prot · GX0913 · 2009-10-14 00:00:00 — Om det då inte vidtas några andra åtgärder i övrigt kommer det att leda till att det blir svårare att nå klimatmålet inom transportsektorn. Därför hoppas jag att de som står efter mig på talarlistan som representerar regeringspartierna går upp och svarar dels på alldeles utmärkta frågor, dels på frågan vad den gör. På vilket sätt kan man säga att det svenska ordförandeskapets ambition i regeringsförklaringen att ta klimathotet på allvar och visa ledartröjan i klimatarbetet återspeglar sig när det gäller dels priserna på transporter i EU, dels principerna för investeringarna och dels hur man hanterar luftfarten i EU? Jag yrkar bifall till den gemensamma reservationen från Socialdemokraterna, . 181 (): granskning av meddelande Hållbara framtida transporter har utmynnat i ett så gott som enigt utlåtande. Det kan man inte tro när man hör debatten. Utskottet är positivt till att många olika intressenter på ett tidigt stadium har kunnat lämna synpunkter på kommissionens tankar och komma med egna förslag inför kommissionens fortsatta arbete, som alltså ska utmynna i en vitbok avseende europeisk hållbar transportpolitik fram . Våra övergripande synpunkter berör miljö och klimat, ett enhetligt transportsystem, teknisk utveckling och subsidiaritetsfrågan. När det gäller miljö- och klimatrelaterade frågor har vi velat påpeka bland annat avsaknaden av dimensionen klimatsäkring av befintlig och kommande infrastruktur. Jag återkommer något till detta . Det är viktigt att skapa ett mer enhetligt transportsystem i genom samordning av transportslag för att få effektivitet och hållbarhet. Stråktänkande, noder, samordning och informationsutbyte är några nyckelord. Teknisk utveckling avseende såväl fordon och bränslen som informationsteknik är avgörande för att uppnå såväl utsläppsminskningar som ökad tillgänglighet. Bättre samordning av olika intressenters kunskaper är nödvändig, både mellan privata och offentliga aktörer och mellan länder. Detsamma gäller forskning och utveckling samt nätverksuppbyggnad för informationsutbyte. Teknisk utveckling tillsammans med ekonomiska styrmedel kan definitivt påskynda utvecklingen ytterligare. När det gäller subsidiaritetsprincipen har kommissionen varit alltför otydlig och tagit upp frågor där besluten, enligt utskottets uppfattning, helt klart ligger på nationell, regional eller nivå här i tillsammans med frågor som helt klart kan anses höra hemma på gemenskapsnivå. Det skulle ha varit önskvärt med ökad tydlighet härvidlag och motiveringar till att man tagit upp de här frågorna. Utskottet har vidare valt att ta upp frågan om EU-ländernas olika förutsättningar. I ett EU-perspektiv är ofta trängsel ett hinder för väl fungerande godstransporter. Det gäller persontransporter likaså. Mer sällan handlar det om långa avstånd. I och även i våra nordliga grannländer, och , är långa avstånd samt klimat med snö och is ett problem. Dessutom är godsflödena ofta för små hos oss för att godstransportsystemet ska kunna fungera väl. Det är alltså viktigt att ha klart för sig att samordning, effektivisering och byte till miljövänligare transporter måste göras med olika utgångspunkter. Detta bör beaktas. Kommissionens politiska mål, högkvalitativa, säkra och trygga transporter, förutspår ökad efterfrågan på transporter och innehåller krav på förbättring av kvalitet, personlig säkerhet, färre olyckor, minskade hälsorisker, tillvaratagande av passagerares rättigheter och ökad tillgänglighet. Men målet innehåller faktiskt inget krav på så kallad klimatsäkring av transportsystem, som jag nämnde i början. Utskottet menar att riskerna för olyckor och skador på såväl befintlig som planerad infrastruktur, befintliga såväl som kommande transportsystem, på grund av klimatförändringar i större utsträckning måste beaktas. Översvämningar och skred har vi redan sett exempel på i vårt land. Andra händelser som orsakar skador på våra vägar, järnvägar med mera kommer att inträffa. När det gäller