fyra exempel som jag hade tänkt nämna, men jag hoppas att alla ändå ska inse att miljökrisen, klimatkrisen och den ekonomiska krisen hänger intimt samman. Rovdriften och överutnyttjandet har ansträngt de livsuppehållande systemen, hur man än väljer att definiera dem, till den grad att de riskerar att sluta fungera. Många av våra så kallade råvaror måste ersättas med någonting nytt. Med nya känsligare mättekniker har det blivit svårt att hitta rent vatten och ren luft. Civilisationens avfall i form av nanometerstora partiklar finns spridda i stort sett över hela planeten. Plastpartikelfritt dricksvatten, ja, det kan man kanske bara få från smältande glaciärer. Det blir allt svårare att blåsa upp de ekonomiska luftslotten när de grundläggande villkoren för produktion är så allvarligt skadade. Så länge världens ledare inte förstår att ständig expansion på en begränsad planet inte är möjlig kommer kriserna att återkomma allt oftare. Trots alla dessa svårigheter anser att regeringen har misslyckats med att hantera den svenska delen av konjunkturkrisen. Den irrationella ekonomiska politik som regeringen fört har allvarligt skadat svensk ekonomi. Fler än nödvändigt har därför kastats ut i arbetslöshet och ovisshet. Regeringens tydliga signaler om att det gäller att spara sig ur krisen har anammats av såväl hushåll som företag och myndigheter, vilket lett till att produktions- och sysselsättningsfallet blivit större än nödvändigt. Vägen tillbaka är därför längre än den skulle behövt vara. som allt fler inser att det inte är möjligt att spara sig ur krisen vet vi att den nya ekonomin måste bygga på andra grunder än den gamla. Den nya ekonomin måste lämna ett betydligt mindre fotavtryck i de livsuppehållande systemen. Många giftiga ämnen måste helt plockas bort från produktionen och från konsumentprodukterna. Utsläppen från verksamheterna måste ned och resursbehoven minskas genom smart teknik, kanske till en tiondel av vad vi vant oss vid i det överdådiga slöseriets epok som vi nu måste lämna bakom oss. För att möta de stora utmaningar som och hela vår värld står inför föreslår , till skillnad från regeringen, omfattande investeringar i jobb, utbildning, välfärd, klimat och miljö. avvisar vi bestämt ofinansierade skattesänkningar som långsiktigt undergräver de offentliga finanserna. tar stort ansvar för den offentliga ekonomin. Ordning och reda i de offentliga finanserna är en förutsättning för en aktiv krispolitik. Vi väljer att till skillnad från regeringen satsa på sådant som även kan utvecklas i en globaliserad värld med krympande resurser som ändliga råvaror, ansträngda ekosystem och alla de övriga restriktioner som ett nytt klimat innebär. Med investeringar i klimatsmart infrastruktur förbereder vi landet för en omställning som minskar klimatutsläppen som framkomligheten förbättras och tillgängligheten ökar för alla. (: Jag vill påminna om att debatten gäller samhällsplanering och bostadsförsörjning.) Vartenda ord jag sagt har handlat om samhällsplanering. Vi anvisar breda energieffektiviseringsprogram som underlättar övergången till hållbar teknik och sänker kostnaderna för konsumenternas energibudgetar. Den stora skillnaden mellan och den moderatledda högerregeringens bedömningar och budgetförslag ligger, fru talman, inte inom utgiftsområde 18, men jag ska självklart säga något om de punkter inom detta utgiftsområde där vi gör olika prioriteringar. Regeringen har uppenbarligen inte för avsikt att sjösätta det kunskapsutvecklingsprogram som föreslagit. anser att det är högprioriterat och att arbetet med att nå de av fastställda miljömålen är viktigt. förslag om ett särskilt kunskapsutvecklingsprogram för att öka kompetensen och förståelsen för kopplingen mellan miljö och planeringsfrågor hos alla inblandade är viktigt om det ska bli möjligt att nå de uppsatta målen för en god bebyggd miljö. Att miljöhänsynen måste få ökat inflytande i planeringsprocessen tror jag att de flesta inser när klimatförändringarnas mer konkreta konsekvenser blir påtagligare. har vi sett gott om exempel på dagvattensystem som inte klarar av att svälja ökande vattenvolymer vid snabba korta skyfall. Vi har sett trummor under vägar och järnvägar som är underdimensionerade, hus som underminerats på grund av tidigare helt otänkbara erosioner och hela byggnadsverk som glidit i väg när markvattennivåerna gjort marken instabilare än man i kalkylerna räknat med när man projekterat, planerat och byggt. de gröna vill genomföra förslag så fort som möjligt och lägger därför för detta ändamål utöver regeringens förslag 2010, 2011 och 2012. Den moderatledda högerregeringens politik har kännetecknats av att man slår systematiskt på de svaga grupperna i samhället. Mest arbete har man lagt ned på att förstöra solidaritetstänkandet mellan medborgarna. har a-kassan varit det tydligaste exemplet på hur man exkluderar människor från samhällsgemenskapen. Hissbidraget var, liksom angreppet på a-kassan, ett av de första områdena där högerregeringen gick in och förstörde. I den första budgeten man lade, , strök man hissbidraget. Äldre människor och andra med svårigheter att gå i trappor hänvisades till att bo på markplanet. Unga friska högerpolitiker kanske tycker att det är en obetydlig fråga, men för