prot · GX0947 · 2009-12-10 00:00:00 — Det här är en utgångspunkt som är oerhört central för oss kristdemokrater och för hela alliansen. Den stora satsningen på Lärarlyftet är välkommen. Det är en åtgärd som hjälper obehöriga lärare att bli behöriga. Redan behöriga lärare kan också få kompetensutveckling. påbörjades Förskolelyftet, en särskild satsning med . Söktrycket är mycket stort. En särskild satsning görs också på rektorerna i och med den kommande befattningsutbildningen för rektorer. Det här kommer vi att diskutera . kommer regeringen också att lägga fram ett förslag om en förbättrad lärarutbildning för att stärka kvaliteten i svensk skola. görs ytterligare satsningar som lägger grunden för ökad måluppfyllelse men också en bättre arbetsmiljö för våra lärare och pedagogiska ledare. Det här är åtgärder som visar att alliansregeringen på stort allvar inser lärarens och rektorns betydelse för en skola där barn och unga ska få kunskapsutveckling. Det här visar också , som vi fick ta del av tidigare och som på ett förtjänstfullt sätt har beskrivit. För att elever ska nå kunskapsmålen är det viktigt att varje elev känner att han eller hon får utlopp för sin kreativitet. Elever som är mer praktiskt lagda måste få samma uppmuntran som elever som är mer teoretiskt begåvade. Därför är jag naturligtvis oerhört glad, tillsammans med mitt parti , över den nya gymnasiereform som har beslutat om, som ökar möjligheten för olika begåvningar, för olika elever. Det är tre ingångar i en gymnasiereform som vi snart också får se genomförd. Kvaliteten på yrkesprogrammen höjs. Och eleverna ges en möjlighet att välja mellan högskoleförberedande program eller program som ger tillräckliga kvalifikationer för att man ska kunna gå direkt ut i arbetslivet, om det är det man önskar. Men man har också möjlighet att få behörighet till högskolan. Jag är övertygad om att det här är en reform som kommer att ge fler elever möjlighet att genomföra sin gymnasieutbildning, så att de inte hamnar i socialt utanförskap. Det kommer även att minska segregationen. Vi vet också att regeringen satsar resurser på platser inom yrkesvux, just för att stärka yrkeskompetensen och öka möjligheten för arbetslösa att få ett jobb. Det är intressant att höra Socialdemokraternas retorik . Jag har faktiskt med ett visst nöje lyssnat till den. De platser som regeringen nu tillför har ju tagits fram i samarbete med regionala samordnare. Min fråga till Socialdemokraterna och är naturligtvis om hon har träffat de regionala samordnarna. Jag satt och pratade med dem. En del av samordnarna, som är från de olika länen, är socialdemokrater. Det är landshövdingar. Det är andra från oppositionen, beroende på hur det ser ut i länet. Prata med tidigare ministern från , som står bakom det äskande som man har gjort till regeringen! Prata med era partikamrater! Retoriken i kammaren visar att Socialdemokraternas krav på fler platser inte har ett dugg med verkligheten att göra. Det som man från de regionala samordnarna har äskat är ju det som statssekreterargruppen i regeringen nu också har rekommenderat regeringen att skriva ut. Prata med era egna partikamrater! Att ni inte litar på alliansen har jag förstått. Men ni litar förhoppningsvis på era egna partikamrater. Skolans sociala miljö och skolans fostrande ansvar kan inte nog strykas under. Skolan har naturligtvis som huvudsaklig uppgift, fru talman, att förmedla kunskaper. Men skolan ska också förmedla normer och värderingar. Begrepp som kamratskap, ansvar och hänsyn ska prägla skolans arbetsmiljö. Och det är viktigt att vuxenvärlden sätter tydliga gränser. När man ser att kränkande behandlingar förekommer eller när mobbning upptäcks ska vuxenvärlden reagera. Varje barn borde kunna gå till skolan och känna trygghet. Trygga miljöer är en viktig grund för lärande. Trygghet måste få genomsyra skolan. När det gäller att nå framgång i det här arbetet är jag väldigt glad att vi i alliansen har tillfört 45 miljoner till för att man ska titta på