prot · GX0932 · 2009-11-18 00:00:00 — Det är uppenbart att man har misslyckats på samtliga de tre punkter som tog upp för att motivera att vi ska sända svenska soldater till . Varför, , ska man ensidigt fortsätta med samma strategi utan att göra några som helst omprövningar när man så fundamentalt har misslyckats på de här tre punkterna? 180 () replik: Jag tror att lyssnade lite dåligt, eftersom jag började med det övergripande syftet det var jag mycket tydlig med. Det är att skapa ett fredligt och säkert där vi skulle kunna få en demokratisk utveckling. Sedan vet jag inte om tycker att det är dåliga målsättningar att försöka uppnå det här, att vi inte ska ha talibaner och att vi inte ska ha en safe haven för kriminella opiumproducenter. Opiumproduktionen har gått ned, men den är fortfarande ett stort problem. Det här är ingen lätt uppgift. Det håller jag med om. Jag har inte heller trott att vi enskilt i riksdag skulle kunna lösa det här. Precis som jag sade i mitt anförande handlar det om afghanerna själva. Men de behöver hjälp. De klarar det inte utan oss. Med oss menar jag då det internationella samfundet. Jag funderar bara på de lösningar som säger sig inte ha. Det enda jag har hört som alternativ är att pumpa in mycket mer bistånd på ett väldigt osäkert sätt. För vem är då mottagare? Vem tar emot biståndet om vi inte har någon säkerhet i landet? Och hur ska förhandlingarna egentligen gå till? Vilka är våra motparter? Jag tycker att det är jättebra med förhandlingar om man kan komma till bordet som, motsvarande, politiska partier. Men det är svårt att förhandla med någon som använder sig av sprängmedel både mot våra styrkor och mot sin egen befolkning. Det här skulle jag vilja ha svar på. Och vad är egentligen viktigast i värld? Är det en millimeterrättvisa mellan den militära insatsen och den civila insatsen? Eller är det viktiga vad man får för resultat av civila och militära insatser kombinerat? 181 HANS () replik: pekar ut ytterligare två målsättningar med att vi ska vara i . Vi ska bygga demokrati, och vi ska skapa fred. Det är i så fall bara ytterligare två punkter på den långa listan med ISAF:s misslyckanden. För vi har inte heller lyckats speciellt väl med att bygga fred. Vi ser snarare att freden blir mer och mer avlägsen för som går. Och när det gäller demokrati kan knappast det senaste presidentvalet beskrivas som något slags demokratisk success story. När det gäller att finna en politisk lösning i blir det lite tydligt. säger: är alldeles för ensidig. Han har inte läst betänkandet. Han har inte läst propositionen. Vi vill visst ha en politisk lösning. Men hon säger : Varför ska vi samtala med alla de här grupperingarna? Det är samma sak här, . Det är inte jag som ska avgöra vem som ska prata med vem i . Låt afghanerna själva vara de som sitter vid ratten när de ska styra upp sina politiska lösningar! sade i sitt anförande att hon inte har sett ett enda argument för att biståndet inte skulle behöva internationella insatser. Jag rekommenderar att läsa en väldigt läsvärd artikel av som är generalsekreterare i . Den publicerades på Newsmill. Om inte är beredd att lyssna på mig kanske hon har större respekt för . Så här skriver han i sin debattartikel: Vi håller oss så långt från utländsk trupp amerikansk, polsk, tysk och svensk som möjligt. Istället för att bidra till vår säkerhet utgör utländsk truppnärvaro direkt livsfara för våra medarbetare. Argumentet att vi skyddar civila och biståndsarbetare blir inte mer sant för att det upprepas ofta. Den offensiva militära strategi som valts i har minskat inte ökat förutsättningarna för humanitärt hjälparbete. Har nu hört ett argument för att vi inte behöver internationella insatser, militära insatser, för att också kunna bedriva ett civilt bistånd? 