kommissionens strategier vill jag särskilt lyfta fram utskottets ställningstagande angående infrastruktur underhåll, utveckling och integrering. Utskottet är positivt till att kommissionen anser att ett transportslagsövergripande synsätt för framtida transportplanering är fundamentalt, att det är viktigt att fortsätta utveckla så kallade gröna korridorer samt att det inte enbart går att koncentrera ansträngningarna till nybyggnation utan att man också ska bemöda sig om att använda befintlig infrastruktur mer effektivt. I detta sammanhang vill vi lyfta fram den svenska så kallade fyrstegsprincipen, som mycket väl kan tjäna som modell i detta arbete. Utskottet menar vidare att även upphandlingsinstrumentet bör användas för effektivitet och kvalitet men påpekar , som nämndes tidigare, att kollektivtrafikens utveckling behandlats styvmoderligt. Här finns en betydligt större potential att ta till vara. Sjöfarten borde ha varit ett särskilt kapitel. Såväl inlandssjöfart som kustsjöfart kan utnyttjas mycket mer. Men vi får väl se vad genomförandet av EU:s sjöfartspolitik ger i detta avseende och kanske också i andra avseenden. När det gäller den andra strategin, finansiering finna resurser för hållbara transporter, skriver utskottet: Åtgärder i transportsystemet ska vara samhällsekonomiskt lönsamma som även regionalpolitiska och andra faktorer bör ingå i en totalbedömning. Såväl styrande som finansierande avgifter behövs för att man ska kunna möta de utmaningar som finns. Vi måste alltså koppla planeringsarbetet inom transportsektorn till näringslivsutveckling och regional tillväxt och inte alltid enbart se till varje enskild åtgärds samhällsekonomiska kalkyl. Man bör använda de till buds stående medlen för att nå större total nytta för näringsliv, region och land. Man måste med andra ord se helheten. Jag tänkte ta ett litet exempel från min hemstad avseende infrastrukturprojekt. Ökad kapacitet på Västra stambanan och Väster om räcker inte, även om varje åtgärd i sig är viktig. För att nå verkliga resultat krävs också kapacitetsförbättringar när det gäller , åtgärder på vägnäten runt om och i samt utveckling av . Varje enskild åtgärd går kanske inte att räkna hem. Men sammantaget, för den fortsatta utvecklingen av näringslivet i , i och i , är detta en förutsättning och kan troligen räknas hem om. Det är verkligen som skriver i sitt remissvar: Ett konkurrenskraftigt näringsliv är en förutsättning för en positiv ekonomiskt hållbar utveckling i . Då behöver samhället kunna erbjuda näringslivet goda förutsättningar. Ett väl fungerande transportsystem är en sådan. Detta resonemang kan med lätthet överföras på EU-nivå. Därför, menar jag, är kommissionens arbete med en europeisk transportpolitik så viktig. Och därför är vårt arbete i de enskilda medlemsstaterna och tillsammans också viktigt för att man ska kunna gå från ord till handling. Med dessa ord, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. 182 () replik: Jag lyssnade uppmärksamt på vad hade att anföra. Du hade väl planerat ditt anförande tidigare, men jag skulle vilja att du passade på tillfället att beröra någon av de frågor som jag tog upp i mitt anförande när det gäller regeringens agerande i egenskap av ordförande i . Jag skulle vilja veta vad tycker om kilometerskatter det heter Eurovinjettdirektivet när det hanteras i EU. En enig klimatberedning föreslog införande av kilometerskatter som en nödvändig förutsättning för att uppnå klimatmålen. har infört det. har infört det. , och den danska konservativa regeringen har beslutat införa det. Är det här något som biträder? Hur ser i så fall på den agerande under ordförandeskapet? Jag kan inte se att den här frågan har lyfts fram på något positivt sätt under ordförandeskap. 