och utvärdera de befintliga metoder som används just mot mobbning och kränkande behandling. Det är nämligen väldigt viktigt att vi har evidensbaserade sådana metoder, så att vi vet att de leder fram till den nytta som det är tänkt. Oppositionen har ärligt talat inte mycket att komma med. En spretig oenig opposition med otydlig kritik möter alliansen. Det kommer vissa slagord, som rättvisa och sortering. Och Socialdemokraterna tycks inte känna till sin egen politik. Jag är oerhört förvånad över agitation i kammaren. Under den tidigare regeringen var hon ansvarig ordförande i näringsutskottet. Jag ska då berätta att 2006, som alliansen fick förtroendet från väljarna, hade vi ett utanförskap på 1 693 000 personer. Av detta var ungdomsarbetslöshet. Var går gränsen? Den frågan har ställt till alliansen. Var går gränsen för arbetslösheten? Jag frågar: Var går gränsen för ert utanförskap? Var går gränsen för Socialdemokraternas utanförskap? Är det 1 miljon? Är det 300 000 till? Är det 500 000 till? Var går gränsen? Med den spretiga politik som oppositionen här visar på har man inte särskilt mycket att komma med. hälsar jag välkommen till alliansens politik när det gäller lärlingsplatser. vill ta bort dem. säger nej till skriva-och-räkna-satsningar i tidiga åldrar. Var är Socialdemokraternas politik? är det ett vakuum. Man vill inte känna till sin tidigare politik. Man berättar ingenting om framtiden. Det är en vakuumpolitik som presenteras när det gäller utbildningsfrågorna. Jag är väldigt glad över de insatser som gör tillsammans med andra i alliansregeringen. Vi ska fortsätta det här arbetet för att uppnå en skola där varje elev ska känna trygghet, där varje elev ska få rätt till den kunskap som vi vill att de ska få och där man ser varje elevs individuella värde. detta behövs kompetenta lärare, en tydlig ledning och styrning och en bra rektorsutbildning. Det arbetet ska vi fortsätta med framgent. Jag vill yrka bifall till förslaget i sin helhet i betänkandet och avslag på oppositionens förslag. 44 (): på när hela världens blickar riktas mot och debatterar den svenska också forskning och högre utbildning. Kan det egentligen bli bättre än så? Talmännen förtjänar beröm för denna framsynta planering, tycker jag. Jag hade planerat att inledningsvis också hälsa högskole- och forskningsministern välkommen till hans första budgetdebatt i egenskap av minister. Jag hade tänkt säga: Du är efterlängtad. får jag väl i stället säga: Du är eftersökt. Jag beklagar att högskoleministern inte är här , för jag hade sett fram emot en spännande och tydlig debatt. Det finns många obesvarade frågor som väntar på svar. Jag hade hoppats att ministern skulle ta tillfället i akt att räta ut en del av dessa frågetecken under dagens debatt. Jag lade faktiskt upp en fråga på min Facebooksida . Jag gav människor en möjlighet att skriva eller mejla frågor till mig som de ville ställa till högskoleministern under den här debatten. är han inte här. Men jag låter ändå de här frågorna hänga lite i luften, så kanske de blir besvarade under debattens gång. ville att jag skulle fråga varför inte låter folk behörighetskomplettera på komvux. Detta leder bara till att många inte kommer in på sina drömutbildningar för att de saknar en kurs eller två. Sedan skriver han att antalet helårsstudenter på komvux har halverats sedan valet i . , ordförande för , mejlade mig. Han ville att jag skulle ställa frågan om högskoleministern tycker att det är acceptabelt att tre av tio heltidsstudenter har mindre än sex timmars lärarledd undervisning . Det är en viktig fråga, inte minst när man läser regeringens tomma budget på det här området. undrade när det kommer några ökade resurser till utbildningsvetenskaplig forskning. Jag kan ställa mig frågan hur en regering som så ofta talar om kunskap kan vara så kliniskt ointresserad av utbildningsvetenskaplig forskning, när man skulle behöva fylla på. undrar vad som egentligen hände med de utlovade kvalitetssatsningarna på högre utbildning