182 () replik: Ja, jag har både läst och pratat med många företrädare för . Som jag uppfattar det ser de företrädarna ingen möjlighet i att vi ensidigt från ska dra tillbaka den militära truppen. Man beskriver att det finns svårigheter. har jag, som sagt, inte hört någon av dem säga: Det vore en jättebra idé att ensidigt tar hem sin trupp. Då har vi säkert en lösning på Afghanistanproblemet. Nej, , alla andra partier här i har kommit fram till detta tyvärr. Jag säger tyvärr, för det militära instrumentet är det dyraste instrumentet och det är det instrument som vi använder när vi inte har några andra instrument kvar i den säkerhetspolitiska verktygslådan. Vi använder nu alla de instrument vi har diplomati, civila insatser på alla möjliga områden, direkt humanitärt bistånd och bistånd till långsiktigt utvecklingsarbete tillsammans med afghanerna själva. Men tyvärr måste vi fortfarande ha det dyra instrument som militär närvaro innebär. Annars har vi ingen säkerhet. Och har vi inga mottagare av det här biståndet, i alla fall inte någon mottagare som jag skulle vilja ge det till, om vi ska kunna mäta, utvärdera och se att det bidrar till en positiv samhällsutveckling. Det är väl det som jag hoppas att vi alla är överens om, att vi vill ha en fredlig och en säker utveckling i . 183 () replik: Det är spännande det här, vilka olika glasögon man sätter på sig. Jag tycker att det är fantastiskt att höra . Vi har ingen säkerhet utan militärer, avslutar hon med. Man kan väl titta på vilken statistik som helst och se att våldet har ökat. Trots att vi ökar det militära år eskalerar detta. Talibanerna tar över mer och mer makt. Det är bara att titta på ren statistik. Då säger : Vi måste ha militärer för att öka den militära säkerheten. Det blir ungefär samma frågeställning, men jag vill utveckla den lite grann. ISAF är där för att skapa fred och demokrati, säger . Hur ska vi skapa fred och säkerhet? Vi ska vara där över överskådlig tid, säger du. Du pratar kanske om 20, 30, 40 eller . Men ni har ju ingen agenda. Ni visar inte agendan för mig eller för oss. Har ni någon tanke på hur det ska skapas fred om vi ska vara där ? Vi ska hjälpa talibanerna. Men var på samma hearing som jag. Vi fick höra i går att det är mycket pengar som står på spel. Vad jag försöker säga är att det är helt andra verktyg som måste till för att skapa ett stabilt samhälle i . Ditt svar och din lösning på det hela är att vi måste ha militärerna. Min fråga är: Tror du verkligen på någon politisk lösning eller inte? Hur ser i så fall den ut? Vi har i som sade att vi måste ha en exit strategy. Berlusconi sade likadant. Man kan skratta åt honom, men jag har hört andra, amerikanare och europeiska statsmän som säger ungefär samma sak. Kan man inte ha både och? Varför kan man inte öka biståndet och minska det militära? Vilket är ert tänk om detta? Jag får inte ut det av ditt anförande. 184 () replik: Det är inte ofta som söker sina råd hos . Det var intressant att höra. Det är väl helt uppenbart. Det verkar som att inte hör vad jag säger och inte heller läser propositionen eller läser den med helt andra glasögon. Det är ingen, som jag uppfattar det, i den här kammaren som propagerar för en ensidig militär lösning. Det handlar om en kombination. Vi har militärer på plats som kan svara för säkerhet och stabilitet så att vi kan komma in med de civila resurserna. Vi ökar det civila biståndet väldigt mycket. Vi ökar det . kommer det långsiktiga utvecklingsbiståndet att ligga på ca 500 miljoner. Vi ger också humanitärt bistånd, dels direkt, dels via internationella organisationer. Hur gör man då för att få ordning på en stat som har varit så krigsdrabbad? Det är inte lätt. Det visar det här. Jag tror inte att lösningen är att ta hem alla trupper. Jag förstår inte hur det skulle bli ett säkrare och fredligare . frågar: Har det blivit säkrare? Det är klart att med fler trupper som har kommit till och med fler områden som man är i riskerar våldet inledningsvis att öka. Då möter man motståndarna mot den internationella närvaron. Det är inte så att de som skjuter på ISAF är de som i första hand kommer att verka för en fredlig demokratisk utveckling i , inte i min värld i alla