prot · GW0970 · 2009-02-13 00:00:00 — Jag vill påminna om att det i decemberpaketet kom en 25-procentig ökning av närtidssatsningen för just infrastruktur. Det är en sådan insats man kan göra. När det gäller statsbidragen till kommunerna får jag hänvisa till finansministern. Jag noterar ändå de kommentarer som vi har fått från finansministern. Han hänvisar till den ordinarie budgetprocessen. Det kommer naturligtvis att vara en sådan sak som man kommer att se över. Jag hörde också säga att vi är passiva, och hon använde det uttryck som jag kanske inte ska upprepa som intäkt för det. Det är vi absolut inte. När man står där och får prognosen från Arbetsförmedlingen om 145 000 nya arbetslösa och får man någonstans kalla en spade för en spade. För dem det berör och deras familjer är det naturligtvis på det sättet. Det innebär att man har en insikt om problemens vidd. Det innebär inte att man är passiv och verkanslös. Det är oerhört viktigt att komma ihåg. Sedan kan det vara så att ändå tycker att det för lite. Det har jag respekt för. Det kan man naturligtvis alltid diskutera. Jag vill återigen påminna om att från budget och decemberpaketet har vi 3,3 miljarder mer till utbildningssystemet. Det handlar om yrkesvux, yrkeshögskola, praktikplatser, lärlingsutbildning och ökat studiebidrag för vuxna som går tillbaka till skolbänken. Det är 4 miljarder mer till arbetsmarknadspolitiken. Det handlar bland annat om coacher och olika typer av kortare insatser i arbetsmarknadspolitikens regi. När man frågar får man lite olika svar. Decemberpaketet presenterades , och medlen fanns tillgängliga från veckan som avslutades den . Innan upphandling och genomförande har kommit på plats tar det oavsett om man ska rekrytera nya människor eller köpa in tjänsterna av kompletterande aktörer. Det är en av mina viktiga frågor när jag är ute. Finns det på plats? När kommer det? Hur ligger man till i upphandlingstidsplaner och annat? Slutligen vill jag återigen påminna om de 2,8 miljarder som är redo för utbildningsinsatser för anställda och varslade inom ramen för Europeiska socialfonden. 108 (): Jag börjar med detta med skitåret. Om jag hade fått som jag velat hade jag sett en följdmening där statsrådet sade: Jag ska ta mig tusan göra allt vad jag kan för att det inte ska bli så. Men det blev ett skitår, och passiviteten blev väldigt talande. Ministern säger också så här: När jag är ute på arbetsförmedlingarna ser jag till att saker och ting är på plats. Jag kan säga att när jag är ute hör jag ganska många olika saker. Men en sak som jag hör genomgående är att man efterfrågar möjligheter till längre arbetsmarknadsutbildningar, vilket nu är möjligt. En annan sak som är mycket genomgående är att man vill sätta in insatser för unga arbetslösa direkt. Det kan man inte göra på Arbetsförmedlingen. Man kan inte heller erbjuda längre yrkesutbildning än , vilket är en katastrof för de unga men också för samhället i stort. Ministern säger att det kanske kommer ett förslag i vårpropositionen om statsbidragen till kommunerna. Arbetsförmedlingen signalerar att man förväntas minska antalet anställda med 10 000. SKL har sagt 15 000, och det tror man är mycket i underkant. Det är ett sätt att förvärra lågkonjunkturen och krisen att inte öka anslagen till kommunsektorn. Detta är någonting man borde ha lärt sig av 90-talskrisen, då man faktiskt bidrog till att fördjupa lågkonjunkturen väldigt mycket genom besparingar i kommuner och landsting. Om jag ska vara ärlig tror jag faktiskt att det är en ideologisk fråga, och att det inte kommer att komma några pengar. Man låter nu lågkonjunkturen göra jobbet och skära i välfärden. ska jag ta upp de delar jag inte hann med i förra inlägget. Regeringens samordnare har begärt företagsstöd. De pengar länsstyrelserna har till företagsstöd räcker inte på långa vägar även om man har så låg medfinansiering som . Detta vill man ha. Kommer det något mer sådant? Det handlar också om uppräkningen av eurokursen till . Det skulle ge 185 miljoner till i den regionala fonden, som vi i är en del i. Det skulle vara välkomna pengar, och väldigt välbehövligt. 