prot · GW0968 · 2009-02-11 00:00:00 — Det krävs en attitydförändring och ett nytt synsätt, både på medborgarnas roll i samhället och på centralmaktens uppgifter en syn där mångfald är en styrka och där varje region har möjlighet att utifrån sina egna överväganden fatta beslut om hur och inom vilka områden man vill stödja den regionala utvecklingen. Det är en syn på demokratin där medborgare har möjlighet att vara med och påverka i en öppen demokratisk process, och där beslut fattas av politiker som jag som väljare också kan ställa till svars. Den nuvarande kommunallagen är alltför styrande för hur varje kommun ska bygga upp sitt politiska styrsystem. Kommunerna borde till exempel ges möjlighet att avskaffa kommunstyrelsen och endast utse ett fullmäktige som kan utgöra både fullmäktige och kommunstyrelse. Det ska vara upp till varje kommun om de vill ha en direktvald borgmästare. Det borde också finnas möjlighet att pröva majoritetsstyre i kommun-, region- och landstingsstyrelser. Hur kommuner och regioner formar sin demokratiska organisation borde inte vara en nationell angelägenhet så länge organisationen är demokratisk. Med detta vill jag yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet. 49 (): sade något väldigt viktigt: att det är betydelsefullt att förstå historien. Det är det även i den här frågan. i tiden var nämligen den dåvarande socialdemokratiska regeringen inne på att slopa regionaliseringen och regionförsöken. gillade också detta, men de hade lite problem med . Därför skrev de med anledning av regeringens proposition en motion om att skulle få ha kvar sitt försök, vilket var totalt inkonsekvent. Det fanns alltså egentligen en bred majoritet för att slopa regionförsöken och regionaliseringen av . De fem andra partierna var för denna utveckling, och det blev väldigt konstigt för oss. var väl kanske med i den här processen. Hur skulle vi lösa ut den här frågeställningen på ett bra sätt? På detta funderade jag nästan en hel natt, och plötsligt ramlade en 25-öring ned. Det var lätt för oss att lägga fram en huvudreservation mot regeringens förslag, och när den sedan föll kunde vi ha en villkorsreservation där vi stödde i att regionförsöket i skulle få fortsätta. Jag skickade ett mejl till mina kolleger i fempartikonstellationen och påpekade detta, men redan innan jag hade hunnit få svar blev det ett möte där Per , som var ordförande i det läget, var med. Jag berättade för honom om min tanke, och han tyckte att den var intressant. Han pratade sedan med , och vi fick en dominoeffekt. I det läget när en majoritet för var räddad ville nämligen också ha kvar som ett försök. Det var alltså en bonus. Det gäller att förstå historien. Det har alltså växlat fram och tillbaka i synen på regionaliseringen. Jag vill bara säga att det finns inget lock på, som sade, när det gäller hanteringen av regionutvecklingen, utan regeringen har gjort ett övervägande om hur tidsaspekten är. Om vi ska tala klartext är det intressanta egentligen att har uppgett sin tvånivåmodell och accepterar att det finns tre nivåer. Alla ansökningar som kommer in kommer att skickas till Kammarkollegiet för hantering, och regeringen har, vad jag förstår, gjort en tidsbedömning att man möjligtvis kommer att klara om man hinner lösa upp detta före valet . Alla ansökningar är dock välkomna och går in i den här processen. Det finns alltså inget lock på i den delen. 50 () replik: Historien är också sådan att det tilläts två försök, och . De har visat sig fungera väldigt bra, inte minst med , och tillsammans. är ett bra försök som visar på det. Men processen har ändå kommit i gång genom att har varit ute och samtalat. har lagt in om en ansökan, och då förstår inte varför man förlänger tiden och processen genom att gå genom Kammarkollegiet. Varför kan de inte få svar om de får påbörja samtal och samarbete med , vilket är önskvärt för deras del? 51 () replik: Det finns ingen process som är stoppad, utan alla ansökningar kommer att gå vidare. Den normala gången när det gäller indelningsförändringar är att det går via Kammarkollegiet, så varför skulle regeringen i det här läget avvika från det? har varit en fungerande region , och likadant är det med . Sedan kan man fundera över vad och är för typ av regioner. Det ska dock ske en normal process. Det finns alla möjligheter här, men det finns tidsbegränsningar. Jag tror dock inte att det finns någon ambition att stoppa några utvidgningar eller förändringar i detta avseende. 