fall. Jag är glad för att fortfarande och uppenbarligen till tycker att det är jättebra att ha svensk trupp där, men är det tydligen en jättedålig lösning. Jag får inte den ekvationen att gå ihop. 185 () replik: Det sista förstod jag inte. Vi ska ha en översyn 2011. Du kan läsa. I den översynen står det att vi är kvar eller att vi lämnar. Det är det som översynen handlar om. Jag tycker att Socialdemokraterna och i alla fall har ett tänk. Vi ska göra en översyn. För mig är det obegripligt att man inte kan ha en översyn närvaro i . Varför kan man inte ha en översyn? Finns det någon verksamhet i samhället som inte har en översyn över det man gör? Vi tuggar på. Vi kör på som vanligt så får vi se vad som händer. Det är klart att man ska ha en översyn över all verksamhet, som statlig. För mig är det fullkomligt självklart. Biståndet är totalt sett. Jag sade att jag tycker att det är bra. Men om man ska ha en långsiktig lösning på problemen i måste biståndet öka. Delar du den uppfattningen eller delar du den inte? Du säger att vi gör både och. Jag håller med om det. Vi är helt överens i sak. vill inte heller lämna . Jag får säga det väldigt tydligt. säger det motsatta. Vi vill inte lämna . Vi vill ha en översyn, och så ska vi fatta ett beslut då om vad som ska gälla. Men vill vi sänka den militära delen och öka den civila. Delar den synen som vi har? envisas med att tala om militär säkerhet. Jag kan bara hänvisa till mitt första inlägg när vi pratade. Jag tror att all statistik visar det motsatta. Det är inte så enkelt som att skicka dit 10 000 man till. Det är kanske därför nu tvekar om han ska gå på de extra 40 000 eller inte. Han har väl insett att det kanske inte är lösningen i att skicka fler militärer. Det kanske finns andra verktyg som man ska använda. 186 () replik: Jag blir inte riktigt klok på var börjar. Först är det ett våldsamt angrepp på att jag har argumenterat för att vi ska ha svensk trupp i . Sedan säger han att det vill de också, i alla fall till. Man måste göra ständiga omprövningar i allt man gör. Jag är emot att säga att vi ska ha en översyn som syftar till att vi i princip drar oss ur 2011. Om det är så det tolkas det är så jag har tolkat det tror jag att det är väldigt olyckligt. Då är det bara att säga: Kör på nu till mot de internationella styrkorna! Sedan kommer de att tröttna. Det går inte framåt. Då kommer de att lämna, och så kommer saker och ting att kunna återgå till vad det har varit förut. Det är det som jag har emot en bestämd översyn med ett bestämt syfte. Den troligaste utgången är att man ska dra därifrån. Sedan sade att vi skulle minska det militära bidraget till förmån för det civila. Det får jag inte heller ihop riktigt, eftersom jag först trodde att tillsammans med Socialdemokraterna är överens om att vi ska ha nuvarande truppstorlek fram till den översyn som man föreslår ska vara klar . Jag får inte riktigt ihop argument . Min fasta tro är att i allt man gör ska man ständigt pröva vad man gör. Jag tror att vi kommer att få tillfälle att pröva relationerna mellan kostnaderna för den militära insatsen och den civila insatsen. Det bör man göra löpande. Det viktigaste är att vi ökar det civila biståndet. 187 () replik: Det kan vara lämpligt att påminna sig om att vi tar de här besluten i en stor och bred enighet i riksdag. Den som följer den här debatten kan få en bild av att vi är splittrade, men ärendet handlar om att vi förlänger insatsen i . Om detta är sex av sju av partier helt överens. Det visar på den bredd som finns här. Det är en majoritet i riksdag som ställer upp på insatsen. Jag vill lugna . Hon säger att hon är emot en översyn för att den har ett bestämt syfte, det vill säga att vi ska lämna . Låt mig varna för att sprida den bilden, att denna översyn som vi, och Socialdemokraterna, efterfrågar skulle ha ett bestämt syfte. Jag kan garantera att det inte finns något sådant bestämt syfte. Vi tycker bara att det är rimligt att man ser över insatsen utifrån de tre