109 Arbetsmarknadsminister (): Jag tackar för en bra och oerhört viktig debatt. Vi är naturligtvis helt överens om att det som sker ute på de här företagen, varav är ett, är absolut förfärligt. När man går runt på fabriksgolven och ser produktionslinjer som står tomma skär det i hjärtat. Jag kan gärna ta till mig det här och säga att det inte bara ett skitår utan att jag ta mig tusan ursäkta språkbruket ska se till att det inte blir så. Det är också det vi försöker göra. Ett konkret utfall av det är de 7,3 miljarder i nya pengar till utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken som vi har sett till att få på plats. Jag håller helt med ; det som gäller ungdomarna är det absolut allvarligaste problem som vi står inför. Turordningskretsar och annat gör att det är ungdomar med i arbetslivserfarenhet som lämnar företagen. Det är ett stort problem. Jag är väl medveten om det som pekar på, nämligen att insatser för ungdomar kommer senare än vad vi skulle önska. Det är en sådan sak som jag tittar mycket noga på just . Jag ska villigt erkänna att jag delar uppfattning med i den delen. När det gäller längre utbildningsperioder inom ramen för arbetsmarknadspolitiken är jag mer tveksam. Där tycker jag att det är det reguljära utbildningssystemet som ska lösa det hela när det gäller de längre utbildningarna. De kortare utbildningarna för att snabbare komma i arbete kan man hjälpa till med inom ramen för arbetsmarknadspolitiken. Det handlar inte om en prioritetsordning, utan bara om vem som gör vad om jag får uttrycka det på det sättet. Slutligen har vi den sista frågan, som gäller företagsstöd. Jag får nästan be att ställa den frågan till det ansvariga statsrådet. Jag har faktiskt inget svar. Jag ber om ursäkt för det. Överläggningen var härmed avslutad. 17 § Svar på interpellation 2008/09:298 om varslen på 110 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att ska kunna ta till vara den kompetens som riskerar att skingras och/eller att drabbas av arbetslöshet med anledning av varslen på . De reformer som presenterades i budgetpropositionen syftar till att möta den ekonomiska försvagningen. I propositionen föreslogs bland annat en förstärkt politik för arbete och företagande samt viktiga framtidsinvesteringar i forskning och infrastruktur. Den forsknings- och innovationsproposition som regeringen presenterade är vad gäller resurstillskott den största . I propositionen föreslogs bland annat kraftiga satsningar med strategisk betydelse för det svenska samhället och näringslivet. Regeringen anser dock att den allvarliga situationen på arbetsmarknaden motiverar ett förstärkt stöd till arbetssökande. Regeringen har därför presenterat ett omfattande arbetsmarknadspolitiskt paket. Innehållet i detta har jag presenterat i flertalet andra interpellationssvar. I det här sammanhanget vill jag dock särskilt nämna att paketet bland annat innehåller en utökning av antalet platser i arbetspraktik och införandet av en ny insats, praktisk kompetensutveckling, som riktar sig till personer med arbetslivserfarenhet. Arbetsförmedlingen har också fått i uppdrag att förstärka matchningsverksamheten och ge ett tidigt och individanpassat stöd för att kunna hjälpa arbetssökande tillbaka till arbete. Jag konstaterar att de åtgärder som jag har nämnt här kommer att ge ett direkt och effektivt stöd till personer som förlorar arbetet. Regeringens politik för att få fler i arbete och bekämpa människors utanförskap ligger därmed fast. 111 (): Jag tackar ministern för svaret även om jag, kanske inte överraskande, inte är riktigt nöjd med svaret. Jag tycker att det är slentrianmässigt och även oengagerat. I svaret hänvisar man till budgetpropositionen och så vidare. Den lades ju fram innan den globala krisen hade uppenbarat sig. Man måste väl ändå se att jobbkrisen och regeringens passivitet slår hårt mot det svenska folket. Det som jag