52 () replik: En sak har vi gemensamt, . Vi undrar hur förslag stämmer överens med och . Här är ändå processer i gång. Varför kom det inte tidigare att man skulle lägga in detta? Någon proposition har inte lagts fram, utan detta har bara funnits på . Man sade klart ifrån att detta kommer att ta än vad många trodde. är de besvikna. 53 () replik: Det har jag full förståelse för. Men för alla regeringar som måste förhandla inom sig eller med samverkande partier gäller att det kan dra ut . Det kan vara bekymmersamt. Jag delar uppfattning att det har tagit . Det kan jag dock inte göra något åt. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 20 §.) 14 § handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 20082010 Föredrogs näringsutskottets betänkande 2008/09:NU13 handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 20082010 (skr. 2008/09:34). 54 (): Strategin för tillväxt och sysselsättning, den så kallade Lissabonstrategin, är EU:s gemensamma ramverk för att främja en långsiktig utveckling med hållbar tillväxt och full sysselsättning. Det handlar om att stärka konkurrenskraft i en växande global ekonomi och att ställa om till klimat- och miljömässigt hållbar utveckling. Det är alltså Lissabonstrategin vi behandlar. Det kan vara lätt för den som inte är fullt insatt att förväxla den med Lissabonfördraget som handlar om något helt annat. Det är viktigt att poängtera detta, fru talman. Det handlar om att stärka och konkurrenskraft och tillväxt. Jag har noterat att ministern tyvärr inte kommer att delta i debatten. Jag har också noterat att varken eller är uppsatta på talarlistan. Med tanke på hur det ser ut i såväl som runt om i och världen är jag lite förvånad över att man inte har prioriterat en sådan här viktig fråga som hur vi ska arbeta med tillväxt och sysselsättning i ett europeiskt perspektiv. Jag har haft förmånen, fru talman, att vara ute i och möta andra parlamentariker. är det frågan om sysselsättning, finanskris och hur vi tillsammans i ska jobba med detta som kommer upp. som är ordförandeland har tagit ett mycket positivt initiativ till att ha ett extra möte med parlamentariker i . Där ska vi diskutera just denna fråga kopplad till finanskrisen och hur vi tillsammans kan bli starka i . Det är ett bra initiativ och viktigt för framtiden, inte minst när vi i finanskrisens spår kan se hur protektionismen ökar i vissa länder runt om i världen. Denna fråga är viktig att diskutera och ha med sig under resans gång. Här har vi alla ett ansvar att diskutera, debattera och lägga fram förslag som inte går i denna riktning. Vi ska med andra ord inte kopiera det som händer i bland annat . Vi socialdemokrater stöder Lissabonstrategin och arbetet med den fullt ut. Däremot tycker vi att den inriktning som regeringens politik har försvagar konkurrenskraft. Det är en politik som leder till ökade klyftor. Den ger sämre trygghet och också lägre löner. Större klyftor gör också att vi får en sämre konkurrenskraft. Tryggheten spelar stor roll och påverkar människor i vardagen. Med det i åtanke kan man fundera på vad det är som händer och vad vi ser i och runt om i och världen. Dels råder finanskris, dels stundar lågkonjunktur. Vi möts av nya varsel, och går människor ut i arbetslöshet när de varsel som lades verkställs. Hur jobbar då regeringen och med detta? På s. 7 i handlingsplan kan man läsa att regeringen har genomfört en rad förändringar i arbetslöshetsförsäkringen . Karensvillkoren utökades med , och möjligheten att använda