prot · GX0932 · 2009-11-18 00:00:00 — Och vill man uppmuntra människor att skicka sina sjuka barn till dagis så att de smittar ned andra barn, i stället för att vara hemma med dem? Jag är inte övertygad om att det var det som var syftet, men jag kan ha fel. Nåväl, jag lovade att återkomma till frågan om ekonomiska styrmedel i klimatpolitiken. Det löftet tänker jag inte svika, vare sig ni vill eller inte. Regeringen har lyckligtvis släppt det hårdnackade motstånd mot grön skatteväxling som den gav uttryck för i sin första budget. Man talar nu i stället varmt om att miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel är av central betydelse för att mål på klimat- och energiområdet ska kunna nås. I praktiken har man dock kommit betydligt längre med den ena halvan av skatteväxlingen sänkt skatt på arbete än med den andra halvan höjd skatt på miljö. Det fortsätter också att halta betänkligt även i denna budget. Visserligen har man några förslag på höjda miljöskatter, men dessa tänker man sig inte ska träda i kraft förrän efter valet. Det kanske är smart ur ett röstmaximeringsperspektiv. Å ena sidan kan man nämligen säga till oss som bryr oss om klimatet: Jodå, vi har faktiskt idéer och saker vi vill göra framöver. Å andra sidan kan man säga till dem som ser miljöskatter som ondare än andra skatter och som tycker att rätten att förorena gratis är en grundläggande mänsklig rättighet: Nej, vi ska inte höja några skatter, i alla fall inte . Vill man maximera röster är kanske detta smart, men vill man fixa klimatet är det mindre smart. Vi har inte så mycket tid på oss att fixa klimatet. Vi kan inte låta klimatarbetet gå i stå varje gång det är valår. Med tanke på att regeringen dessutom slösade bort i klimatarbetet på att försöka komma överens internt blir det liksom inte mycket tid kvar att verkligen göra något åt klimatet, och det måste vi. Vi har inte råd att slösa bort klimatfrågan på partipolitiskt käbbel heller, så jag ska vara lite ödmjuk och säga några saker som regeringen faktiskt gör bra. Det är bra att man ser över nedsättningar och undantag på miljöskatteområdet och försöker skapa en större enhetlighet i systemet. Visserligen går det att argumentera för att det ibland kan vara motiverat med vissa nedsättningar och undantag för framför allt energiintensiv och konkurrensutsatt industri, så att den inte bara flyttar utomlands och släpper ut där i stället. Men man måste vara beredd att se över de nedsättningarna utifrån utvecklingen i omvärlden, och det är precis det regeringen nu gör. Det är bra. I allmänhet blir det nämligen både rättvisare och mer effektivt om miljöskatterna är lika stora i olika sektorer, så att miljöinsatserna riktas dit där de gör mest nytta och inte dit där skattesatsen är högst. Vi kommer att debattera regeringens miljöskatteförslag mer i detalj, när vi kommer till dem separat. Jag ska alltså inte gå in på alla detaljer , men jag tänkte kort nämna några miljöskatteförslag som jag saknar. Framför allt handlar det om koldioxidskatten. Varje gång man dristar sig till att föreslå någon annan, kompletterande åtgärd på miljöområdet får man höra att det är mer effektivt med koldioxidskatten. Varför höjer man då inte koldioxidskatten över det ynka öre man har för att kompensera att man tar bort en annan miljöskatt, nämligen skatten på avfallsförbränning? När man själv medger att det är problem med att höja dieselskatten så mycket som man egentligen skulle önska, eftersom det finns risk för att långtradarna tankar på andra sidan gränsen, varför inför man då inte en kilometerskatt? När ska flyget vara med och betala för sin miljöförstöring precis som de andra transportslagen? När ska man göra någonting åt förmånsbilarna så att vi får en beskattning som mer styr mot bränslesnåla fordon? Slutligen: Vilket besked får de vindkraftskooperativ som har drabbats av bekymmer efter omtolkning av reglerna för uttagsbeskattning? Det är lätt att bli deppig när man ser alla kriser runt omkring, men vi behöver inte