och om regeringen har några förslag för att koppla utbildningar mer till arbetsmarknaden . Jag är också nyfiken på svaret. avslutningsvis mejlade mig och undrade vilka resurser regeringen tänker avsätta till stipendier för att säkra att fortfarande kan ha en berikande internationell blandning av studenter på sina lärosäten. Han undrar om det är sant att regeringen tänker sig att i princip låta 7 000 studenter konkurrera om några hundra stipendier. Ja, hur blir det? Man frågar sig. Det var bara några av frågorna. Jag hoppas att vi kan få svar på detta under debatten eller att högskoleministern behagar dyka upp i någon annan diskussion och debattera detta längre fram. Dagens debatt präglas naturligtvis av den ekonomiska situationen i och världen. kommer arbetslösheten att fortsätta att växa. Det måste hanteras på både kort och lång sikt. På kort sikt måste sysselsättningen hållas uppe så att inte arbetslösheten biter sig fast och kvaliteten i välfärden tillåts urholkas. På måste vi få fram fler livskraftiga företag och höja produktiviteten så att den svenska konkurrenskraften stärks. Vi socialdemokrater har i vår budget presenterat ett investeringsprogram för 100 000 nya jobb och utbildningsplatser. Jag vill särskilt lyfta fram det investeringsprogram vi vill göra för unga människors chanser. Vi föreslår ett brett ungdomspaket med åtgärder för att med jobb och utbildning rusta de unga inför morgondagens arbetsmarknad. Vi vill investera i entreprenörskap och forskning. Vi vill se mer resurser till forskning, bättre villkor för mindre och växande företag och en särskild satsning på besöksnäringen. Vi lägger fram flera förslag på kulturområdet och förbättrar förutsättningarna också för de kreativa näringarna, och så vidare. Vi socialdemokrater är övertygade om att investeringar i forskning är en av nycklarna till framgång för . är ett litet land med stora ambitioner, och ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Men då måste forskningsresultaten bättre komma arbetslivet till del genom att man förstärker förutsättningarna för kommersialisering, till exempel genom holdingbolag och inkubatorer vid landets högskolor och universitet. Vi vill också ge fler småföretag möjlighet att växa genom innovativa varor och tjänster. Vi vill öka forskningsanslaget riktat till små och medelstora företag. Vi vill ge bättre möjligheter för mindre och medelstora företag att ta emot doktorander. Sammantaget innebär vår budgetmotion att vi lägger fram förslag om att stärka resurserna till forskning, utveckling och kommersialisering med mer än regeringen . Men om ska vara en ledande kunskapsnation måste målet och ambitionen för högskolepolitiken och sättas lika högt. Alla människor som har behörighet och som vill studera borde få möjlighet att studera vidare vid universitet och högskolor . har inget att vinna på att ransonera kunskap. I ett läge av dramatiskt växande arbetslöshet hos dagens ungdomsgeneration ställs denna fråga på sin spets. Jag kan konstatera att regeringen nu tvingas backa från sitt tidigare motstånd mot att bygga ut högskolan. För bara avfärdades oppositionens krav på 10 000 fler högskoleplatser, trots att varslen stod som spön i backen, trots att söktrycket ökade, trots att ungdomsgenerationen var större än på mycket . Resultatet blev ett förlorat år och troligtvis ännu högre ungdomsarbetslöshet . Det var ett misstag då. är regeringen på väg att göra ytterligare ett misstag. De nya platser som föreslås är tvååriga. Problemet är att ganska få högskoleutbildningar är tvååriga. De allra flesta är betydligt längre än så. Det finns fortfarande ingen långsiktighet, inget strategiskt tänk. Allt reduceras till lite budgettricksande. Jag är tvärtom övertygad om att har ett växande behov av välutbildad arbetskraft. Både inom ramen för och universitet finns ett växande behov. Svensk förvaltning och svenskt näringsliv står inför en generationsväxling som inte får gå fel. Vi socialdemokrater är tydliga med att vi vill styra