ersättning från arbetslöshetskassan som utfyllnad vid deltidsarbetslöshet begränsades . Det är ett av de sätt som möter lågkonjunkturen. På vilket sätt känner människor i tillit och trygghet att våga göra investeringar när regeringen nästan lite stolt skriver om hur man har försämrat och ökat utslagningen av människor i samhället? Man kan i strategin för svensk del utläsa en systematisk jakt på sjuka och arbetslösa. Det känns lite märkligt att läsa att ska stärkas och bli mer konkurrenskraftigt när så många människor hamnar i otrygghet. Vi kan också konstatera att på grund av regeringens politik inte på grund av finanskrisen har nästan en halv miljon människor lämnat a-kassan. En del av dem är nu arbetslösa. En del av dem vet inte hur de ska få mat för dagen och tak över huvudet . Detta kommer att få nya konsekvenser för svensk räkning. har varit med och underbyggt detta och förstärker på detta sätt lågkonjunkturen. En annan sak som också finns med i skrivelsen är privatiseringen av såväl apotek som hälso- och sjukvård. Där må vi skilja oss ideologiskt, men på vilket sätt ökar det sysselsättningen? Det kan man fundera över. Många människor jobbar med detta. Det kommer kanske rent av att vara samma människor som jobbar med det . Det är bara någon annan som är huvudägare, och en privat ägare stoppar eventuella vinster i egen ficka. På vilket sätt gynnar det skattebetalarna? Finanskrisen drabbar hela världen på olika sätt. Det är viktigt att understryka att finanskrisen är något som finansmarknaden själv ligger bakom och har lagt grunden till. Det som handlar om sysselsättning och att företag inte kan sälja sina varor och tjänster är till viss del en konsekvens av finanskrisen men ska för den skull inte behöva drabba enskilda individer i form av utslagning från de olika trygghetssystem som vi har byggt upp i . Vi har gjort det tillsammans med våra nordiska grannar. Det är nu när vi står inför den stundande lågkonjunkturen som vi behöver ha olika åtgärder för att tillväxten och sysselsättningen ska öka. Det finns ett ganska märkligt exempel. , när vi hade högkonjunktur i , valde regeringen att stimulera fordonsindustrin med en miljöbilspremie. , när fordonsindustrin behöver stimulans, väljer man att ta bort den. Det är svårt att få det att gå ihop. Vi vet att det är industrin som drabbas mest under den här finanskrisen och lågkonjunkturen. upplever vi att det inte görs speciellt mycket för att industrin fortsättningsvis ska stå stärkt . När vi pratar om att vi vill ha en stark industri i handlar det om att satsa på forskning och utbildning. När vi pratar om utbildning gäller det också arbetskraften och att på det sättet stödja så att arbetskraften är redo när lågkonjunkturen vänder så att man då har kompetent personal. Det saknas helt. Det är lite märkligt att man i skrivelsen på s. 9, på tal om arbetskraften och hur sysselsättningen ser ut , noterar: Den samlade bedömningen av den långsiktiga effekten av regeringens vidtagna och i budgetpropositionen föreslagna reformer är att sysselsättningen ökar eller 120 000 personer. Det är den verkligheten regeringen lever i, eller levde i åtminstone när den här skrivelsen lämnades till . Det känns lite som att man inte har läst in alla siffror och allt material som hade kommit och de signaler vi då kände till när man presenterade det här. kan vi konstatera att har mer än 19 000 personer varslats. Vi kan också konstatera att industrin tappade av produktionen. Det är oroväckande siffror. Det stämmer inte alls med det som finns med i det svenska handlingsprogrammet för tillväxt och sysselsättning. Vi kan också konstatera att man, när näringsutskottet hade behandlat detta och det hade gått ytterligare lite tid innan vi justerade och det fanns möjlighet för majoriteten i näringsutskottet att komma med nya förslag, ändå väljer att helt och fullt ställa sig bakom regeringens förslag till handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning för 20082010. Det kan vi inte ställa oss bakom. Vi har i vår motion redogjort för ett helt annat samhällsbygge. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till reservation 1. 55 (): Jag börjar med att från yrka bifall till reservation 2. Det vi nu ska debattera är alltså regeringens skrivelse och årliga uppföljning av handlingsprogrammet för tillväxt och sysselsättning. Det är en strategi för sysselsättning som ligger inom Lissabonstrategin. I den strategin säger man att EU ska bli världens mest dynamiska ekonomi med full sysselsättning och social integration som mål. Det är en av hörnpelarna. Jag och har inte motionerat i frågan , inte för att vi inte tycker att frågan är viktig utan för att vi efter närmare analys kan se att det vi motionerade om förra året är lika giltigt . Den motionen har inget sista datum. Jag tror tyvärr att vi blir tvungna att upprepa den också. Vår kritik är fortfarande i högsta grad berättigad och, om möjligt, ännu mer befogad med hänsyn till den häftiga avmattning av konjunkturen som vi har upplevt . Dessa helt nya ekonomiska förutsättningar har regeringen över huvud taget inte beaktat i handlingsprogrammet. Min uppfattning är densamma som . Den politik som regeringen driver och som avspeglas i handlingsprogrammet har lett till stagnerad tillväxt, ökad arbetslöshet, större utanförskap och djupare klass- och könsklyftor. Därmed har Lissabonstrategins grundtankar om långsiktig och hållbar tillväxt och sysselsättning inte uppfyllts. Utskottets uppfattning är att den ekonomiska politik som kommer till uttryck i skrivelsen, nämligen att sträva efter att få folk i arbete och att främja företagande, är den rätta vägen för att långsiktigt säkra den svenska konkurrenskraften. Att den akuta ekonomiska krisen har tvingat den , liksom EU och många andra stater, att vidta extraordinära åtgärder innebär, enligt utskottets uppfattning, inte att man ifrågasätter den allmänna inriktningen. Politiken ligger fast. Vi fortsätter på den inslagna vägen. Jag återkommer till vilka effekter den har fått för svenska löntagare. Regeringens sysselsättningsstrategi bygger på förhoppningar om att avregleringar, utförsäljningar, riktade skattesubventioner och hårdare press på sjuka och arbetslösa ska leda till ökad sysselsättning och minskad arbetslöshet. Har den gjort det, kan man fråga sig. Dessutom har en stor del av arbetsmarknadspolitiken bantats bort, vilket leder till sämre möjligheter till omställningar och kompetensutveckling av arbetskraften vid arbetslöshet. avvisar den politiken. Den är orättfärdig. Den leder inte alls till ökad sysselsättning. Om den gör det gör den det på bekostnad av löner och anställningsvillkor. Det innebär att slår in på en väg där vi tävlar om konkurrenskraften med länder med väsentligt lägre produktivitet, lägre kompetensnivå hos arbetskraften och svagare facklig organisering. Den svenska välfärdsmodellens grund vilar på en arbetsmarknadsmodell där arbetsmarknadens parter kan förhandla fram trygga och flexibla villkor, solidariskt finansierade och med heltäckande socialförsäkringar samt allmänt tillgängliga välfärdstjänster. Den bevaras till gagn för en utveckling i linje med Lissabonstrategins övergripande målsättningar om hållbar sysselsättning och social sammanhållning. Den politik som avspeglas i handlingsprogrammet innebär det motsatta, det vill säga att svensk välfärdsmodells fundament ska monteras ned. Tillväxt ska i stället grundas på framväxt av en låglönemarknad kännetecknad av ökade inkomst- och förmögenhetsklyftor. Den politik som redovisas i regeringens skrivelse är också felriktad när det gäller små och medelstora företag. Jag är övertygad om att sammantagna politik på det området skulle gynna utvecklingen i dessa företag på ett mer effektivt sätt än de insatser som regeringen redovisar i skrivelsen. Om vi tittar lite närmare på vad kampen för full sysselsättning och social integration har inneburit i kan vi konstatera att svensk a-kassa är sämst i . Den har enligt senaste rapport