passivt se på. Hela det rödgröna laget har förslag på en annan väg. Det går att föra en rättvis och hållbar politik, en politik för ökad trygghet och minskade klyftor, en politik för jobb som är bra både för oss och för vår planet, en politik för oss som tror att vi tillsammans kan skapa en bättre framtid. Det är möjligt att reservation 3 inte för oss hela vägen dit men i alla fall en bit på väg, så den tänker jag yrka bifall till. 53 (): Den här debatten har tydligt visat en sak, nämligen att Socialdemokraterna trots vad de ibland verbalt säger ingalunda står bakom någon arbetslinje utan precis tvärtom. Deras förslag går ut på att öka bidragen i vårt samhälle och att det ska ske genom stora skattehöjningar för dem som är i arbete. Därför är det väldigt viktigt för dem som lyssnar på debatten att försöka se framför sig vad som skulle hända om den rödgröna kartellen skulle komma i regeringsställning efter valet . Vi ser tydligt inriktningen när vi läser deras motioner där de försöker mörka många inslag. Det ena är att jobbskatteavdragen successivt ska avvecklas. Man talar lite tyst om att det i första hand gäller det sista steget, det fjärde, som ska tas bort. Vi vet att Socialdemokraterna och har varit motståndare till varje steg som har presenterats. Det innebär för löntagare i arbete, låg- och medelinkomsttagare, som har fått en skattesänkning på att den är i fara. Den rödgröna kartellens inslag i skattepolitiken är att jobbskatteavdraget ska avskaffas. Nästa punkt som det finns anledning att lyfta fram är fastighetsbeskattningen. Den tidigare så hårt kritiserade statliga fastighetsskatten avskaffades och ersattes med ett nytt mer förutsägbart system. Här säger nu Socialdemokraterna att man är beredd att godta förändringarna. Man säger så, ja, men presenterar man ett förslag om att återinföra den gamla modellen. Man sätter visserligen ett ganska högt ställt taxeringsvärde för när den ska återinföras. Det ska gälla de dyraste villorna, säger man. Men det är oerhört enkelt att sedan successivt arbeta sig ned, och plötsligt skulle vi med socialdemokratiskt kartellstyre förmodligen vara i den situationen att fastighetsskatten i den gamla skepnaden är återinförd. Det är en mycket påtaglig fara. Det inser alla som läser och ser hur motionen är utformad. Den tredje punkt som det finns anledning att erinra om, inte minst mot bakgrund av fastighetsskatteförslaget, är att man vill återinföra förmögenhetsskatten, eller konfiskationsskatten som den hellre borde heta. Det är i huvudsak den gamla konstruktionen som ska återinföras. Den gamla konstruktionen på förmögenhetsskatten var att den i huvudsak var frivillig för dem inte ville betala den och som genomförde olika typer av skatteplanering med hänsyn till att förmögenhetsskatten var utformad ungefär som en schweizerost med väldigt många hål. De mest förmögna personerna var befriade från förmögenhetsskatten. Men finns det verkligen anledning att tala om förmögenhetsskatten som en renodlad pensionärsskatt. Vad Socialdemokraterna egentligen förordar är att man återinför en skatt som särskilt ska drabba pensionärer som har amorterat lånen på sina radhus eller sommarstugor och på det viset på papperet, om de inte har några skulder, tillhör dem som ska betala förmögenhetsskatt. Det är den förmögenhetsskatten som Socialdemokraterna vill återinföra, en mycket orättvis skatt som inte alls har någon verkan på fördelningspolitiken i landet för dem som bor här men som däremot skulle skada landet mycket på grund av den skatteplanering som en återförd förmögenhetsskatt skulle leda till. Ytterligare ett inslag i den rödgröna kartellens skattepolitik är att man vill avskaffa hushållsavdraget, de hushållsnära tjänsterna och ROT-avdraget. Det är en reform som har varit utomordentligt framgångsrik och där vi nu månad för månad kan läsa i tidningarna om hur många som vill eller har planer på att utnyttja den och som redan utnyttjar den. Det är en reform som har inneburit att det har skapats nya