olika områden som jag nämnde. Det är ganska naturligt och intellektuellt hederligt att säga att visar översynen att vi inte kan göra nytta i ska vi naturligtvis inte vara kvar där. Kan vi göra nytta i ska vi stanna där. Det finns inget bestämt syfte över huvud taget. Jag varnar för att ge den bilden. Risken är att det internationella samfundet börjar lyssna och tro att är på väg att lämna. Vi har sett sådana missförstånd tidigare. Därför vill jag tydligt understryka det. Detta är ett seriöst försök att göra en översyn och se om det finns något vi kan göra bättre, om det är någon mening att vara där och så vidare. Det är absolut inte på det sättet att det finns ett bestämt syfte att dra därifrån. En sak som skulle kunna ingå i översynen och som jag vill att kommenterar är att vi är ansvariga för ett väldigt stort PRT. Finns det någon möjlighet att regeringen kan ta upp en diskussion med andra länder och fråga om de kan ta hand om någon av våra fyra provinser? Eller skulle man kunna tänka sig att den afghanska regeringen får ta över ansvaret för vissa distrikt och områden där vi känner att det är lämpligt att nu lämna över till den? Det kan vara en bra signal till lokalbefolkningen: Vi är inte här för att ockupera. Vi är här för att stödja den afghanska regeringen. 188 () replik: Det är viktigt att säga att vi har ett brett stöd. Jag är lite ledsen över att man uppenbarligen inte riktigt vill visa det. visar här att man har fått två av tre partier i den rödgröna oppositionen att vara överens om att säga ja till det här. Det är jag väldigt glad för, inte minst för folks skull. Som jag sade i de tidigare replikskiftena måste man ständigt ompröva det man gör. Det tror jag är viktigt. Det farliga i detta är att om man säger att man ständigt omprövar så riskerar långsiktigheten att ifrågasättas, men ökar vi till exempel det civila biståndet genom att vi nu har en strategi. Sedan måste man alltid se över både hur den militära delen ser ut och om vi kan göra ännu bättre civila insatser. Man ska också ha klart för sig att vi har ett stort område. Det håller jag med om. Vi kan jämföra den här insatsen, dock inte rakt av, i storlek, engagemang och tid med vad vi har gjort på . Då inser man också svårigheten. Det här är förmodligen ännu svårare än vad det internationella samfundet gjorde på . Det betyder att man måste ha tålamod. Man måste självklart vara villig att pröva det man gör, och man måste visa ett långsiktigt engagemang. Allting som gör att man kan börja tvivla på ambition och som sätter upp bortre parenteser tror jag är mycket olyckligt. Sedan får vi se om ni i oppositionspartierna kan komma överens. Jag måste fråga hur det känns att i det här gänget ha ett parti som är så totalt emot det ni två andra partier är för. 189 () replik: Ett: Låt mig först påminna om att det beslut vi tar nu har en större enighet än vad vi hade . Det är bra att det är på det sättet och att riksdag kan visa att vi står upp bakom den här insatsen. Två: Låt mig än en gång försäkra om att översynen inte har något bestämt syfte, och den innehåller ingen bortre parentes. Det är ett ärligt försök att se över om insatsen fullföljer sitt syfte och att vi närmar oss det vi vill. Det vi socialdemokrater och miljöpartister är överens om är att vi vill att den afghanska polisen och militären själva ska ta hand om sin säkerhet. Det vill vi också para med att öka biståndet för att på det sättet få till tillit och hopp bland den afghanska befolkningen. Jag tror att det är en klok politik. Vi arbetar i den rödgröna arbetsgruppen med att formulera en regeringsplattform som vi ska regera på. Jag tror att det med dagens debatt är ganska tydligt att sex av sju riksdagspartier står bakom den nuvarande positionen. Socialdemokraterna och har en gemensam motion och en gemensam reservation om att vi vill göra en översyn 2011. Med det tycker jag att det är ganska klart vad en rödgrön regering skulle göra om vi vinner valet . Låt mig än en gång säga att det är bra