känner väldigt mycket för, och har ställt interpellationen om, är framtiden och vad detta får för betydelse. För kommer nya besked om varsel, uppsägningar, konkurser och arbetslöshet. Jag skrev min interpellation bland annat med anledning av varslen på . Som jag också säger i interpellationen tycker jag att det är bra att det går bra för . Det vill jag betona. Det är knappast min förtjänst och inte heller regeringens förtjänst. Däremot ser jag att det är en framgång för , eftersom det innebär att man har satsat mycket på kunskap och kompetens och ett samarbete mellan högskola och näringsliv i det här fallet KTH och gamla LM . Det har naturligtvis haft sina förtjänster för utveckling. Jag tror att ministern och jag är överens om att det är mycket roligare att jobba i högkonjunktur än i lågkonjunktur. För att tala i väderlekstermer, som regeringen ofta gör, måste man ta sitt ansvar både när det är regn och när det är solsken. Makten ligger tyvärr inte hos oss . Vi är i opposition. Makten ligger hos regeringen. Det är därför vi från oppositionen jagar ministern i de här frågorna. Det är ni som har ansvaret. Det är ni som kan vidta åtgärder. Därför är det viktigt att poängtera det. Jag hoppas verkligen att vi också kan vara överens om att det inte är bra för och för att har meddelat att de tänker göra sig av med 5 000 anställda i landet, varav 1 000 i Kistaområdet i . Det går inte att fortsätta att skylla sina misslyckanden på finanskriser. Det var regeringen och inte finanskrisen som trängde ut en halv miljon människor ur a-kassan. Det var också regeringen som avvecklade tre fjärdedelar av den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen. försöker man ge sken av att arbetslösheten har minskat under den nuvarande regeringens period. Det är helt fel. Men man kan använda statistik på många sätt. har antalet arbetslösa i blivit över 20 000 fler. Särskilt ungdomar har drabbats. har den näst högsta ungdomsarbetslösheten i hela EU. Det kallade för utanförskap 2006 har ökat med 5 000 personer. Socialbidragen ökar redan i två av tre kommuner. Det är klart att man känner en stor oro . Jag återkommer till min fråga: Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att ska kunna ta till vara den kompetens som riskerar att skingras eller drabbas av arbetslösheten? Det är stor fara för att arbetslösheten biter sig fast. 112 (): Detta är den 17:e av dagens 18 interpellationer, om man bortser från att vice statsministern var förhindrad att svara på dagens första interpellation. Det är många viktiga frågor som har behandlats. Jag tycker ändå att fråga är den allra viktigaste, nämligen varslen på . Det visar på just det som säger, nämligen hur framtiden ska te sig. Man kan svara på olika sätt. Jag tycker att statsrådet har gett ett mycket gott svar på exakt den fråga som ställts. Men man skulle också kunna fundera kring betydelse. När man tittar på utvecklingskraften i samhället kan man konstatera att och , som båda i huvudsak ligger i den här regionen, står för av våra samlade forsknings- och utvecklingskostnader i hela landet. Den del som går under statsrådet del svarar för och alla andra forskningsföretag svarar för . Hur ska vi betala välfärden ? Vi kan inte göra det på annat sätt än ur produktionen. Det finns inga möjligheter. Därför är det så viktigt att just , som framhåller, och , som jag gärna vill framhålla, kan behålla sina forskningsresurser. Det är i och för sig illa att det är många som har blivit friställda i landet, som vi har hört. Men när vi tittar tillbaka, fru talman, på vad som hände med för bara tio , när företaget tvingades hårdbanta för att över huvud taget överleva, från 100 000 till kanske 40 000 människor, ser vi dimensionerna på detta. Har man inte kraftfulla utvecklingsavdelningar kvar som kan konkurrera med de stora företagen i andra delar av världen, för vi har en exportinriktad industri, så att vi också ligger i framkant när det gäller kunnande och innehåll i alla våra produkter och tjänster kommer vi