vita jobb, att svartarbetet har trängts tillbaka men framför allt att det har genomförts ROT-arbeten som annars inte hade kommit till stånd. Det har underlättat för vanliga människor att få sitt livspussel att gå ihop. Jag tror inte att det är så väl känt i vårt land att den rödgröna kartellens avsikt är att avskaffa detta system. Det skulle drabba väldigt hårt många människor om en sådan skattereduktion togs bort. Med de här exemplen har jag i praktiken också räknat upp ett antal viktiga reformer som har genomförts av alliansregeringen. Vi har genomfört skattereduktionen på arbete, jobbskatteavdragen, infört ett mer rättvist fastighetsskattesystem, vi har tagit bort den förmögenhetsskatt som var väldigt destruktiv för landet och infört hushållsnära tjänster som tränger bort svartarbetet och gör det möjligt för vanliga människor att få livspusslet att gå ihop. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till finansutskottets förslag. 54 () replik: svartmålar så mycket han orkar för att skrämma folk för en socialdemokratisk, eller en rödgrön, skattepolitik. Jag kan lugna med att vi tydligt markerat i vår budgetmotion hur vi ser på både fastighetsskatten och förmögenhetsskatten och att de tal vi där har redovisat är de som gäller. Jag vill ställa frågor till . Ni påstod nämligen att det så kallade jobbskatteavdraget har gett många fler jobb. Det har visat sig att det inte gett så många fler jobb. gick ni ut med valaffischer om att höjda skatter ger färre jobb. Jo, när Socialdemokraterna kom i regeringsställning införde man värnskatt och en särskild egenavgift för att finansiera det stora budgetunderskott som var då. Antalet jobb ökade med 300 000 efter att Socialdemokraterna kom i regeringsställning, därför att folk ansåg att det var vettigt att föra en rättvis skattepolitik kombinerad med välfärdsutbyggnad och en aktiv arbetsmarknadspolitik. Det skapade fler jobb, 300 000 jobb. Så det där med att sänkta skatter skapar jobb är inte sant. Vi vet av erfarenhet att man måste se till helheten i politiken. har alltid talat om sänkta skatter. Jag har sagt det i mina anföranden , vid varje val. Ni talar ibland så väldigt väl om 60-talet, 50-talet, att det var så mycket lägre skatter då. Men vad gjorde ni då? Då krävde ni lägre skatter. Ni sade nej till reformer. Ni byter bara retorik. 55 () replik: Det är nästan axiomatiskt att i ett land med världens högsta skatter är det av väldigt stort värde, inte minst för löntagare, att få skattesänkningar. Det går aldrig att göra den typen av jämförelser som gjorde med till exempel 1994. Det var efter en lågkonjunktur där många arbeten hade slagits ut och vi var i en starkt uppåtgående konjunktur. Vi vet ju inte på något sätt huruvida de skattehöjningar som Socialdemokraterna då genomförde var nyckeln till fler jobb. Det var fler jobb som vi var på väg mot i den konjunkturuppgången. Vi vet av ekonomisk forskning att den jobbskattereduktion som har genomförts skapar jobb. Sedan kan en global finanskris och en lågkonjunktur påverka så att uppgången inte blir så stor som den hade blivit om det hade varit ett annat konjunkturläge. Men att en skattereduktion på arbete skapar mer sysselsättning vet vi med säkerhet. säger ungefär att vi inte ska tala så högt om de förändringar som man anger på skatteområdet med höjningar av förmögenhetsskatten och fastighetsskatten. Men det är ju ingen tvekan om att den inriktning som ni har i era motioner är ett återinförande av dessa skatter. Det skulle mest komma att drabba de pensionärer som har amorterat sina lån på bostäder. Det går inte att komma ifrån detta faktum. 