183 () replik: Vi har länge diskuterat kilometerskatten. I princip är den ett bra instrument. är det på det sättet att om man inför avgifter och skatter som ensidigt missgynnar den svenska branschen är det faktiskt inte särskilt bra för tillväxten i vårt land, för utvecklingen av våra branscher eller när det gäller en långsiktig utveckling av transportsystemet. På lång sikt tror jag att det blir alldeles nödvändigt att ha en kilometerskatt, men den ska införas på lika villkor i samtliga EU-länder. 184 () replik: Jag tackar för det svaret. Det står EU-länderna fritt att införa kilometerskatten. Det Eurovinjettdirektivet handlar om är huruvida man ska ha gemensamma regler i de olika EU-länderna, vilket bland annat transportbranschen har krävt. Detta är nämligen ganska besvärligt för dem. har ett avgiftsuttag, har ett annat och ett tredje. planerar att införa ett fjärde. Här handlar det alltså om harmonisering. Jag trodde att man på den borgerliga kanten var intresserad av detta. Vi brukar kanske inte förespråka det från sida, men jag tycker att det är rimligt att transportnäringen har samma regler för hur avgiftsuttaget ska se ut. Eurovinjettdirektivet gäller vilka principer avgiftsuttaget ska handla om. Det den har motsatt sig är att man inför en trängselkomponent, eftersom den skulle kunna missgynna tunga transporter. Här handlar det ytterst om det mest potenta styrmedlet för att uppnå klimatanpassning av transporter. Vi står i . Det är avgörande om vi kommer överens om den här frågan eller inte. Är det då relevant att påtala att det kan missgynna svenska förhållanden att bromsa reglerna i EU? Är det en rimlig avvägning att det som eventuellt skulle kunna missgynna de svenska lastbilstransporterna är tillräckligt för att man inte ska ha gemensamma regler i EU? 185 () replik: är det väl inte bara det kanske. Här hänvisas till det ena utlåtandet efter det andra. Man skulle kunna få ett citat från varje remissinstans på alla möjliga saker här. När det gäller kilometerskatt och dess påverkan på miljön har det inte kunnat påvisas i någon större utsträckning att det får några positiva miljöeffekter. Det är också en sådan sak som jag tycker bör vägas in. Vi kanske ska se vad det får för effekter i de olika länderna. Än så länge har inte så många infört det. 186 () replik: Återigen: Det är mycket som är bra i utlåtandet. Men om har läst reservationen vet hon precis vad jag ska ta upp. De europeiska transportarbetarna lever under helt ovärdiga betingelser. Att majoriteten sitter med armarna i kors när det gäller löntagarnas villkor på arbetsmarknaden är inget som direkt förvånar mig i alla fall. Majoriteten med regeringen i spetsen har under hela mandatperioden på olika sätt försvårat fackföreningarnas möjligheter och verk. Arbetslinjen betyder enligt regeringens egna dokument att lönerna ska ned och att löntagarna ska konkurrera med varandra om jobben med sämre löner och villkor. När kommer ni att bry er om de anställdas villkor? 187 () replik: Vi bryr oss redan om de anställdas villkor. Detta meddelande handlar inte primärt om de anställdas villkor. Det handlar om att planera en europeisk transportstruktur långsiktigt . Men det finns vissa frågor som naturligtvis har bäring på detta. Vi kan som exempel ta frågan om cabotage. Det råder vilda västern än så . Ett nytt regelverk är på väg. Det kommer förhoppningsvis att leda till att det blir tydliga regler, ordentliga påföljder och ordentliga kontroller så att det inte kommer att råda vilda västern på det här området längre. Det innebär i sig att vi får mer lika villkor när det gäller till exempel cabotageverksamheten, att köra på annan mark än i den nation som företaget är startat i. Det är ett. Det finns mycket mer. Det finns många saker när det gäller arbetarskydd, arbetsvillkor och så vidare som behandlas i andra sammanhang. Vi kan till exempel nämna kör- och vilotidsdirektivet. Där finns det gemensamma regler. Det gäller bara att få en vettig kontroll och likartad bedömning i de olika länderna. Det finns många saker som redan är på gång. Fast allt är inte bra . 