ytterligare platser på dessa utbildningar till de områden där söktrycket är högt och där det råder en bristsituation på arbetsmarknaden. Inte heller här visar regeringen något nytänk. Jag menar att det också finns rent humanistiska perspektiv på en mer offensiv utbildningspolitik. Jag är övertygad om att kunskap och bildning vidgar människors vyer och bidrar till deras personlighetsutveckling. Det stärker självständighet, kritiskt tänkande, problemformulering och reflexion. Bildning stärker med andra ord vår demokrati och bidrar till sammanhållningen i samhället. Det mest anmärkningsvärda i regeringens budget är annars det som har diskuterats lite här tidigare. Det är att det återigen inte läggs en enda krona mer på kvalitetssatsning i högre utbildning. Vi socialdemokrater är tydliga med att resursfördelningssystemet måste göras om. Vi är principiellt öppna för att delar av anslagen till grundutbildningen fördelas efter nationella kvalitetskriterier. Det främjar utveckling och kan också ge bättre information till studenterna om var kvaliteten är särskilt god. Men det krävs också ökade resurser för att garantera basal kvalitet i undervisningen och säkra vetenskaplig grund i all utbildning. Vi har tillsammans med och presenterat ett kvalitetspaket där avsätts framför allt till humsamområdet i syfte att öka andelen lärarledd tid. Vår utgångspunkt är att studenterna har rätt till fler föreläsningar, fler disputerade lärare, fler seminarier och mer tid med sina handledare. För att öka kvaliteten i grundutbildningen och ge fler studenter bättre kontakter och nätverk i arbetslivet föreslår vi dessutom en riktad satsning på praktik och förbättrad studie- och yrkesrådgivning på landets universitet och högskolor. Inte minst senaste rapport som kom visar på behovet av bättre yrkes- och studierådgivning för att också de studenter som är inne i det system som ni har skapat ska kunna välja rätt och göra kloka val. Jag vill också nämna att vi föreslår ytterligare som ska avsättas till fler meriteringstjänster för yngre forskare, och ytterligare ska riktas till för att stärka forskningen på området. Socialdemokratin presenterar en budget som investerar i människor och kunskap. Skillnaderna mellan oss och regeringen är tydliga. Jag hoppas att dagens debatt kan vara klarläggande på området. 45 (): Det har talats mycket i den här kammaren om hur viktigt det är med högre utbildning och utbildning över huvud taget. Det är viktigt för som kunskapsnation och för vår fortsatta utveckling. Jag brukar fylla i och prata om att det också är viktigt för individerna att kunna utvecklas som människor. Högskolan kan ge många den möjligheten. Jag tänkte inte prata mer om det förutom att säga att jag håller med om det mesta av det som har sagts på det området. I stället tycker jag att det är viktigt att vi belyser ett par aspekter. Det gäller först och främst kvaliteten. Vi har redan pratat en del i den här debatten om kvaliteten i den högre utbildningen. Undersökningen från TCO har nämnts som visar att tre av tio studenter får eller mindre undervisningstid . Det ska nämnas att timmarna är undervisningstimmar som kan vara . Det är lite som många studenter får i undervisning trots att de går på en högskoleutbildning som ska vara heltid. Heltid för en student kanske inte är att man får undervisning och lärarledd tid . Det finns förstås ett värde i att ha egen tid också. Men om man kommer ned på tre 45-minuterstimmar lärarledd tid är det inte något som för kvalitet. Då undrar man vad som görs åt den situationen. Vi, de rödgröna, har en gemensam satsning på som vi föreslår ska gå just till att stärka upp det och ge möjligheter för studenter att få fler undervisningstimmar. Regeringen avvisar detta och menar att det inte behövs några mer pengar. I stället pekar man på de satsningar man har gjort. Jag har försökt sätta mig in i om det verkligen är några satsningar. Man började med att ta bort högskoleplatser som man nu tydligen vill återföra och göra det som en