56 () replik: Jag noterar att fortfarande talar om människor med höga inkomster, som har förmögenheter på över 4 miljoner eller liknande. Det är tydligt att det är dem som ni talar om. Ni säger någonting annat, men det är dem ni pratar om. Effekten av den samlade politik som ni har fört är att de ekonomiska klyftorna ökar i samhället. Medan människor med låga inkomster får väldigt lite av dessa skattesänkningar får människor med höga inkomster och kapital stora skattesänkningar. Det är resultatet av er politik. Förneka inte det! säger att det var en högkonjunktur som gjorde att sysselsättningen ökade 1994. Ja, men hur var det då inför valet ? Då hade vi också en högkonjunktur. Sysselsättningen ökade, men den ökade inte mer efter att ni hade genomfört skattesänkningarna. har den bromsats upp kraftigt, och ökar arbetslösheten kraftigt. I bästa fall kommer vi att få en högkonjunktur 20102011, kanske 20112012. Då kommer sysselsättningen att öka, om vi för en rättvis skattepolitik, vill jag tillägga. Det finns inte någon forskning som vederlägger att låga skatter ger ökad sysselsättning. Däremot ökar sysselsättningen i ett samhälle som bygger på trygghet och välfärdssystem, där människor vågar byta jobb och vet att de inte hamnar i utanförskap. Vi kan se bakåt. Vi vet att det har varit så med socialdemokratisk politik, med den skattepolitik som vi har förordat. Trots att alltid har sagt att vi ska sänka skatterna har sysselsättningen ökat under 50-, 60-, 70-, med högre skatter. 57 () replik: Jag tycker att det är bra att tar upp de här väldigt åskådliga exemplen. Hur såg det ut ? Jo, vi hade en högkonjunktur, en stark konjunktur, i men en konjunktur som inte ledde till nya jobb. Det berodde i stor utsträckning på att vi hade bidragssystem och skattesystem som gjorde att det inte var lönsamt att vara i arbete. När detta byttes ut i och med valet steg antalet sysselsatta mycket starkt under den fortsatta konjunkturuppgången. Det var först när vi fick en finanskris, en global finanskris, som sysselsättningen började sjunka. Erfarenheterna av jobbskatteavdragets effekt är utomordentligt goda och visar att allt annat lika ger det fler arbetstillfällen när man gynnar arbetslinjen. Det är intressant att polemiserar mot detta, för det innebär att ni inte står bakom arbetslinjen, oavsett vad ni säger. Ni står bakom en bidragslinje. Men spegelbilden av den skattepolitik som ni står för är väldigt kraftiga skattehöjningar som följer av er skattepolitik. Det går inte att förneka att skattesänkningarna på arbete inte har gått till dem som haft de högsta inkomsterna, utan de har gått till övriga deciler. När ni försöker påvisa något annat för ni in fastighetsskatten och förmögenhetsskatten för att försöka se att fördelningseffekten har varit annorlunda. 58 () replik: Till att börja med vill jag vara tydlig med att inte vill återinföra någon förmögenhetsskatt. har varit väldigt tydlig med vilka problem som var förknippade med förmögenhetsskatten, dels vad gäller kapitalflykt och sådana saker, dels att den inte hade de fördelningspolitiska effekter som man skulle vilja ha. Det hjälper liksom inte att det heter förmögenhetsskatt om den inte träffar de förmögna, utan man måste ha en skattepolitik som verkligen träffar de förmögna om det är det man vill. Där tror jag i alla fall att vi kan vara överens. Sedan är det den lilla detaljen att gärna vill ha en skattepolitik som trots allt har ett omfördelande syfte och träffar förmögna i högre grad än andra. Om man då inte kan ha en förmögenhetsskatt, vad kan man göra då? En sak skulle kunna vara att titta på jobbskatteavdraget. Vi föreslår inte att jobbskatteavdraget ska tas bort helt, för vi föreslår ökade miljöskatter. Därför ser vi inget behov av att därutöver höja inkomstskatten i någon högre grad. Däremot föreslår vi att den justeras lite grann, så att man trappar ned skattesänkningarna vid högre inkomster så att de i större utsträckning går till låg- och medelinkomsttagare och i mindre utsträckning till höginkomsttagare, som vi här i . Jag tycker också att man bör titta på fastighetsskatten. tar gärna fram att jobbskatteavdraget ändå har stöd i ekonomisk teori, och det må så vara. Det kan jag kanske till och med hålla med om. Men det stora problemet är snarare att man glömmer bort de människor som av olika skäl inte kan arbeta. Vad gäller fastighetsskatten säger alla seriösa ekonomer att fastighetsskatten är en skatt med väldigt låga snedvridningar. Det är en skatt som inte minskar antalet arbetstillfällen utan generellt sett en bra skatt som träffar människor som har tillgångar utan att det ger några större problem med ekonomin. Hur kommer det sig då att ni är sådana motståndare till att på något sätt försöka beskatta dessa tillgångar? 