188 () replik: övertygar mig inte. Om det är någon bransch där det är tydligt att majoritetens politik har slagit igenom med full kraft är det just transportsektorn. Det är chaufförer med usla löner och obefintliga krav på arbetstider och arbetsmiljö som trafikerar våra vägar. Den enda anledningen till att dessa lastbilar trafikerar våra vägar är att de anställda har orimliga villkor. Chaufförernas hälsa och välbefinnande struntar majoriteten i. Majoriteten visar ett sådant fullständigt ointresse för de fackliga frågorna och löntagarnas villkor i alla sammanhang att det mer ser ut som en regel än ett undantag. 189 () replik: Jag uppfattade inte frågan i detta. Jag kan bara säga att de här frågorna behandlas kontinuerligt, kanske inte just i detta meddelande, men på många andra plan. Vi har sagt både i det här utlåtandet och på andra ställen att det handlar om att vi måste säkerställa kvalitets-, miljö- och säkerhetskrav och lika konkurrensvillkor. Det förutsätter tydliga regler och enhetlig tillämpning. Vi har till exempel när det gäller säkerhet nationella regler som måste efterlevas. Det gäller hastighet, däck, lastningsregler, alkohol, kanske också droger, läkemedel och trötthet. Vi har när det gäller miljön utsläppsgränser, krav på fordon och effektiva transporter. Och vi har kör- och vilotider. Men vi har inte inom den här sektorn tänkt oss att harmonisera villkoren för åkerier när det gäller lönesättning. 190 () replik: Jag hörde att hänvisar till fyrstegsprincipen. Det var intressant. Då skulle jag vilja veta var det står i fyrstegsprincipen att trafiken inte är något problem i sig utan att det är dess negativa konsekvenser. Där sägs det snarare tvärtom att man ska fundera på om man över huvud taget behöver transportera sig fysiskt. Om man inte behöver det kan man göra något annat, till exempel sitta vid datorn och flytta saker med mindre miljöpåverkan och så vidare. Vi var så nära. Vi hade en hel del som vi diskuterade, bland annat det som jag tog upp, kollektivtrafiken, där vi fick gensvar för våra ståndpunkter. Varför var det så viktigt att just meningen på s. 15 ska stå kvar? Det står inget i kommissionens meddelande om att man måste slå fast att trafiken i sig inte är något problem. Varför var det så viktigt för majoriteten att det skulle stå? Vi säger i vårt yttrande inte totalt tvärnej till trafik. Vi säger bara att trafik inte är något självändamål. Vi ser trafiken som ett medel. Då måste man försöka att hitta ett medel som gör att det blir så lite miljöpåverkan som möjligt och som skapar så lite problem som möjligt. Man skriver lättsinnigt att trafiken i sig inte är något problem. Frågan är om man tar itu med problemen på ett tillräckligt seriöst sätt när man har den grundinställningen. Jag skulle gärna vilja att ni svarade på den frågan. Sedan handlar det om kilometerskatt. Det är märkligt. Ni har inga som helst problem att höja banavgifterna för att fördyra transporter på spår jämfört med på väg. Då är det ingen sådan diskussion. Rätt utformad, såvitt jag förstår, kommer en kilometerskatt för lastbilstrafik att gynna den svenska åkerinäringen jämfört med dem som konkurrerar på andra villkor utifrån. Det kommer inte alls att missgynna den svenska åkerinäringen. Däremot kommer det relativt sett att missgynna vägtrafiken kontra till exempel trafik på spår. Är inte det något vi bör eftersträva om vi ska uppnå de klimatmål som vi fattar beslut om i andra sammanhang? 191 () replik: När det gäller den mening som har hakat upp sig på är det nog ett missförstånd. Det handlar om att vi i fortsättningen kommer att behöva trafik och transporter. Behovet av att förflytta människor och gods kommer inte att minska. Det kommer att öka troligen. Det i sig är inte det som är problemet. Problemet är den påverkan på miljön, människor och annat och olyckor som denna förflyttning medför. Det är det vi vill säga. Därför ska man åtgärda så mycket som möjligt i de olika transportslagen så att man får en så miljövänlig trafik som möjligt. I fyrstegsprincipen står det för det första att man ska börja med att analysera behoven av åtgärder som kan påverka transportbehovet och val av transportsätt. För det andra ska åtgärder som ger effektivare utnyttjande av befintliga väg- eller järnvägsnät eller av fordon analyseras. I tredje hand ska man göra begränsade ombyggnadsåtgärder och först i fjärde hand nyinvesteringar och större ombyggnadsåtgärder. Det är fyrstegsprincipen. Där står alltså inte att man rakt av ska minska ned transportarbetet, utan man ska se hur man kan vidta åtgärder som kan påverka transportbehovet och val av transportsätt för att göra miljöpåverkan så liten som möjligt och göra systemet så effektivt som möjligt. 