prot · GW09104 · 2009-04-22 00:00:00 — Andelen barn i förskolan har ökat medan efterfrågan på annan verksamhet har minskat, trots att det finns en möjlighet att välja familjedaghem. Regeringen avsätter 220 miljoner till denna nya verksamhet, den så kallade pedagogiska omsorgen inom ramen för barnomsorgspengen. De pengarna hade behövts inom förskolan i stället för att de riskerar att gå till barnpassning arrangerad via närmaste granne eller outbildad personal. Risken finns att hård åtstramning i den verksamheten, vårdnadsbidrag i vissa kommuner och barnomsorgspeng samfällt kan bidra till kvalitetsförsämringar i förskolan. Den allt kärvare ekonomiska situationen i kommunerna bidrar till större barngrupper och en hårdare vardag i förskolan. Risken är uppenbar och stor att kvaliteten successivt försämras. Både vårdnadsbidrag och barnomsorgspeng i det senare fallet trots visst statsbidrag riskerar att långsiktigt urholka förskolans ekonomiska bas. Ett annat problem är förhållandet att invandrarfamiljer som väljer flerfamiljslösningar inom ramen för barnomsorgspengen riskerar att barnen får sin kontakt med det svenska språket uppskjuten. Det är definitivt inte bra. Det försvårar skolstarten och gör att dessa barn har en sämre bas för att tillgodogöra sig skolundervisningen. En så tidig och intensiv kontakt som möjligt med det svenska språket är mycket viktig. Det är märkligt att regeringen inte lägger allt krut på att värna och utveckla förskolan. Där har vi en bra och fungerande verksamhet som riskerar att kraftigt försämras, framför allt med anledning av kommunernas ekonomiska situation. I stället vänder man fokus till nya reformer och åtgärder som knappt varit efterfrågade och som remissinstanserna ifrågasätter nyttan av. Exempelvis anser som bedriver forskning på förskoleområdet att mångfalden kan innebära att barnomsorgen blir en affärsidé med det övergripande syftet att tjäna pengar i stället för att tillgodose barnens rätt till omsorg och utbildning. Hur enkelt blir det att följa upp den verksamhet som bedrivs i hemmet av flera familjer i samverkan? Det är en i sammanhanget mycket relevant fråga. LO och anser att förslaget kan vara negativt för kvaliteten inom förskolan, eftersom kommunernas resurser splittras upp på för många små verksamheter. Mittuniversitet anser att förslaget kan innebära ett tidigareläggande av segregering av barn med olika bakgrunder. varnar för att etableringsfrihet kan öppna för verksamheter som inte delar det svenska skolsystemets värdegrund. Regeringen ger sig in på ett vågspel i sin politik som riktas till de minsta av våra medborgare, nämligen barnen. Man ger sken av att öka valfriheten, men i verkligheten öppnar man dörren till sämre kvalitet. kan man fråga sig. Det som och andra har konstaterat som mycket framgångsrikt för borde även vi uppskatta, ta till oss och utveckla i stället för att satsa på sidospår. Regeringens förslag om barnomsorgspeng är ett rejält sidospår. Socialdemokraterna föreslår en särskild kvalitetslag för förskolan som garanterar att all förskoleverksamhet som finansieras med offentliga medel lever upp till kvalitetskrav. All verksamhet måste ha utbildad personal och kontinuerligt kvalitetsgranskas. I dessa kvalitetskrav ska finnas en norm för gruppstorlekar och kriterier som omfattar områden som service, tillgänglighet, inflytande från föräldrar och kompetensutveckling för personalen och så vidare. Vad gäller förslaget om allmän förskola även för treåringar har vi redan föreslagit det, och vi välkomnar det. Vi vill att det genomförs från . Jag yrkar bifall till reservationerna 1, 2 och 4. 