59 () replik: Först tror jag att det var viktiga besked som gav och som belyser roll i den rödgröna kartellen. har där en roll att försöka motverka de mest destruktiva inslagen i den vänsterpolitik som Socialdemokraterna och framför allt står för. Den argumentation som anförde beträffande förmögenhetsskatten instämmer vi i; vi har samma åsikt i det. Förmögenhetsskatten var framför allt en skatt på medelklassen i som hade sparat ihop ett litet kapital och satt in i sina bostäder, medan det kapital man egentligen skulle träffa försvann från landet eller var befriat från förmögenhets- eller konfiskationsskatt. Jag hoppas verkligen att kan övertyga sina vänner i kartellen om att man inte bör ha sådana inslag i regeringsställning. har fyllt en roll genom att peka på viktiga inslag i grön skattepolitik som det har tagit tid för både oss och övriga partier att bejaka. Ni har fortfarande en uppgift att vara konstruktiva i det avseendet. När man talar om löpande beskattning av tillgångar finns även där modeller som jag vet diskuteras inom och som säkert också kan vara viktiga inslag i en kommande skattepolitik. I det avseendet tror jag att skulle kunna spela en större roll om man samverkade med andra partier än dem man samverkar med. 60 () replik: Jag blir alldeles ställd. Jag har ju valt mina kompisar och gillar dem även om vi inte håller med dem i allt, till exempel vad gäller förmögenhetsskatten. Precis som försöker övertyga sina vänner i sin kartell försöker vi att övertyga våra vänner i vår koalition, vårt lag. Jag tror säkert att vi ska kunna komma fram till bra saker. kommer inte undan så lätt trots allt smicker och smör. Frågan om fastighetsskatten kvarstår. Det finns inte mycket forskningsstöd för att fastighetsskatten skulle vara ett stort problem. Man kan kanske fundera på om man kan ha en fastighetsbeskattning med större inslag av förutsägbarhet så att man inte får problem för människor som plötsligt ser sitt taxeringsvärde rusa i höjden; man kan säkert diskutera de frågorna. Men att göra som ni gör och bara ta bort hela fastighetsskatten och ha en lite lägre avgift är en skatt, fast ni kallar det avgift, som slår blint oavsett vilka tillgångar man har är långt ifrån de fördelningspolitiska ambitioner som i alla fall vi i det rödgröna laget har. Vi tror att vårt förslag, där man åtminstone låter de högst värderade fastigheterna få betala en fastighetsskatt, är ett steg på vägen mot en mer rättvis fastighetsbeskattning. Det är säkerligen inte det sista steget. Man kan behöva fila och fundera en hel del på det, men det är i alla fall ett steg åt rätt håll. 61 () replik: Problemet med det förslag som Socialdemokraterna från början tog fram och hänvisar till är att det är ett första steg i att återinföra den gamla oförutsägbara fastighetsskatten som löpte amok på grund av stigande taxeringsvärden. vet säkert att jag i anslutning till att vi diskuterade den nya fastighetsskatten inte var främmande för att man skulle kunna ha ett system där till exempel bostadsytor, lägen och så vidare skulle kunna generera en högre avgift än den avgift som blev kompromissen. Jag kan tänka mig att den fråga som tar upp kan bli aktuell framåt i tiden, men man bör inte föra fram det som ett inslag i att återinföra en förmögenhetsskatt eller ett fastighetsskattesystem där skatten stiger på grund av att grannen har fått ett bra pris på sitt hus. Man bör ha en förutsägbarhet i ett fastighetsskattesystem. 