att tar de här besluten i så bred enighet. Tolka inte vårt förslag om en översyn som att det finns några parenteser! Det är ett ärligt försök att se över insatserna i . Jag vill skicka med en sista sak till : Jag tror att regeringen behöver ta en del initiativ för att se till att andra kan ta ansvaret i vårt PRT. Det är ett stort område, och vi har väldigt få soldater för att täcka detta område. Det enklaste kanske ändå är att den afghanska regeringen själv faktiskt, nu när den afghanska armén blir starkare också i vårt PRT, får ta ansvar för områden som vi tycker är lämpliga att lämna över för att på det viset också ge en signal till den afghanska befolkningen: Vi är här för att hjälpa er att ta hand om er säkerhet. 190 () replik: Det gör mig tryggare att på det sättet visar sitt långsiktiga engagemang och att han försäkrar mig om att det inte är en bortre parentes. Det var inte helt lätt att utläsa. Jag tror också att det är viktigt att vi visar för alla våra väljare och för hela att vi är så många partier som står bakom den här insatsen. Det är, precis som de flesta inser, bland det svåraste som gör. Det innebär att man måste vara beredd att pröva den väg som ger bäst resultat. Det hoppas jag att vi kan göra tillsammans. 191 (): är ett av världens fattigaste länder. Barn som föds i tillhör dem som får växa upp med de absolut tuffaste villkoren i världen. Det visar inte minst FN:s senaste index över 182 länder. Fattigdomsbekämpning, herr talman, är centralt i svensk politik för global utveckling. Insatser i konflikt- och postkonfliktländer är viktiga för att bekämpa fattigdom och skapa förutsättningar för utveckling. är ett land drabbat av nära tre decenniers krig och konflikter. De afghanska barnen föds i ett land där samhället, staten, inte kan tillgodose de mest grundläggande behoven. Bristen på utveckling bidrar till hopplöshet, extremism, narkotikahantering och annan kriminalitet och korruption. Bristen på utveckling ökar i stället för att minska konflikterna i landet. har vi från svensk sida visat viljan till en bredare ansats för att stödja den afghanska befolkningen. Vi har uttalat att vi gör det långsiktigt, där den militära delen och den militära närvaron bara utgör en del. antog regeringen, vilket också tidigare påtalats, en ny långsiktig strategi för svenskt utvecklingssamarbete . Vi ökar biståndet till 500 miljoner. Vi har också 114 miljoner i humanitärt bistånd och dessutom bistånd via både EU och FN. Vi i ska tillsammans med den afghanska regeringen och övriga givare bidra till att förbättra levnadsförhållandena för fattiga afghaner. Vi fokuserar, som också sagts, på demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, på utbildning och privatsektorsutveckling, väl i linje med vad som sades på konferensen i så sent som . Inom alla de fokusområden som vi har ska vi ta vara på möjligheten till särskilda insatser när det gäller flickor och kvinnor. Sida förstärker följdriktigt sin närvaro med utvecklingsrådgivare för att klara bättre samordning. i finns på plats. har genom sin närvaro medverkat till att stärka både resolution om kvinnor, fred och säkerhet, resolution om sexuellt våld samt FN:s resolutioner och 1682 om barn i väpnade konflikter. har säkerhetsläget i försämrats, så också i regionen. Den humanitära situationen har förvärrats till följd av ökade stridigheter men också av naturkatastrofer. Det finns bortåt 7,4 miljoner afghaner som behöver livsmedelsstöd, enligt vad FN uppskattar. Antalet internflyktingar ökar, delvis också det till följd av stridigheter i regionen, alltså inte bara i . Det gångna året har också präglats av det förestående valet, det första som genomfördes av afghanska myndigheter, med stöd av FN och alltså inte genomfört av det internationella samfundet. Valet visade helt klart stora brister, men det kunde ändå genomföras mot alla odds och trots alla hot och stridigheter, mycket tack vare att människor faktiskt vågade gå ut därför att militär närvaro skapade trygghet