47 (): Förskolan är en rättighet och en möjlighet för alla barn. Förskolan är det som lägger grunden för det framtida och livslånga lärandet. Därför är det av oerhörd vikt att verka för att stärka kvaliteten i förskolan. Vi har medverkat till de senaste årens reformer av förskolan som har gett ökad tillgänglighet och förbättrad kvalitet. Bland dessa reformer kan nämnas maxtaxa, statsbidrag till personalförstärkning, rätt till förskola för barn till arbetslösa och föräldralediga, allmän förskola för fyra- och femåringar, läroplan för förskolan, förtydligande av det pedagogiska ansvaret samt skyldighet för kommunen att erbjuda förskola. Den målmedvetna satsningen på förskolan har gjort att den internationellt sett intar en särställning vad gäller tillgänglighet, kvalitet och pedagogisk utveckling. Förskolan är också viktig för att utjämna klasskillnader och öka jämställdheten. Dessutom tillhör den de institutioner i samhället som har allra störst förtroende. Vi har tidigare lämnat förslag för att förbättra kvaliteten. Bland annat behövs det mer personal för att minska gruppstorlekarna. Vi vill att kommunerna ska vara skyldiga att anordna barnomsorg på obekväm arbetstid. Vi vill också att modersmålsstödet ska stärkas. Regeringens förslag till förändringar av förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen innebär på nästan alla punkter att den framåtsträvande och progressiva utvecklingen inom det här området nu bryts. Barns behov av pedagogisk verksamhet till stöd för sin utveckling ställs i bakgrunden. De borgerliga anser att det är viktigare att kommersialisera förskoleverksamheten och skapa vinster för företag. Visserligen förstärks förskolans uppdrag genom att allmän förskola införs även för treåringar, men förslaget om att införa en barnomsorgspeng motverkar det positiva med detta, eftersom tillgängligheten och kvaliteten i verksamheten kommer att försämras. Det blir sämre insyn och lägre krav på dem som driver förskoleverksamhet. Kommunerna får usla förutsättningar att planera verksamheten. Erfarenheterna från de marknadsliberala experimenten i grund- och gymnasieskolan gör också att man kan befara att kostnaderna kommer att öka. Det får givetvis negativa konsekvenser för kvaliteten i den kommunala förskolan, medan de privata förskoleföretagen går med vinst. Lägger man dessutom till de tidigare förändringarna med fri etableringsrätt för förskolor och vårdnadsbidrag står det klart att barn inte står högt i kurs hos borgerligheten. Trots att en kommun har full behovstäckning kan nya förskolor startas och beviljas kommunala bidrag som tar ekonomiskt utrymme från övriga förskolor, och det kan i värsta fall leda till att kommunala förskolor hotas av nedläggning mot föräldrars och barns vilja. Det är inget hittepå; det är det vi ser när det gäller både grund- och gymnasieskolan. Så länge kommunerna har ekonomi- och planeringsansvar för förskolan är det också de som ska ha beslutanderätt om etablering. Därför anser vi att etableringsrätten bör avskaffas. Med detta vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 3. 48 (): Under föregående debatt efterlyste syn på utbildningspolitiken i det rödgröna samarbetet. Det här är en sådan punkt där jag kan redovisa det. Vi på den rödgröna sidan har lite olika ingångar i frågan, men vi kommer till samma slutsats, nämligen att förslaget om barnomsorgspeng inte är bra. För del handlar det här om en diskussion som vi har fört väldigt länge i vårt parti, som vi har diskuterat friskolor vilket är sedan startade. Vi har varit pådrivande i att ta fram friskolelagstiftningen i , och vi är fortfarande starka förkämpar för den: lika villkor för alla skolor, oberoende av huvudmän. När det gäller barnomsorgen och den delen som behandlas i denna proposition, barnomsorgspeng, har jag ställt frågan till miljöpartister runt om i landet: Är detta en fråga? Är detta ett problem? Är detta någonting som väger så tungt att vi bör tumma på det kommunala självstyret? Det är den diskussionen jag tycker att man bör föra. Jag tycker inte, och anser inte, att ska lägga sig i frågor som man kan hantera på lokal nivå om inte behovet finns och om det inte behövs någon så kallad minoritetslagstiftning eller någon rättighetslagstiftning eftersom behovet är så stort att det inte tillgodoses. På min fråga har man svarat att nej, vi känner