fallit från 6 till 15 plats. Den är sämre än den i . Den är sämre än den i . Den är sämre än den i . På vilket sätt ökar den sociala sammanhållningen när vi på ett sådant sätt försämrar för de arbetslösa och sjuka? Detta är en allvarlig och missriktad politik som slår mot dem som hamnar i utanförskap. Vi kan också konstatera att löneklyftorna i har ökat dramatiskt till följd av regeringens politik. Barnfattigdomen har ökat enormt mycket i . av barnen i räknas som fattiga enligt den senaste rapporten. Vi kan också se att den politik som förs som ett resultat av Lavaldomen har lett till att vi har strejker i , i de baltiska staterna och inte minst i . Det är inte strejker för högre löner, utan det är strejker mot lönedumpning, mot att arbetsgivare och företag anställer utländsk arbetskraft på andra villkor än den inhemska arbetskraften med kollektivavtal. Detta är resultatet av en regeringspolitik som inte ökar den sociala sammanhållningen utan som driver politiken i en riktning där gapet ökar. Vi har en möjlighet här, och vi har haft det under generationer, som bygger på att arbetsmarknadens parter gör upp om villkoren i . Det har visat sig vara en bra modell som ger social sammanhållning och som också ska kunna vara ett föredöme för övriga . Vad vi nu kan se är en tävling mot botten när det gäller arbetsvillkor och social sammanhållning här i . Det som vi också kan se nu i är ökad protektionism. När i lägger fram förslag om stimulansåtgärder omgärdar han dem med krav på att detta ska användas i . Produktionen får inte flytta utomlands. Detta är ett stort och kanske avgörande test på vad EU orkar med när det gäller sammanhållningen. Detta är också ett hot mot hela tanken med Lissabonstrategin om ökad tillväxt och social sammanhållning i en hållbar och trygg värld. Vi har lång väg att gå, och jag hoppas att regeringen med den politik som man nu för slår in på en annan väg så att vi kan få ett samhälle som bygger på en solidarisk tanke. 56 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservation 3. stod företrädare för samtliga riksdagspartier här i kammaren och diskuterade förra årets version av handlingsprogrammet för tillväxt och sysselsättning. Vid det tillfället hade vi en ganska unik situation genom att ett enigt näringsutskott ställde sig bakom ett yttrande om att regeringen skulle fokusera mer på socialt företagande och på bekämpande av skattefusk. Det beslutet från utskottets partier upplevde jag som mycket glädjande. När det finns total enighet i en fråga i borde det gå ganska fort att få i gång praktiska åtgärder för att förverkliga denna vilja. Det är därför med stor besvikelse som jag ser hur regeringen i detta års skrivelse har förvaltat detta ställningstagande från . I stället för att välkomna enigheten och fokusera på att ta fram konkreta förslag för att underlätta det sociala företagandet väljer regeringen att knappt ens notera denna fråga. Utskottets tillkännagivande nämns över huvud taget inte i propositionen. De frågeställningar som tas upp i tillkännagivandet nämns i förbigående i några bisatser, men inte en enda ny åtgärd har presenterats för att möta utskottets önskemål. Jag tycker att det är ett lågvattenmärke i relationen mellan riksdag och regering och ett tecken på att den sittande regeringen inte är intresserad av att blandar sig i deras arbete. Frågan är om man behöver poängtera för regeringen att det är regeringen som ska följa uppdrag och inte tvärtom. Hur bra kommunikation har egentligen mina kolleger i de borgerliga partierna med sina partikamrater i kanslihuset? Med anledning av regeringens undermåliga sätt att hantera utskottets tillkännagivande har vi valt att återigen lyfta fram krav på åtgärder för att förstärka miljöaspekterna av Lissabonprocessen och underlätta för sociala företag. När det gäller miljöaspekterna ska Lissabonstrategin enligt planerna vila på tre ben. Den tidigare regeringen var, med brett stöd av , länge drivande i ansträngningarna för att få in ett