kvalitetssatsning. Jag tror det var . Det kan möjligtvis betraktas som en kvalitetssatsning, även om man kan ifrågasätta värdet av att ta bort högskoleplatser i sådana här tider. gjorde man en kvalitetssatsning, som man sade, på . Om jag har förstått det hela rätt började man med att finansiera det genom att ta bort . Hur det kan borga för kvalitet undrar man också. Det ska ändå påpekas att oavsett om det nu var några riktigt bra kvalitetssatsningar eller inte, vilket jag tycker att det har visat sig att det inte var, är det det läge vi nu befinner oss i, att tre av tio studenter får eller mindre undervisningstid. Det är väl inte rimligt. Är man nöjd med detta? Är man inte nöjd med det borde man väl rimligtvis göra något åt det, som vi i oppositionen gör som föreslår att vi ska satsa på det. Det är möjligt att det inte är tillräckligt för att få en helt acceptabel situation, men då får man gå vidare i nästa läge. Det är väl ändå rimligt att göra någonting. Det har också pratats om fler platser. Den borgerliga regeringen föreslår 10 000 platser och menar att det är den perfekta avvägningen. Till och med i betänkandet berömmer man sig själv väldigt utförligt för en mycket väl avvägd politik. Det är ju alltid bra när människor är nöjda med sig själva, men det vore bra om det här var väl genomtänkt också. nämnde tidigare att det är just det här som högskolan klarar av. Då undrar jag: När de här 10 000 platserna har funnits , är det då helt plötsligt omöjligt att upprätthålla kvaliteten på dessa 10 000 platser? Ska man ta bort dem då? Är anledningen till att man tar bort dem att det inte längre går att ha kvalitet efter just ? Hur kommer det sig att man ska ha platser i just när det, som tidigare nämnts, är väldigt få utbildningar som faktiskt är ? Vad ska de studenter som kommer in göra sedan? Det kan man fråga sig. Förhoppningsvis har vi en annan regering, och det löser sig för de här studenterna. Det är det vi får sätta vårt hopp till. Vi i den rödgröna oppositionen föreslår nämligen att vi faktiskt ska fortsätta ha platser även år tre. Det kan tyckas ganska rimligt. Ytterligen en gemensam satsning är karriärcentrum. Vi ser att det är ett glapp när man går över till arbetslivet. Förutom att regeringen har roat sig med att ta bort möjligheten att få a-kassa för studenter som inte har jobb vill man heller inte kännas vid vår satsning på karriärcentrum om som skulle möjliggöra och underlätta för studenterna att faktiskt kunna få de här jobben direkt. Det är tråkigt. säger vidare att kopplingen mellan högskolan och övriga samhället borde stärkas, särskilt när det gäller arbetslivet, genom att man borde få utökad möjlighet till praktik på många fler utbildningar än . Detta borde vara sökbart för de flesta och göras med en hög kvalitet och med en kvalitetssäkring. För det avsätter vi i vårt budgetförslag . Jag tänkte prata lite om forskning. Jag har sagt det tidigare, men det förtjänar att sägas igen: Det är bra med en stor satsning på forskning. När man nu inte vill satsa på kvalitet i högskolan är det åtminstone bra att man kan satsa på något område när det gäller det här, och då är det bra att det satsas på forskning. Problemet här är bara att det är en sådan enorm detaljstyrning från staten när det gäller vilken forskning man vill ha. har man bemödat sig om att ta bort de särskilda anslagen för genusforskning, och man har till skillnad från oppositionen inte stärkt den utbildningsvetenskapliga forskningen. Man kan undra om det beror på att alliansen är rädd för att forskningen i många fall visar att alliansens skolpolitik inte är särskilt korrekt i så måtto att om man vill ha bra resultat finns det bättre sätt än alliansens. Det är klart att det är otrevligt att höra den typen av saker, och därför vill man kanske inte finansiera forskningen. Så skulle det kunna vara, men det skulle också kunna vara något annat. Faktum kvarstår att de här satsningarna inte är så stora. Slutligen vill jag säga någonting om kårobligatoriet. Även här