192 () replik: Jag tycker att det är väldigt bra att den borgerliga alliansen nu tar upp fyrstegsprincipen till debatt. får man en känsla av att ni har vänt på den principen. Ni börjar liksom i fel ände. Den slutsatsen kan man dra när ni i olika andra sammanhang och i samhällsekonomisk analys kommer fram till att man ska bygga väg i stället för järnväg. Det är helt obegripligt om man jämför med vad Klimatberedningen kom fram till när det gäller vilken typ av transporter man skulle behöva för att leva upp till klimatmålen. Vi säger inte heller att vi inte tror att det kommer att behövas någon trafik . Men frågan är varför det var så svårt att ändra på formuleringen. Om nu inte vår formulering om att trafik inte är något självändamål utan att man måste ta hänsyn till andra saker, vilket vi tycker är ganska självklart, inte dög utan var alldeles för vass, varför fanns det i så fall inget utrymme att hitta en kompromiss där vi åtminstone kan slå fast att trafiken är ett medel och inget självändamål och på ett tydligare sätt faktiskt visa att vi tar de här problemen på allvar? För om det inte är något problem behöver man ju inte vidta åtgärder eller styra i en viss riktning med trängselavgifter, skattepolitik eller vad det nu kan vara för någonting. Jag säger inte att ni inte tror att det finns några problem med trafiken. Ni har kommit på rätt köl där, och även börjar inse att det finns vissa problem. Men varför var ni tvungna att skriva in den här formuleringen, som ni vägrar gå med på någon av de skrivningar som Mejern tagit upp? Det tycker jag är väldigt trist. Det hade varit mycket starkare om vi hade kunnat lägga fram ett gemensamt utlåtande. Därför bedömer jag att ni ändå tyckte att detta var viktigt, och det ville ni inte ändra på. 193 () replik: Det här är lite grann en strid om påvens skägg. Vi tolkar uppenbarligen de här meningarna väldigt olika. Jag tycker inte att skillnaden är särskilt stor. Det finns alltså väldigt stora likheter i bedömningen. Vi behöver trafik. Vi behöver transporter. Vi ska bara se till att de blir så bra, så effektiva och så miljövänliga som möjligt. När det gäller det där med att vi skulle ha vänt på fyrstegsprincipen undrar jag vem det är som har vänt på den. Vem är det som kräver snabbtåg för miljarders miljarder utan att se att vi kanske måste börja med att reparera, se om och underhålla det lilla vi har? Vi måste kanske till exempel bygga extra spår vid järnvägen för att kunna öka kapaciteten och så vidare, och kanske även nya vägbitar här och där för att på så sätt få bättre flöden. Det tycker jag är ett klokt användande av resurserna och dessutom att använda fyrstegsprincipen i rätt ordning. 194 (): Miljöfrågorna och klimatförändringar är ödesfrågor för , EU och världen. Men miljöutmaningarna är också möjligheter. Miljöutmaningarna kan användas som en hävstång för vår ekonomi och vårt samhälles utveckling. Inom talar vi gärna om möjligheterna som ligger i det vi kallar en ekoeffektiv ekonomi. som ordförandeland i EU driver nu på för att i lyckas ro i land ett ambitiöst och omfattande avtal som förhindrar att den globala uppvärmningen når farliga nivåer, det vill säga mer än de av forskarna prognostiserade över den förindustriella temperaturnivån. För att taket inte ska överskridas måste industriländerna minska sina utsläpp av växthusgaser med åtminstone . Utvecklingsländerna måste begränsa sina snabbt ökande utsläpp till mellan under