stabiliserande tredje ben som utgörs av miljöaspekterna. Ansträngningarna gav också utdelning, och ett av de positiva besluten vid i var att lyfta in miljöaspekterna som likställda med ekonomiska och sociala aspekter. Det är därför mer än beklagligt att den borgerliga regeringen verkar inrikta sin politik totalt på den klassiska ekonomiska politiken utan att ta hänsyn till den tredje hörnstenen som är miljöpolitiken. Det blir extra tydligt med skrivelsen handlingsprogram för tillväxt och sysselsättning 20082010. I stället för att ignorera miljöaspekterna i arbetet för att skapa tillväxt och sysselsättning borde regeringen använda handlingsprogrammet för att ta fram ett antal konkreta och genomförbara förslag för att förbättra havsmiljön och minska klimatpåverkan. har möjlighet att förena meningsfull verksamhet och sysselsättning för personer i utkanten av arbetsmarknaden som värdefulla tjänster i samhället kan bli utförda. Den sociala ekonomin verkar mellan och i samverkan med både den offentliga och den privata sektorn. Man kan säga att den sociala ekonomin har en överlappande roll och fyller ett glapp i samhället som inte fylls av de båda övriga. Vi anser att regeringen tyvärr helt glömmer denna viktiga sektor för att i stället snävt fokusera på den privata sektorn eller, mer sällan, på den offentliga sektorn. I stället borde regeringen mycket mer genomgripande studera hur andra länder har valt att arbeta för att stärka den sociala ekonomin. Tyvärr har regeringen inte visat att den verkligen vill gå från ord till handling. Vi i har lagt fram ett antal konkreta förslag för att ta bort de hinder som finns för sociala företag. De finns i en partimotion om social ekonomi som heter Social ekonomi en sektor med möjligheter. Om regeringen den här gången verkligen vill göra insatser för de sociala företagen är den varmt välkommen att använda sig av dessa förslag. 57 (): Regeringen ska i handlingsprogrammet för tillväxt och sysselsättning lägga grunden för en långsiktig och hållbar ekonomisk tillväxt, skapa utrymme för ökad tillväxt och möta kommande utmaningar. Kärnan i vår moderata politik är att skapa förutsättningar för en långsiktig ekonomisk tillväxt, stabila statsfinanser och sysselsättning. Denna politik kommer vi att fortsätta föra i och inom Europasamarbetet. Regeringens förda politik är en politik för stärkt svensk konkurrenskraft. Den bygger på en framåtsträvande ekonomisk politik och en trovärdig sysselsättningspolitik. Vår strävan, att få människor i arbete och främja företagandet, är och förblir den rätta vägen för att långsiktigt säkra den svenska konkurrenskraften. Oppositionen, och då framför allt Socialdemokraterna, hävdar att de vill ha en annan politik. Men den politiken är inte en politik för tillväxt och sysselsättning. Tillväxt skapas inte genom oansvarig stimulans och kortsiktig utjämning. Jobb skapas inte genom att man låser in skattebetalare, det vill säga våra medborgare och företag, i transfereringar. Hållbar tillväxt skapas inte heller genom kortsiktiga insatser som endast blir en form av konstgjord andning. För att möta nedgången och rådande finanskris har regeringen satsat på jobb och företagande, forskning och utveckling samt utbyggd infrastruktur för framtiden. Krisen har ytterligare förvärrats, och alliansregeringen har därför arbetat intensivt på flera fronter för att stärka den finansiella stabiliteten och skapa fungerande lånemarknader. Svenska exportföretag får förstärkta krediter. Företag får skatteuppskov för att klara likviditeten. Insatser har gjorts för den hårt drabbade fordonsindustrin. Ytterligare insatser för gradvis återhämtning har, som är väl känt, inriktats på jobb och omställning. Bland insatserna finns förstärkt stöd för arbetslösa, förstärkta yrkesutbildningar och satsningar på infrastruktur, och har införts. Berörda branscher, såsom byggbranschen, vittnar också om att detta ger effekt. Alliansens kraftfulla, expansiva satsningar har gjorts med ansvar och förnuft.