och säkerhet. Jag gläds också åt att höra från vårt område hur man har kunnat stötta även kvinnliga kandidater att delta och kampanja, att föra samtal med medborgarna i det val som var. Som sagt: Valet visade stora brister, och utfallet utmanar. Men när president installeras nu i dagarna krävs det att han visar förmåga att komma till rätta med korruptionen och bygga legitimitet för den afghanska staten och det afghanska rättssystemet. Det är en lång väg att gå, och det finns många utmaningar. Därför är det också viktigt att vi är tydliga med vår långsiktiga vilja, både att stödja och att ställa krav. beslöt om en förlängning av ISAF:s mandat. Beslutet uttalar behovet av att stärka ISAF, uppmuntrar att vi tränar afghanska säkerhetsstyrkor och att vi arbetar med närhet till den afghanska regeringen. har en tradition att hörsamma säkerhetsrådets begäran om stöd. Vi gör det i det betänkande som vi behandlar. Vi föreslår en förlängning av det svenska bidraget till ISAF till utgången av 2010 och att bidraget ska uppgå till ca 500 personer inom ramen för personalstyrkan på 855 personer. Jag vill i detta sammanhang också betona värdet av den ökade nordiska samverkan även i insatserna i , både när det gäller utvecklingssamarbete och när det gäller säkerhetsområdet, både polisiärt och militärt. Jag vill också betona det glädjande i den stora samsyn som finns här i kammaren bakom beslutet. Men jag kan ändå inte undgå att kommentera reservation det gjorde också tidigare där man påstår att den , och jag förmodar majoriteten här i kammaren, blir alltmer ensam om att tro att det finns en ensidig militär lösning på konflikten i . Det är nog snarare så att är ensamt om att tro att det är någon som hävdar just detta. Där är snarare tvärtom, vilket framkommit inte bara här utan tidigare med all önskvärd tydlighet. Det finns ingen militär lösning, men det finns inte heller någon utveckling utan förbättrad säkerhet. Ett tillbakadragande av den internationella närvaron skulle kasta in landet i ett nytt krig. Jag hörde på ett möte där både jag och var att det skulle bli ett inbördeskrig långt värre än det som man tidigare skådat. Det var också det som var bilden när besökte och vi hade möjlighet att samtala med honom. Han var mycket tydlig: Dra inte tillbaka styrkorna. Se till att vara närvarande. De svenska styrkorna i skapar inte demokrati, ger inte utbildning till flickor och kvinnor och säkrar inte utveckling av privat sektor. Men de betyder ökad säkerhet för civilbefolkningen, förbättrade möjligheter för flickor och kvinnor och förbättrade möjligheter till utveckling av en privat sektor i det afghanska samhället, och det betyder i förlängningen ökat afghanskt säkerhetsansvar. Jag är tacksam för de insatser som våra kvinnor och män gör i den svenska styrkan, och jag känner djupt för alla anhöriga som sänder i väg nära och kära för att göra en insats för oss alla för säkerhet och utveckling i för det afghanska folket. Jag vill liksom andra före mig sända några tankar till den döde tolkens familj och utgår från att vi från den svenska sidan tar ansvar även när det gäller det tragiska dödsfall som har inträffat. Jag tänker naturligtvis också på de skadade och på deras anhöriga, och jag är tacksam för alla som är beredda att offra så mycket för att fullgöra vårt uppdrag och också FN:s uppdrag. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. 192 HANS () replik: säger att man inte ser att det finns en militär lösning och att man också tror att det behövs en politisk lösning. Men vilka initiativ har den borgerliga regeringen tagit för att finna och stödja en politisk lösning? Om det är någonting som jag har lärt mig som jag har haft förmånen att sitta i denna kammare så är det att ibland skilja på retoriken från talarstolen och verkligheten ute i fält. Detta är ett lysande exempel. Vi har tidigare hört andra borgerliga företrädare tala om hot och om en politisk lösning. Men vilka initiativ tar ni för att nå en politisk lösning?