inte igen frågeställningen. Jag har tittat lite grann på Kommuner och Landstings statistik när det gäller till exempel familjedaghem. Som bland annat tog upp har de minskat rejält, från 59 000 barn till 21 2007. Det är en minskning med nästan två tredjedelar. har andelen enskilda familjedaghem fördubblats. Då måste jag, förutom det gensvar jag fått från mina partikamrater, ställa mig frågan: Behövs det en rättighetslagstiftning för att detta inte fungerar ? Borde tumma på det kommunala självstyret i denna fråga? För del svarar vi nej. Det behövs inte . Vi har inga dagbarnvårdare som knackar på dörren och som inte får sina tillstånd, som inte får utöva sin verksamhet. Vi har ingen stor opinion i frågan om enskilda verksamheter som känner sig förfördelade av byråkrati. Detta tycker jag att vi i bör ta till oss. Vi bör respektera det kommunala självstyret och respektera att människor ute i kan styra sina verksamheter på ett demokratiskt sätt, att det fungerar. Vi menar att mångfald, det ska vi ha, men vi ska inte ha en riksdag som lägger sig i vad kommunerna gör utan att det är absolut nödvändigt. Den diskussionen för vi i alla fall i . Vi för den även när det gäller friskolor och så vidare . Jag hoppas att den diskussionen är levande också inom alliansen när man nu har lagt fram det här förslaget, för det måste ju finnas en tydlig anledning till att man har valt att köra över det kommunala självstyret i denna fråga. Jag minns fortfarande hur det var i den debatt som ledde till friskolelagstiftningen. Den var stor, den var stark, den fanns överallt i den debatten hade ett berättigande. Men i den här frågan menar jag att det är väldigt tyst. Jag har inte hört eller sett någon debatt. Var finns behovet? Jag yrkar bifall till reservation 1. 49 (): Jag måste säga att jag känner mig oerhört glad när jag står i den här kammaren och kan konstatera att vi i alliansen har gjort det igen. Vi presenterar nu ännu en frihetsreform som möjliggör för människor att själva få bestämma lite mer över sin egen vardag. Barnomsorgspengen är en viktig del i alliansens syn på valfrihet i stort. Som jag nämnt förut här i kammaren tror inte vänsterkartellen att föräldrar själva kan bestämma vilken barnomsorg som passar just deras familj bäst. De tror att politiker, staten och kommuner är bäst lämpade för detta. Till skillnad från vänsterkartellen vet vi i alliansen att varje enskild familj är bäst lämpad att fatta avgörande beslut som rör den egna familjen. Vi tänker därför fortsätta att möjliggöra för familjer att fatta sina beslut själva. Vad innebär då denna barnomsorgspeng som vi debatterar här ? Barnomsorgspengen utvidgar kommunernas bidragsskyldighet till att även omfatta andra former än förskola och fritidshem. Svårare än så är det inte. En modern familjepolitik ger utrymme för så många olika alternativ som möjligt till hjälp för att familjepusslet ska gå ihop. Med hjälp av barnomsorgspengen kan andra pedagogiska verksamheter, förutom kommunens förskoleutbud, växa fram, som till exempel familjedaghem, flerfamiljslösningar och enskilda förskolor. För landets alla familjer innebär detta så klart en utökad möjlighet att hitta en lösning för just sin situation. Det är trots allt det som politiken i slutändan handlar om, att underlätta vardagen för människor. Det verkar vänsterkartellen ha glömt bort. De är mer intresserade av att kritisera alla tänkbara valfrihetsreformer som alliansen lägger fram förslag om utan att betänka vad det egentligen får för konsekvenser för den enskilda familjen. Här levererar alliansregeringen äntligen ett förslag om barnomsorgspeng i syfte att öka föräldrars valfrihet och möjligheter att välja olika former av pedagogisk verksamhet för sina barn. Förslaget i sig innebär i förlängningen att allt fler enskilda förskolor kan startas och att fler familjer får chansen att välja dagmamma framför förskola i sin hemkommun. Det ökar även möjligheten för kvinnligt företagande i kommuner. När vi genomför