prot · GW0995 · 2009-04-01 00:00:00 — Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationen. I detta anförande instämde , och (alla fp). 14 (): Jag vill börja med att låna några rader av : Kärleken kommer och kärleken går, ingen kan tyda dess lagar. Men dig vill jag följa , och alla min levnads dagar. Mitt hjärta är ditt, ditt hjärta är mitt, och aldrig jag lämnar det åter. Min lycka är din, din lycka är min, och gråten är min när du gråter. Kärleken är så förunderligt stark, kuvas av intet i världen. Rosor slår ut ur den hårdaste mark, som sol över mörka gärden. ska vi fira kärleken, och jag vill tacka alla er där ute vid tv-apparaterna, er på läktaren och alla andra som har kämpat för att allas rätt till kärlek ska segra. var det första partiet som fattade beslut om att driva frågan om en könsneutral äktenskapslagstiftning. För oss var och är det en viktig demokratifråga att lagstiftningen ska gälla för alla, oavsett sexuell läggning. Enligt nu gällande lagstiftning till är äktenskapet en heterosexuell förening mellan man och kvinna, något som är alldeles överspelat . När partnerskapslagen kom 1994 var den ett historiskt viktigt steg i arbetet för sexuellt likaberättigande. fyller den inte alls samma funktion utan har i stället blivit en tydlig markering av hur lagstiftningen gör skillnad på kärlek mellan heterosexuella och kärlek mellan homosexuella. Partnerskapslagen har gett ett andra klassens äktenskap. Detta, fru talman och åhörare, ska vi ändra på . Det har tagit och varit ett väldigt krumbuktande från många håll och kanter, men är vi äntligen framme. Det är glädjande att både samhällets värderingar och värderingarna hos partier, i alla fall de flesta, har förändrats så mycket att det är möjligt att besluta om en könsneutral äktenskapslagstiftning. Det finns grupper i samhället som verkar för att äktenskapet ska behålla sin diskriminerande särställning; jag antar att vi alla här inne har blivit uppvaktade på alla möjliga sätt. Många av dem som har hört av sig har hänvisat till ett slags högre ordning som skulle vara oföränderlig. menar att en av given ordning inte kan ligga till grund för en modern lagstiftning. Äktenskapet är en juridisk samlevnadsform, vilket jag tycker har kommit fram väldigt tydligt i debatten, och den måste vara möjlig att förändra i takt med att samhällets värderingar förändras. Den traditionella kärnfamiljen med mamma, pappa och barn har fått en allt mindre betydelse. kan en familj se ut på många olika sätt. Vi måste respektera och underlätta för familjer som valt att leva utanför kärnfamiljens ramar. Ett argument som används mot en könsneutral äktenskapslag är att det skulle vara sämre för barnen. Det har vi hört , och det kommer vi att få höra fler gånger under dagens lopp. Det är ett argument som jag över huvud taget inte fattar. Den bästa miljön för ett barn att växa upp i är en familj med en eller flera kärleksfulla och trygga vuxna. Föräldrarnas sexuella läggning spelar över huvud taget ingen roll för föräldrarnas omvårdnadsförmåga. Jag förstår inte hur ni kan koppla ihop dessa begrepp. Om det nu är så att äktenskapet verkligen är den bästa och stabilaste grunden för familjen, barnet och samhället finns det väl anledning att ge alla typer av familjebildningar möjlighet att uppleva denna trygghet. Även samkönade föräldrar har barn. Trots glädjen över att vi äntligen är i mål finns det smolk i glädjebägaren, och jag tänkte ta upp lite grann även kring detta. I det lagförslag vi diskuterar finns det mindre bra saker. Om hade fått som vi velat fullt ut och fått bestämma skulle lagen inte ha sett ut så här. Den lag som vi antar kommer nämligen att innebära en lagstadgad rätt för trossamfund att diskriminera samkönade par. Jag och menar att det i stället skulle ha införts en så kallad vigselplikt, där och trossamfund skulle vara skyldiga att viga även samkönade par för att få förrätta vigsel över huvud taget. Men jag har, trots mina farhågor, en förhoppning om att trossamfunden självmant inte ska utnyttja denna möjlighet att diskriminera. Jag hoppas att alla samfund kommer att respektera vuxna människors val av levnadspartner och i och med det säga ja till att viga även samkönade par. Avslutningsvis vill jag säga att det är inte någon fulländad lag som vi kommer att klubba , men och jag ser det ändå som ett steg på vägen mot en verkligt könsneutral lag som inte möjliggör fortsatt diskriminering. Det återstår alltså en del arbete, men vi tar det här som en delseger. ska vi vara glada över att kunna sjunga kärlekens lov. vackra ord som jag började med säger ju att kärleken är så förunderligt stark och kuvas av intet i världen. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. (Applåder) I detta anförande instämde , , och (alla v). 15 () replik: Det finns naturligtvis väldigt mycket för mig att invända mot och ifrågasätta när det gäller LiseLotte anförande. Jag ska inte göra det, för jag tror att positionerna är väl kända. Men jag måste ändå fråga väldigt tydligt, för jag tror att våra väljare har rätt till ett besked: Kommer att driva vigselplikt för samtliga samfundsledare, imamer och så vidare, som finns i vårt samhälle i det fall ni får möjlighet i en majoritet? 16 () replik: Som jag sade är det beslut vi tar en delseger på väg mot målet: en icke diskriminerande lagstiftning. Det ska över huvud taget inte finnas någon möjlighet att diskriminera samkönade par. Som det ser ut är vi nöjda tills vidare, men vi kommer att avvakta och se vad som händer. Visar det sig att den lag vi antar försvårar för samkönade par, att de blir diskriminerade och inte får samma rätt som tvåkönade par att vigas, kommer vi givetvis att följa upp det. 17 () replik: Vi har kanske inte riktigt samma syn på religionsfrihet, vad vet jag, men en sak är säker: Jag tror inte att mina allianskamrater i övriga frågor har visat på att man är beredd att driva en linje där vi ska kräva vigselplikt från samfundsledare och religiösa ledare. Därför tror jag att det är oerhört viktigt redan nu att veta vad det beslut som kommer att fattas här faktiskt innebär. Vad blir det för konsekvenser? Jag är övertygad om att de allra flesta som kommer att trycka på knapparna inte har funderat igenom vart vi är på väg och vad de yttersta konsekvenserna blir. Återigen skulle jag vilja säga att det som är en möjlighet och ett fritt val i ett förslag med civil samlevnadsbalk, där kyrkor och andra får erbjuda och de som har ingått en samlevnadshandling får välja, skulle bli ett tvång för samfundsledare att, oavsett vad de tror och är övertygade om i samfundet, viga vilka par som helst. Är det det som är LiseLotte och information till väljarna inför nästa val, att om ni får majoritet kommer ni att driva vigselplikt? 18 () replik: Som jag sade får vi se utfallet av den här lagen. Jag säger varken det ena eller det andra . är vi i mål med det här. Vi kommer att få en könsneutral äktenskapslagstiftning som kommer att klubbas . Det ska vi vara jätteglada åt. Jag hoppas att alla får möjlighet att vigas på det sätt de vill, oavsett sexuell läggning. Jag kommer att vara nöjd med det tills vidare. Jag måste nappa på det du säger om en civilrättslig samlevnadsbalk. Jag tror att vi måste syna just att ni använder begreppet samlevnadsbalk. Ni vill fortsätta att ha en samlevnadsbalk som ska gälla alla, och äktenskapet ska vara ett religiöst monopol för heterosexuella par. Jag förstår varför ni har hamnat där ni har gjort. Det gör jag givetvis. Men ni ger ju sken av att det här är någonting som skulle vara bra för alla, att det är rättvist och så vidare. Men det är ju inte det. I er samlevnadsbalk vill ni fortsätta att göra skillnad mellan heterosexuell kärlek och homosexuell kärlek. Därför tycker jag att ni lite grann seglar under falsk flagg när ni diskuterar de här sakerna. 19 (): Fru talman och åhörare! Jag läste ett uttalande i en tidning . Han uttryckte sig så här: Kom inte och påstå att vi inte är gifta! Det har vi varit . ska inte bestämma hur vi ska ha det. Det gör jag. Jag har aldrig bett någon om lov. Det är inte min stil. Jag ber om ursäkt, , att jag är tvungen att återge detta i det här sammanhanget, men jag tycker att det var ett mycket fint uttalande. Jag är själv vigsel- och partnerskapsförrättare, och jag vet att många av dem som ingår partnerskap själva ser det som att de ingår äktenskap. Det som det handlar om är att det är dags att anpassar lagen till samhället. Jag ser mycket fram emot att få hålla samma ceremoni för alla par, oavsett om de är av olika eller av samma kön. I det här perspektivet kan jag konstatera att även första förslag på det här området /98 var lite sent för vissa. Då var det vi och som kämpade för att all kärlek är bra kärlek. , , är vi sex partier som står tillsammans. Jag tycker att det är stort. Jag tycker att det är fint att höra många prata om kärlek i den här talarstolen också. Det är inte vi gör det här i . kan jag känna att det här inte huvudsakligen handlar om kärlek, för den har funnits där . Det här handlar om lika rättigheter