inte att kunna vara den välfärdsnation som vi är. Det är därför jag tycker att den fråga som har ställt är viktig, fast jag har en lite annan ingångspunkt när det gäller hur vi ska fundera kring vad det är som är det viktigaste. Jag skulle vilja ställa en kompletterande fråga till statsrådet. Hur kan vi göra det allra bästa möjliga från statsmakternas sida för att se till att utvecklingskraften i till exempel och blir kvar, så att vi inte skär ned i just de delar som ska betala vår välfärd om kanske ? Det var just det man egentligen gjorde i . Man beslutade att satsa på utveckling av de kraftfullaste enheterna. Tyvärr gick det ut över och många andra där man tillverkade andra produkter, men det var en riktig strategi. Det är det jag vill fråga statsrådet om i anslutning till den här interpellationen: Vad mer kan vi möjligen göra för att se till att just den här delen av våra kunskapsintensivaste företag inte gör sig av med sina utvecklingsavdelningar? Jag tror att det faktiskt också gäller där har vi sett program från regeringen på bilindustrisidan där man just har satsat på det. Detta är vad staten kan göra. Men kanske vi inte har sett det på teknologisidan eller på medicinsidan. Kanske inte heller på den vetenskap som representerar han sitter mitt framför mig här just de delarna som ska betyda utveckling och framtid. Jag ska sluta med en helt annan sak. Jag har , alldeles , tillsammans med talmannen ätit lunch med talman . De problem som vi har här i och som vi har diskuterat är ju ringa jämfört med den oerhörda kraft som har drabbat många i vår omvärld. Det ska vi vara glada för. Vi har kraft i det här landet att se framtiden an. 113 Arbetsmarknadsminister (): anklagar mig för att vara oengagerad. Det är möjligen så att inte har varit i kammaren under de senaste när vi har haft tre tidigare interpellationsdebatter på ungefär samma tema. Man kan väl inte säga att debatterna har varit särskilt oengagerade. Inte heller tycker jag att man kan säga att de 7,3 miljarder i nya pengar till utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken som vi har lagt sedan budgeten är särskilt oengagerat. Det är snarare precis tvärtom. Inte heller skulle jag vilja säga att de 5 miljarderna i resurstillskott till forskning och utveckling, varav 1,8 miljarder till strategiska forskningsinsatser, som kom i forsknings- och innovationspropositionen är tecken på oengagemang. Det är tvärtom så att den satsningen, de 5 miljarderna extra, är mer än dubbelt så omfattande som föregångarna när det gäller forskningspolitisk satsning. är det ju så, om vi går in på det här området, att jag inte är utbildningsminister. Det gör att jag kanske inte har någon extrem detaljkunskap om en del av de här frågeställningarna. Men till vill jag ändå säga att jag helt håller med. Det finns information som man gärna vill lyfta fram. Om jag minns det hela rätt är det fyra företag som står för tre fjärdedelar av de privata investeringarna i forskning och utveckling. Det är avgörande för svensk del att vi behåller så mycket som möjligt av de forskningsinsatserna i . Det finns naturligtvis väldigt starka band. Det är precis det jag tror att också efterlyser i diskussionen i sin interpellation. Det finns väldigt starka band mellan den privatfinansierade forskningen och utvecklingen, naturligtvis kopplat till de universitet och lärosäten som finns, och till framför allt dessa stora företags marknadskompetens som är oerhört viktig. Med brasklapp återigen för att inte vara just utbildningsminister kan jag säga att kombinationen av dessa insatser med industriforskningsinstituten som har en oerhört viktig uppgift och med de strategiska forskningsprogram som den här regeringen lägger 1,8 miljarder extra på så klart syftar till att man ska kunna ha en bättre möjlighet och kapacitet att behålla forskning i , både kopplad till universitet och högskolor och kopplad till de företag som idkar denna typ av forskning. Jag tror att det är jätteviktigt. Jag pratade faktiskt också på