det här säger och oppositionen att det blir svårt för kommunen att planera, därför är de emot att föräldrar får ökade valmöjligheter. Man hävdar också att barnomsorgspengen lägger en grund för att det kan startas barnomsorgsverksamhet med lägre kvalitet än den som finns i den kommunala förskolan. Jag ställer frågan: Vad grundar ni det på? Varifrån har ni fått det? Det står klart och tydligt att läsa i propositionen på s. 27 och framåt, för er som inte har sett det, att kvalitetskraven på enskild pedagogisk omsorg ska stämma överens med kraven på motsvarande offentlig verksamhet. Det i sig innebär att det ska finnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en god pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Barngrupperna ska ha en lämplig sammansättning och storlek. Utrustning och lokaler ska vara ändamålsenliga. Jag vill i stället uppmana oppositionen att se till att ni i de kommuner där ni själva styr lever upp till regeringens krav på kvalitet för de nya verksamheter som kommer att startas. Det kan jag intyga att våra kompisar i alliansstyrda kommuner kommer att leva upp till. Förutom att barnomsorgspengen ger familjer ökade möjligheter att välja den barnomsorg som passar deras familj bäst innebär propositionen också att rätten att välja barnomsorg i en annan kommun än hemkommunen stärks. Det betyder att om jag väljer att placera mina barn i en enskild verksamhet i en annan kommun är min hemkommun skyldig att lämna pengen direkt till den mottagande kommunen. För de föräldrar som bor i en kommun men till exempel arbetar i en annan öppnar det här så klart nya möjligheter vad gäller bland annat att lämna och hämta på dagis. Det välkomnar vi från utskottet. Skolväsendet i genomgår just nu ett gediget renoveringsarbete av politiskt misstyre av den tidigare socialdemokratiskt ledda regeringen. Bland de reformer som genomförs ingår även en förskola för treåringar, som vi också debatterar i samband med den här propositionen. Vi vet att goda skolresultat bottnar i en väl fungerande förskoleverksamhet. Förskolan är en av de allra viktigaste välfärdsfrågorna. Den lägger grunden till det livslånga lärandet i . Förskolan är även i allra högsta grad en bidragande faktor till att utjämna sociala och ekonomiska skillnader i samhället. Förutsättningarna inför skolstarten ser olika ut för de barn som har vistelse i förskolan jämfört med dem som inte har det. är det så att ett barn har rätt till allmän förskola i kommuner från och med höstterminen det år barnet fyller . Enligt det här förslaget ska rätten i stället börja gälla redan från höstterminen det år man fyller . Fler barn får nu alltså rätt till avgiftsfri allmän förskola om minst och därmed tillgång till pedagogisk verksamhet , alltså om . Införandet av allmän förskola för treåringar är ett led i alliansens stora och viktiga satsning på förskolan, där vi bland annat kommer att göra förskolan till en egen skolform i skollagen, där vi ger förskollärarna det pedagogiska ansvaret i förskolan, där förskolornas läroplan utvecklas mot en mer skolförberedande inriktning, där vi lägger om förskollärarutbildningen och där vi inför ett förskolelyft för personalen i förskolan. Allt detta görs för att utveckla kvaliteten. Avslutningsvis vill jag tillägga att jag är glad över att tillhöra en allians som tror på människors förmåga att själva bestämma över sina egna liv, en allians som visar att det går att öka valfriheten som verksamheten kvalitetssäkras. Jag yrkar därmed bifall till förslagen i betänkandet och avslag på motionerna. 