62 (): Dagens samhälle är annorlunda än gårdagens. Lösningarna på dagens problem är därför också annorlunda än gårdagens. Att lösa framtidens utmaningar med gårdagens lösningar är inte möjligt om vi ska ta hänsyn till en fortsatt välfärd. Det gäller välfärd för såväl pensionärer och vårdbehövande som barn och ungdomar, för att nämna några. När vi diskuterar skatter handlar det om mer än vår egen ekonomi i . måste vi förhålla oss till en global marknad. Ödesfrågan för alla länder är vilka som kan dra till sig investerare och de mest kreativa människorna. Det är inte bara en fråga om att omfördela pengar och skapa fördelar för olika grupper. Det är också en fråga om att förhindra den negativa utveckling som exempelvis en ökad inkomstskatt, en återinförd förmögenhetsskatt eller en försämrad flexibilitet på arbetsmarknaden skulle innebära. Det gäller att skapa sig en helhetssyn på samhället och dess utveckling som är anpassad till framtidens krav. Då blir det helt plötsligt mycket mer komplicerat. För att lyckas måste vi se hela välfärdskedjan: Ett bra företagsklimat skapar jobb, jobb ger löner, löner ger skatt och skatt lägger grunden för välfärden. Alliansregeringen lägger i årets budget fram förslag om ytterligare ett jobbskatteavdrag. Förslaget gör att av alla heltidsarbetare via skatteavdragen i snitt får mer i plånboken . Bedömningen är att reformerna tillsammans kommer att medföra att 150 000 fler blir sysselsatta. För en sjuksköterska innebär jobbskatteavdragen mer i plånboken eller . Aldrig förr har en sjuksköterska fått så mycket mer i plånboken och detta utanför ordinarie löneförhandling. Det är alltså en mycket tydlig stimulans av arbetslinjen. Det är ett sätt att göra mer attraktivt som arbetsmarknad på en internationell marknad. Från ser vi denna inriktning som ett sätt att öka landets konkurrenskraft, vilket innebär att vi gärna ser ytterligare jobbskatteavdrag . Vi ser ytterligare jobbskapande effekter att stimulera fram med den åtgärden. Med den skattemodell vi har kommer sjuksköterskorna att ha mer i plånboken än de skulle ha haft med den skattemodell vi hade 2006 när Socialdemokraterna lämnade över till alliansregeringen. Tala om att förstärka den enskilda människans självkänsla! Tala om att förstärka köpkraften i samhället! Mot bakgrund av de analyser som gjorts i mitt hemlän kan man konstatera att länet i stort sett har klarat sig bra i krisen, bland annat på grund av den ökade köpkraften. Västmanlänningarnas köpkraft har ökat med sedan den socialdemokratiska tiden. Detta kritiseras av oppositionen. Socialdemokraterna hävdar att skattesystemet blir mer orättvis, att regeln om skatt efter bärkraft lämnas och att snårigheten i skattesystemet ökar. Jag kan hålla med om att snårigheten i skattesystemet ökar. Det har det gjort sedan skatteuppgörelsen . Under de socialdemokratiska åren skapades 285 särlösningar som bidrog till snårigheten. I ärlighetens namn kan jag konstatera att snårigheten har ökat ytterligare under alliansregeringen så att vi har omkring 300 särlösningar. Men, som sagt, 285 av dem skapades under de socialdemokratiska åren. Det här är givetvis inte bra utan aktualiserar tveklöst en parlamentarisk översyn av hela skattesystemet. Jag har förhoppningen att vi kan enas om en sådan översyn som har lösningar på dagens och framtidens problem som mål och inte förlegade kollektivistiska lösningar. Viss förhoppning kan man kanske ha när man ser till Socialdemokraternas historia. nämndes tidigare, men jag vill gå då det socialdemokratiska partiet bildades. Då var parollen: Sänkt skatt åt arbetarna! uppgick skatteuttaget till . ligger de svenska skatterna i världstopp, vilket gör att sänkningar borde vara mer tänkbara än vad de var . I oppositionens yttrande kan man läsa: Skattepolitiken syftar till att ge människor ökad frihet, större rättvisa och drivkraft. Man kan fråga sig hur det går ihop med ökande skatter, som oppositionen nu föreslår. I stället framstår visans vers vi under skatter dignar ner som mer berättigad att sjunga om oppositionens politik skulle vinna gehör i folkdjupen . Socialdemokraterna hävdar i medierna att de rikaste kommer att få betala mer skatt.