de nivåer som man kommer att nå 2020 om inga åtgärder vidtas. Det är i det här sammanhanget som transportpolitiken är en nyckelfråga. Transportsektorn, huvudsakligen vägfordon, orsakar av EU:s utsläpp av koldioxid som är den viktigaste växthusgasen. Om EU ska klara av att leva upp till höga ambitioner om att minska utsläppen med åtminstone men helst måste vi gå från ord till handling och vidta verkningsfulla åtgärder för att få ned utsläppen. Jag är övertygad om att vi är ense om detta över alla partigränser här i , även om det finns en reservation från den rödgröna oppositionen i det här ärendet. Vi måste förbättra bränsleeffektiviteten. Vi måste fasa in alternativa bränslen och elbilar. Vi måste sätta allt lägre gränser för bilarnas koldioxidutsläpp. Vi måste främja tågtrafik och sjöfart. Vi måste kanske till och med fundera på om alla transporter verkligen är nödvändiga. Däremot tycker jag nog att går väl långt när han jämför trafik generellt med krig och kärnkraft. I utskottet använde jag uttrycket att trafik inte är något självändamål. Jag ser att ni lånade det i er reservation, men att göra den jämförelsen tycker jag är väldigt drastiskt. Också i reservationen i det här utlåtandet framhålls att man i stora delar är överens med oss allianspartier. är det verkligen små marginaler om det ska bli ett helt enigt betänkande eller utlåtande från utskottet eller om man ska markera avvikande mening på någon punkt. Det känns igen från tiden när vi som utgör majoritet satt i opposition under den förra mandatperioden. Bakgrunden är det enkla faktum att transportsektorn är det stora problemet när det gäller miljö- och klimatpåverkan. Dagens transportmönster, dagens transportökningar och utsläpp är ohållbara. Därför är det så oerhört viktigt att den nya vitboken blir ett kraftfullt verktyg i arbetet med att miljöanpassa och klimatsäkra transportsektorn. Som mycket riktigt påpekade är det nu lade fram sin vitbok decide eller Den gemensamma transportpolitiken . Det nu framlagda meddelandet Hållbara framtida transporter: Ett integrerat, teknikstyrt och användarvänligt transportsystem är en fortsättning på detta arbete. Detta meddelande avser tillsammans med de synpunkter som framkommer att utgöra viktiga utgångspunkter för den nya vitbok om transporter som kommissionen planerar att lägga fram och som ska omfatta tiden . Därför lägger trafikutskottet i det här utlåtandet stor vikt vid miljö- och klimatrelaterade frågor. Jag förstår inte hur kan komma med sådana grova anklagelser som att vi bara pratar och att vi inte lägger någon tyngd vid några verktyg i detta. Hela utskottets utlåtande handlar just om miljö- och klimatrelaterade frågor. Bland annat framhåller vi att infrastrukturen, såväl den befintliga som den planerade, ska vara miljöanpassad och klimatsäkrad inför riskerna som följer av klimatförändringarna. Därutöver betonar vi vikten av att åstadkomma ett mer enhetligt, effektivt och långsiktigt hållbart transportsystem i och att satsningar på teknisk utveckling är ett viktigt medel för att minska koldioxidutsläppen. Vi talar ofta om att järnvägstrafiken måste få en renässans i ett miljöanpassat transportsystem. Det är långt ifrån acceptabelt att genomsnittshastigheten för godståg i EU är fortfarande, denna dag 2009. Järnvägstransporterna måste bli snabbare och tjänsterna förbättras om järnvägen ska kunna dra till sig godstrafik från våra vägar. Som påpekas av i deras analys av EU:s transportpolitik har utvecklingen av transportnäten varit ett rent nationellt intresse, och det har resulterat i att de gränsöverskridande förbindelserna varit få. EU har därför en given uppgift att främja ett sammanhållet europeiskt nät för både godstransporter och persontransporter. Här har de så kallade TEN-T-projekten en nyckelroll. Ett sammanhållet transportsystem förutsätter en harmonisering i ett ramverk som innehåller klara regler och klara förutsättningar. Det finns också en tradition inom EU med systematiska uppföljningar av projekt.