50 () replik: Blir det bättre kvalitet i förskolan med en kortare förskollärarutbildning? Det tycker jag är en väldigt intressant fråga som jag vill få svar på. När det gäller kraven på barnomsorgspengen och den så kallade pedagogiska omsorgen och personalen kan jag bara konstatera att det står så här: Det ska finnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en god pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. På samma sätt som den som bedriver familjedaghem har den som bedriver pedagogisk omsorg möjlighet att på eget initiativ anlita pedagoger som handledare, om de själva saknar tillräcklig utbildning eller erfarenhet. Om de själva saknar tillräcklig utbildning eller erfarenhet, står det. Sådan utbildning eller erfarenhet är den andra formuleringen. Det här är i förhållande till förskolan en kvalitetsförsämring. Det här är formuleringar som öppnar för anställande av personal eller ansvariga som driver verksamheten där man inte kan garantera den grundläggande kvaliteten. Därför delar jag uppfattning att man inte ska använda orden pedagogisk omsorg, utan man ska kalla det för annan barnomsorg eller annan skolbarnsomsorg. Pedagogisk omsorg indikerar att det finns pedagogiskt utbildad personal, och det kan inte ni garantera i det här systemet. Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man genomför en reform som riskerar att ta barn från en verksamhet med omfattande kvalitetskrav och insyn till en verksamhet med betydligt lägre krav och svårigheter till insyn, som uppmuntrar till att placera barn i en verksamhet där det inte finns krav på pedagogiskt utbildad personal. Är detta verkligen en rimlig och modern utveckling? Varför går ni baklänges in ? 51 () replik: Man kan fråga sig vem det är som backar in . var det någon från oppositionssidan som tyckte att det var bättre . Man ska akta sig för att titta för långt tillbaka, för då backar man in , som nämnde här. verkar det som om Socialdemokraterna har ändrat sig jämfört med vad de har skrivit i sin reservation i betänkandet. Där har de skrivit att barnomsorgspengen stärker de ekonomiska incitamenten att starta och driva barnomsorgsverksamhet som har lägre kvalitetskrav på sig. Men hade ju hittat s. 27 och 28 i den 50-sidigt långa propositionen och läste även upp de tio raderna om kvalitetskrav för godkännande. Det måste betyda att ni, precis som jag, vet att er reservation inte har någon verklighetsförankring. Vi ställer krav på de nya verksamheter som ska startas. Det är samma krav som finns i den offentliga verksamheten för att kommunerna ska ge godkännandet. Det här är inga nya krav, utan det är krav som redan finns . Vi ändrar inte på någonting sedan ni satt i regeringsställning, utan det är samma krav. Det är precis vad har läst upp tidigare, nämligen att det ska finnas personal med utbildning och erfarenhet av att jobba med barn, andra viktiga saker som till exempel barngruppernas sammansättning och att lokalerna ska vara ändamålsenliga. Sedan är lite besviken på vad regeringen har valt att kalla verksamheterna. Det kan man alltid diskutera. Det viktiga är att vi ger föräldrar en chans att i större utsträckning välja barnomsorg för sina barn. I slutet av replik fastnade jag för att han sade att man riskerar att ta barn från förskolan och sätta dem i andra verksamheter; det kan inte vara bra. Här ger alltså alliansregeringen föräldrar möjligheten att själva välja var deras barn ska spendera , och då ser och det som att man riskerar att föräldrarna får välja. Det är bra att föräldrarna får utökade möjligheter. 52 () replik: Vi är intresserade av kvalitet i verksamheten, precis som föräldrarna är intresserade av kvalitet i verksamheten. Därför blir efterfrågan på förskoleplatser större och större. Det är vad de väljer i första hand, och det är där efterfrågan ligger. Det har inte funnits någon efterfrågan på vad som kan kallas för annan verksamhet. Den efterfrågan har konsekvent, precis som redovisade siffror på, minskat . Formuleringen på s. 28 i häftet visar att här finns glidningar, öppningar, som gör det möjligt att anställa personal eller andra som inte har tillräcklig utbildning. I ett modernt samhälle bör man väl ändå höja kraven om nya saker ska införas så att det finns en garanti för pedagogisk utbildning. Men det som står i förslaget garanterar det inte på något sätt. Det är allvarligt, och det öppnar för en kvalitetsförsämring. En lång