lunchen , inte med någon lett utan i stället med en person som har mycket god insikt i . Han sade just att det de skär ned på sist är forskningen. Det är utvecklingen av nya produkter. Hans slutsats var att det är avgörande för framtiden att ligga i framkant så att man när konjunkturen vänder har möjlighet att nå marknaden med nya spännande produkter som fyller de behov som finns. Det där tror jag är oerhört klokt. Är det någonting vi borde göra alla tillsammans är det att prata med de här företagen, visa vårt engagemang, visa hur viktigt vi tycker att det är att de har sin forskning och utveckling här och underlätta för kommersialiseringen av densamma. Då är det många led som blir viktiga, till exempel universitetens funktioner för avknoppning av olika forskningsresultat och den sortens insatser vi kan göra för att också kommersialisera det som kommer ur våra lärosäten. Det kan vara en sådan sak. Det finns mycket att göra. Slutsatsen är följande, om vi går tillbaka till interpellantens fråga om vilka åtgärder jag avser att vidta för att ska kunna ta till vara den kompetens som riskerar att skingras eller drabbas av arbetslöshet med anledning av varslen på . Jag kommer nog i grund och botten tillbaka till de 5 miljarderna i resurstillskott till forskning och utveckling, varav 1,8 miljarder till strategiska forskningsinsatser i forsknings- och innovationspropositionen, i kombination med de 7,3 miljarder i nya pengar till utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken bara . 114 (): Jo, , jag har suttit här under hela den debatt som har haft här , och jag satt här tidigare också. Jag sade i min inledning att svaret var oengagerat och slentrianmässigt. Titta på svaret, på hur det svar jag har fått på interpellationen är skrivet! Om läser det inser han nog att jag har rätt i den kritiken. Vem det är som skriver svaren är väl upp till ministern och hans medarbetare. Jag tycker naturligtvis att det ligger en hel del i det som tar upp, att det är viktigt att vi inte gör oss av med forskning och utveckling, kompetens och så vidare runt de här företagen. Men jag känner också en oro för framtiden. Hur ska vi kunna rekrytera nya? Hur ska vi få nytt folk att våga söka sig till högre utbildningar och andra utbildningar och känna att det ger någonting? Trots att ett företag går bra och arbetstagarna har jobb det fjärde budgetkvartalet hade ändå en vinst på 6,5 miljarder blir det uppsägningar. Det finns en moral kring detta som inte är lätt att förstå. Det kan jag också ha förståelse för. Det är därför som det är så viktigt att vi också ser vad det kan få för effekter . Vi socialdemokrater har lagt fram ett brett program för att bekämpa jobbkrisen. Vi är, som sagt, i opposition. Ta till vara de goda exemplen och gör något av dem! Den som förlorar jobbet måste ha möjlighet att utveckla sin kompetens och stärka sin konkurrenskraft. Därför vill vi investera inte bara i fler utbildningsplatser utan också i andra delar för att ta till vara kompetensen. Många av dem vi pratar om här är redan högutbildade, men det finns en risk att de kommer att hamna utanför landet och i andra sammanhang. Vi skulle behöva ha dem här på lång sikt. Det handlar om moral, framtidstro och inte minst om att ingjuta optimism . Jag vill gärna citera ytterligare ur min interpellation: Problemet är inte att går bra. Problemet är att det nu även görs kraftiga personalnedskärningar i företag inom mest framtidsinriktade och högteknologiska sektorer. har fortfarande en relativt bra arbetsmarknad, men jobbkrisen tränger sig in också här. Antalet konkurser och varsel ökar . Det här gör naturligtvis att medborgarna förväntar sig att regeringen gör annat än att tycka att det har varit stor otur. Därför är min fråga i de sammanhangen berättigad. En minister sitter i regeringen, och regeringen har det totala ansvaret. När det handlar om arbetsmarknad finns det ett beroende av utbildning, forskning och utveckling samt näringspolitik. Det går inte att avhända sig de delarna. Återigen: Det går inte att hänvisa till andra ministrar. Vi har ett totalansvar för denna så viktiga fråga för kommande tillväxt och för att försvara vårt välfärdsland. 