och samma möjligheter för alla par, oavsett om de är av olika eller av samma kön. Det är nu som det var en debatt om partnerskapslag i . Då sade statsminister att det finns en rädsla för att debatten ska gå vidare och att kraven omgående ska ställas på kyrkliga äktenskap och rätt för homosexuella att få adoptera barn. Jag delar mycket av denna oro, sade statsministern då. Då var han ändå en av dem som stod på rätt sida i den diskussionen. Självklart var partnerskapslagen ett steg på vägen. På samma sätt är det här ett steg på vägen mot verkligt lika rättigheter, där alla människor bemöter varandra utan fördomar och där människor har en möjlighet att fritt välja hur de vill leva sina liv. Den som lever i en samkönad relation ska kunna gå till jobbet och på rasten prata om sin fru utan att mötas av konstiga blickar eller förvirrad tystnad. Visst, det här är också ett steg på vägen. Det finns många saker som återstår att göra. Det blir inte enkelt att leva som HBT-person i tack vare den här förändringen, men det blir bra mycket bättre. Jag tror inte heller att vi ska underskatta den normerande effekt som den här förändringen har. Så länge samhällets lagstiftning gör skillnad mellan om ett par är av olika eller av samma kön är det svårare att med kraft hävda att lika behandling av alla ska gälla i alla andra sammanhang i samhället. Det här har en normerande effekt. Det är jag fullständigt övertygad om. Och det är en styrka att vi här står sex partier gemensamt för den här förändringen. Vi rödgröna är väldigt stolta över att ha varit en drivande kraft för att få den här förändringen till stånd trots vår roll i opposition. misslyckades vi med att lägga fram ett gemensamt lagförslag. Då bestämde jag mig för att det inte skulle få hända igen. Vi har åsiktsskillnader mellan våra tre partier i frågan om hur man ska hantera kyrkans roll. Dem lade vi åt sidan och skrev ihop oss om ett gemensamt, konkret lagförslag som byggde på den utredning som har gjorts. vill egentligen ha civiläktenskap och därmed lösa frågan om kyrkans roll. Men viktigare än att få igenom det var att äntligen få byta ut partnerskapslagen mot en äktenskapslag som gäller alla par. På det sättet tryckte vi också på regeringen, som under hotet från en samlad opposition och borgerliga ledamöter som hotade att stödja oppositionens lagförslag till slut valde att släppa frågan ifrån sig. Därmed står vi här och har möjlighet att fatta det här stora beslutet . Det ser jag väldigt mycket fram emot. Mot förslaget står då som pratar om att det här är en förändring på andras bekostnad. Som gift, hetero tvåbarnsmamma kan jag inte förstå vem det är som det är ett hot mot. Är det mig det hotar? Är det mina barn, eller är det alla de barn med homo- eller bisexuella föräldrar? Det här förslaget stärker barnens rättigheter. Inga barns rättigheter försämras, punkt slut. Det här förslaget hotar inte mitt äktenskap. Tvärtom gläds jag i mitt äktenskap åt att alla par får den möjligheten. Jag vill avsluta mitt anförande med att läsa en liten dikt. Vi har skrivit ett litet bröllopstelegram från , dagen till ära. Det låter så här: Vilken historisk dag när röstar fram en ny äktenskapslag och tar ett steg mot lika rätt för alla som i bor och påhälsning får av amour, för när björkarna slår ut kan vi alla gå på bröllopspartaj. Vi säger: Lycka stor och underbar önskas alla kärlekspar. Ett genomtänkt beslut salut! I detta anförande instämde (). 20 (): fattar ett beslut som berör alla som bor i vårt land, antingen för att vi lever i äktenskap, funderar på att ingå äktenskap eller har nära och kära som berörs av äktenskapslagstiftningen. Det är en fråga som berör känslor och juridik, religion och filosofi, tradition och politik. Det är inte som fattar så vittomfattande beslut. Det jag tycker saknas i debatten om könsneutrala äktenskap är att alltför få försöker lyfta blicken och sortera ut begreppen. Vad är politikens roll i detta? Vad är statens roll? Vad bör och vad kan vi lagstifta om? Hur visar vi respekt för olika åsikter? Det talas mycket om kärlek och att värdera kärlek. Jag hoppas för allt i världen att vi inte tänker oss en stat som värderar kärlek. Min kärlek till min hustru eller mina homosexuella vänners kärlek till varandra ska inte staten värdera. Det kan bara var och en göra. Det handlar i stället om att försöka fundera över vad lagstiftarens roll i det här sammanhanget är. Jag tycker att det lagförslag som vi har på vårt bord inte utgår från att vi faktiskt har skilt kyrka och stat