rad remissinstanser har pekat på risken för en situation med sämre kvalitet som urholkar ekonomin i förskolan. Jag tog upp en annan sak i mitt inledningsanförande, som det är viktigt att påpeka i replikerna, nämligen att man här riskerar att isolera barn från kontakt med barn från familjer med andra värderingar, annan social bakgrund eller annan kultur. Man riskerar att framför allt invandrarbarns konfrontation med och delaktighet i svenska språket skjuts upp. Det finns också en sådan aspekt. Det här ökar segregationen i samhället, vilket har påpekats från flera remissinstanser på bland annat universitetsnivå. Förslaget innehåller många svagheter och är ett vanskligt experiment. 53 () replik: Det är bra att säger att Socialdemokraterna värnar kvaliteten i barnomsorgen. Vi kan lägga oss på den nivån. Jag är överens med dig om den saken. Vi värnar också kvaliteten. Det är därför det finns ett stycke i propositionen om kvalitetskrav och rättssäkerhet som löper över fyra sidor. Det är kvalitetskrav som själv har räknat upp. Däremot är det lite beklämmande när säger att svenska föräldrar främst är intresserade av vilken kvalitet som finns i barnomsorgsverksamheten. Det stämmer inte av två anledningar. Dels tycker jag inte att är i den situationen att han kan säga sig företräda alla föräldrars speciella krav och behov, dels tycker jag att man kan säga att föräldrar först och främst är intresserade av att bestämma mer över den egna vardagen, att göra egna livsval. Socialdemokraternas agenda ska inte sättas över föräldrarnas agenda när det gäller deras egna barn. Frågan om att barnen riskerar att isoleras bara för att de inte går i förskolan är lite att balansera på vad som är tillåtet i debatten. Det är inte så att förskolan i utgör den enda samlingsplatsen för små barn. Förskolan är inte garanten för små barn i svenska samhället att träffa andra barn och lära sig språk och utvecklas. Det kan de göra även hemma, och på andra platser. Det är viktigt att erkänna att den fantastiska svenska förskolan inte löser alla problem i samhället. Här ska vi vara glada över att vi har en chans att skapa alternativa former till förskolan där föräldrarna själva kan välja verksamhet för sina barn. 54 () replik: pratar mycket om friheten att välja. Jag vill ha en förskola till mina barn med hög kvalitet och utbildad personal. Med barnomsorgspengen riskerar detta att urholkas. Vad händer med min frihet att få välja? Vad händer med mina krav på god kvalitet? hänvisar till vad som står i betänkandet: Det ska finnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. Om du är så mån om den kvaliteten som du utger dig för att vara, varför finns det inga krav på att följa förskolans läroplan? Varför finns det inga tydligare krav på vilken utbildning som ska krävas för att bedriva en, vad ni kallar, pedagogisk verksamhet? Jag blir ytterst beklämd när jag hör från talarstolen prata om att det här kan öka det kvinnliga företagandet. Är det den synen som har på förskolan och vem som ska ansvara för den? Det står i propositionen, så jag är inte så förvånad. Vid tidigare debatter har man försökt förneka detta, men gör det tydligt. Det handlar om att öka det kvinnliga företagandet. Det är kvinnor som ska ta hand om barnen. Det låter ju modernt. 55 () replik: Det är bra att tycker att kvinnligt företagande låter modernt. Det som inte låter så modernt är och genomgående syn på utbildningspolitik och barnomsorgspolitik. Barnomsorgen i är inte till för att underlätta verksamheten, det ekonomiska ramverket eller planeringen för politiker och kommuner. Barnomsorgen är till för att underlätta för föräldrar. Här tycker jag som moderat och allianspolitiker att det är systemet som ska anpassas efter människornas önskemål. Det kan inte vara så att man säger att valfrihet är bra men att man är emot våra valfrihetsförslag och att man inte har några egna valfrihetsförslag, men om någon kommer på något tredje valfrihetsförslag kan man titta på det då.