115 (): Först vill jag rätta ett misstag som jag möjligen själv har varit upphov till. Det handlar inte om någon lett utan om en tung litauer, talman , som Per har haft lunch med tillsammans med flera andra parlamentariker från olika partier. Jag tycker ändå att den här interpellationen har varit av annorlunda karaktär än många av de föregående som bara har tagit sikte på hur man kortsiktigt ska hantera frågan. Därför tycker jag att interpellationssvaret har varit bra. Jag har full respekt för att arbetsmarknadsministern inte också i detalj kan svara för hela och forskningen. De någorlunda säkra siffror statsrådet använder visar på vikten av att vi har en kraftfull utveckling när det gäller mervärdeskapande värden inom de stora företagen. Det är de som ändå någonstans på världsmarknaden måste bära vår utveckling framöver. Jag råkade se att ett stort företag som heter , delvis finskt, har inställt en större investering i Nizjnij Novgorod. Det är ett illavarslande tecken utom möjligen för de svenska företagen, som får det lite lättare i konkurrensen när man inte gör en så stor investering i . Men det här visar också på något annat, nämligen att vi i många branscher har mycket att frukta. Därför är det särskilt viktigt att se till att de branscher som har de allra bästa förutsättningarna, avancerad teknik på medicinområdet, har utvecklingskraft framöver. 116 Arbetsmarknadsminister (): Jag delar naturligtvis grundinställning till interpellationen. Det är ett viktigt område. Låt oss försöka dra oss bort från den omedelbara politiska diskussionen och i stället fundera över den grundläggande frågeställningen. Hur lockar vi till oss och behåller forskare i ? Hur ser vi till att dra fördel av dem på bästa sätt? Någonstans, alldeles oavsett konjunktur, är det en oerhört viktig fråga. Sedan pekar på en viktig aspekt. Det blir naturligtvis svårare i en sämre konjunktur när en del av företagen tvingas säga upp personal. Låt mig illustrera hur viktigt det här är. Jag tog ett exempel med att de fyra största företagen står för ungefär tre fjärdedelar av den privata forskningen. Men det finns en annan aspekt. Det är inte bara stora företag som är viktiga. läste jag att en tredjedel av de läkemedelssubstanser som når marknaden från början är framforskade i företag med färre än fem anställda. De säljer sedan sina forskningsresultat till de stora läkemedelsjättarna, som naturligtvis är bra på att marknadsföra, sälja, få igenom FDA Approvals och allt vad det kan heta. Det är oerhört viktigt att ha en dynamisk miljö. Jag kan hålla med om att även om jag råkar ha hand om arbetsmarknadsfrågorna och inte bereder dessa andra frågor internt i är det här oerhört viktigt även för mig. Det handlar naturligtvis om att vi måste ha kompetenta forskningsdrivna företag som vågar och har möjlighet att anställa. Det förutsätter först och främst att det finns kunder. Jag utgår från att vid varsel och uppsägningar gör bedömningen att det inte finns kunder som i tillräcklig omfattning ser till att man har råd att driva verksamheten på det sätt man har gjort . Ur den aspekten som vi har diskuterat här har jag svårt att trolla fram kunder också till . Det har också . Den djupare frågan är hur vi lockar till oss och behåller forskningskompetens i närheten av eller i våra företag för att därmed ligga i framkant som ekonomi. Vi ska inte konkurrera med andra länder med låga löner utan i stället med spetskompetens. Där är vi helt överens. Det finns säkert många saker. En viktig komponent är naturligtvis vikten av en ordentlig forskningspolitik med ordentliga investeringar i forskning och utveckling. En annan komponent är goda villkor för företagande. Om man sitter i ett internationellt företag och har alternativa platser att förlägga sina forskningscentrum spelar det en roll hur miljön är runt omkring.