vill jag säga att jag tycker att det är väldigt bra att även landets studenter nu får möjlighet till föreningsfrihet. Tyvärr upplever jag att frihetsyran är betydligt större här i kammaren än bland landets studenter. Jag tror att det mycket beror på att den här föreningsfriheten inte upplevs som något välkommet när regeringen slår undan benen för studentinflytandet. Det är inte rimligt att man ska behöva välja mellan föreningsfrihet och inflytande för studenter. Det handlar om att den utredning som ligger till grund för förslaget om avskaffande av kårobligatoriet menade att när det nu inte är obligatoriskt för studenter att vara med kommer studenterna inte längre, med den knappa ekonomi de har, att prioritera medlemskap i kårerna. Det är ofta ganska dyra medlemskap. De kommer att sänka avgifterna, folk kommer att gå ur, och det kommer att innebära ett enormt tapp av pengar för dem som faktiskt driver studentinflytandet. Då föreslogs det att det ska skjutas till pengar för att garantera detta. Utredningen föreslog 95 miljoner plus . Redan i kommentarerna var det tydligt att det här var någon form av minimum och definitivt inte en finansiering av den verksamhet som redan fanns. Det var en rejäl neddragning. Men det skulle nog kunna fungera. Av dessa 95 miljoner plus 30 miljoner nöjer sig regeringen med att lägga 20 miljoner men långsiktigt 30 miljoner. Det är inte rimligt att så helt ta bort möjligheterna. Då frågar man sig: Vad händer nu? Det visar sig att vissa universitet förstår att det här är ett problem och att studentkårerna behöver pengar. Man skjuter då till pengar till kårerna från utbildningarna. Det är väl bra. Problemet är att det ju blir en kvalitetssänkning på utbildningen som regeringen tvingar universiteten att göra för att kunna ha kvar studentinflytandet. Det är en absurd situation. Det finns också högskolor som inte skjuter till några pengar. Man kanske inte har pengarna eller också tycker man att man inte vill ta från utbildningarna. Men det innebär ju i sådana fall att möjligheterna för studentkårerna helt slås undan. Det finns ett antal kårer som klarar sig bra, och det är väldigt bra. Men det som är lustigt är att regeringen i det här fallet dessutom ser till att de här kårerna oroar sig för sin skattefrihet. Av någon anledning verkar det som om man bemödat sig om att göra kårerna missnöjda, vilket är en väldigt konstig situation. Mot bakgrund av allt detta vore det mycket bättre om vi biföll förslag. är detta inte klart att debattera här eftersom vårt förslag inte har vunnit bifall i den övergripande budgeten. Men jag vill ändå nämna det. 46 (): Den senaste gången jag åkte med Express fanns en liten folder i stolsfickan framför som fångade mitt intresse. Den hette Från dynamit till Skype en liten guide till forskarnationen och handlade om ett antal svenska forskare och vad de har åstadkommit. Det som fängslade mig mest i broschyren var själva förordet där ledningen för tågbolaget förklarade hur deras tidigare kampanjer, där de hade låtit svenska författare, musiker och idrottsprofiler hälsa tågresenärer välkomna till , hade ändrat inriktning. Det var nämligen en tysk resenär som hade frågat varför inte någon av framträdande vetenskapsmän fanns med bland de personer som hälsade välkommen. Ledningen hade inget bra svar på det. De bestämde sig i stället för att presentera några av de svenska uppfinnare vilkas innovationer har gjort skillnad för världen. Det är ju någonting vi påminns om just . Vetenskapliga upptäckter från hela världen hyllas i samband med utdelningen av , en utmärkelse som är ansedd som världens mest prestigefyllda vetenskapliga och kulturella pris och som naturligtvis är ett mycket starkt varumärke för , precis som eller . Är det inte något ganska typiskt svenskt över den tidigare kampanjen som tågbolaget drev? Det är så självklart att vi i kan tillåtas vara duktiga och uppskattas för framstående insatser inom idrott och kultur, däremot inte när det kommer till teoretisk utbildning.