dem som berörs är det ännu ett exempel på hur alliansen systematiskt slår ut människor. Det fria val man så ofta talar om på den sidan i politiken är föga värt när det ena efter det andra av de solidariska system vi byggt upp i vårt välfärdssamhälle raseras enbart för att möjliggöra kraftiga skattesänkningar för de mest välbärgade. Att högerregeringen dessutom lånar till skattesänkningar är förmodligen en del i den plan man har att kommande år kunna motivera ytterligare nedskärningar i välfärden med kapitalkostnader för redan intecknade skattesänkningar som argument. de gröna föreslår ett nytt hissbidrag med början 2011 med 100 miljoner, som vi sedan fördubblar 2012. För oss är det viktigt att det befintliga bostadsbeståndet utvecklas för att möta de krav som en åldrande befolkning innebär. anser att det är en överkomlig investering för att göra det möjligt för fler att bo kvar längre i sina bostäder. Regeringen lägger enorma summor på att öka bullret, inte minst i våra städer. Genom stora satsningar på nya vägar, inte minst så kallade förbifarter, ökar man trafiken i städernas kärnor, men även i bostadsområdena. Forskningen är entydig: Förbifarter ökar biltrafiken även i de områden man avser att avlasta. Resultatet blir mer buller. har en helt annan syn på stadsförnyelse, nybebyggelse och infrastruktur. Den bygger på att vi ska göra staden människovänligare. föreslår en särskild satsning för att minska problemen med buller genom ett riktat stöd till den högskola eller det universitet som vill ta på sig ansvaret för kunskapsutveckling på bullerområdet. Vi kan även tänka oss att ett bullerinstitut inrättas vid eller vid det nya med stöd av dessa pengar. Vi anvisar ett årligt anslag om 10 miljoner för ett bullerinstitut. Ett annat exempel, fru talman, på hur den moderatledda högerregeringen systematiskt slår mot de svaga grupperna är fonden för fukt- och mögelskador. Den lade högerregeringen ned med motiveringen att problemet inte längre fanns. presenterade en rapport som visar att av alla hus med enstegstätade fasader har problem med fukt. Enligt rapporter har av alla hus byggda med krypgrund allvarliga fukt- och mögelproblem, liksom många av de hus som byggdes på betongplattor. 3H-studien, med över 10 000 hushåll här i som underlag, pekar på att upplever olägenheter av dålig inomhusmiljö. och egna studier visar att av alla skolor i vårt land har allvarliga fuktproblem. är så dåliga att de antingen har fuktproblem eller riskerar att få dem, bedömer man. Det är alltså av skolorna som är av sådan kvalitet att de varken riskerar att få dessa problem eller redan har dem. Det kan inte ha undgått regeringen att problemen existerar. Allt fler blir sjuka på grund av det som i folkmun kallas för sjuka hus. Ofta har de drabbade förlorat en så stor del av sin arbetsförmåga att de har svårt att ta strid för sina rättigheter. sitter de drabbade familjerna fast med stora lån för ett hus de inte kan bo i, och hela familjen tvingas bo i en liten lägenhet, som en stor del av ekonomin går åt till lån för ett obeboeligt hus som inte går att sälja. Långtidsstudier visar att många aldrig återgår till full arbetsförmåga. Detta faktum struntar den moderatledda högerregeringen fullständigt i. Tala om att utesluta människor från samhällsgemenskapen! Det är den här regeringens : att trampa på dem som redan ligger. anser att ansvaret självklart ligger hos byggindustrin, men att regeringen måste ta initiativ till en överenskommelse med branschen om ett nytt avtal som grund för en ny fond för fukt- och mögelskadade hus. Till att börja med lägger i sitt budgetförslag 10 miljoner , vilket naturligtvis bara ska ses som ett stöd för regeringens förhandlingar med byggindustrin, som naturligtvis är de som ska stå för de stora ekonomiska delarna när det gäller ansvaret för inomhusmiljön. har i sitt äskande till regeringen begärt ett mindre anslag för att fortsätta bearbetandet av den information som man har samlat in i , som har kartlagt inomhusmiljön i . Att regeringen inte beviljar dessa i sammanhanget mycket små summor visar hur den moderatledda högerregeringen systematiskt prioriterar bort de svagaste i samhället. Man skulle även kunna fråga sig om det är så illa att regeringen är rädd för mer kunskaper om inomhusmiljön och dess betydelse för folkhälsan. Högerregeringen är på många andra områden direkt kunskapsfientlig, så det vore kanske inte så förvånande om den är ovillig att bygga bostadspolitiken på kunskap och det är det som ligger bakom att man gör vad man kan för att förhindra kunskapsutveckling vad gäller inomhusmiljö, bostäder och planering. föreslår alltså ökade anslag för kunskap och åtgärder för att de som drabbats av okunskapen inom byggsektorn ska få rimligt stöd och hjälp samt för att misslyckanden inom byggsektorn inte ska behöva ske . Regeringen, å sin sida, satsar på att blunda och hålla för öronen och vägrar avsätta medel för ökad kunskap inom byggsektorn. de gröna föreslår även en satsning för att anpassa bostadsbestånden till en åldrande befolkning. Vi ser behoven och blundar inte för gamla misstag. de gröna har en politik som förebygger och därför sänker kostnaderna och ger högre välfärd, men som också innebär att politiken just nu måste ta ansvar och våga satsa.