åt. Det utgår i grunden från ett statskyrkotänkande där statens och kyrkans roll blandas samman. Tydligast tycker jag att det kommer till uttryck i kraven som höjs från många håll är ett exempel på detta på att tvinga präster, pastorer och samfundsföreträdare att viga samkönade par, en utveckling som vi troligen kommer att få se om vänstersidan skulle vinna nästa val. Vi kristdemokrater menar att vårt förslag om en civilrättslig samlevnadsbalk på punkt efter punkt svarar tydligare på de frågor jag nu ställde. Vårt förslag innebär att en civilrättslig samlevnadsbalk utarbetas i stället för en könsneutral äktenskapsbalk. Låt mig lite grann utveckla dessa resonemang, som också framgår av reservationen i betänkandet. utgångspunkt när frågan om könsneutrala äktenskap väcktes var att nuvarande ordning har fungerat väl och att den inte behöver förändras. Äktenskap mellan en man och en kvinna är en samlevnadsform som har existerat och som är den stabilaste formen för att också säkra barns rätt till omsorg från båda sina biologiska föräldrar. Det fanns heller ingen diskriminering, eftersom det inte fanns någon nämnvärd juridisk skillnad mellan äktenskap och partnerskap. I det påståendet har jag faktiskt stöd av socialdemokraten , som talade för dåvarande utskottsmajoriteten , då lagen om registrerat partnerskap beslutades här i . Hon sade att partnerskapet ger samlevande av samma kön möjlighet till det rättsliga skydd som samlevande av motsatt kön har kunnat få genom att ingå äktenskap. Och representant i samma debatt hävdade att partnerskapslagen skulle ta bort diskriminering. Juridiskt är det ett likvärdigt skydd i partnerskapslagen och äktenskapslagen. Vi kristdemokrater har också lyssnat på alla dem som anser det olämpligt och att det kan upplevas som utpekande av homosexuella att vi har två olika lagar om äktenskap respektive partnerskap för att reglera ett likvärdigt juridiskt avtal mellan två personer som vill leva tillsammans. Vi har fört en omfattande diskussion internt i vårt parti men också med många människor i olika sammanhang. Vi har ställt oss frågan: Kan vi finna en lösning som bygger på respekt för de olika åsikter och ingångsvärden som finns hos dem som är för en könsneutral äktenskapslagstiftning och dem som är emot? Vi har frågat: Vad är kärnan i den argumentation som respektive part har fört fram? De som har krävt en könsneutral äktenskapslagstiftning har framför allt drivits av kravet på likabehandling. De som har försvarat den nuvarande ordningen har framför allt värnat om begreppet äktenskap och om den unika relationen mankvinna. Kan vi med respekt möta dessa båda synsätt? Ja, vi tror det. har efter moget övervägande föreslagit att ersätts med en civilrättslig samlevnadsbalk, förslagsvis kallad giftermålsbalk. Det skulle innebära att alla par som vill gifta sig går till en myndighet och registrerar det juridiska förbundet. Därefter är det upp till varje par att själv välja hur de önskar inrama giftermålet. Det kan vara alltifrån ett stort kyrkbröllop till att man nöjer sig med själva registreringen. Det kan vara stor eller liten ceremoni, i kyrkan eller utanför kyrkan. Begreppet äktenskap skulle i vårt förslag helt tas bort från lagstiftningen, och var och en kan därmed lägga sin definition i begreppet äktenskap. Äktenskapsbegreppet återförs då till det civila samhället, varifrån det kom . Enbart det offentliga kommer att stå för registreringen, vilket innebär att den juridiska vigselrätten för till exempel religiösa samfund upphör. Därmed skiljer man på den strikt rättsliga ordningen, som staten ska reglera, och äktenskapsbegreppet samt kyrkornas ceremoni, som också har starka filosofiska, traditionella och religiösa dimensioner. Förslaget om en civil samlevnadsbalk har fått ett brett stöd på landets ledarsidor, liberala, socialdemokratiska och konservativa liksom bland kyrkliga ledare och företrädare för olika trossamfund. Katolske biskopen och Humanisternas ordförande finner varandra i en sådan här lösning, liksom och . Nio biskopar i står bakom en sådan här lösning enligt en uppmärksammad debattartikel i . Alla har inte exakt samma utgångspunkter, men de kan förenas om en lösning av den här karaktären. Att den könsneutrala lagstiftning som troligen kommer att röstas igenom genomförs i rask takt verkar vara huvudmålet för den allians som har uppstått i civilutskott. Risken med en sådan här forcerad behandling är att förslaget inte är förankrat och i längden hållbart. Med förslag skulle religionsfriheten respekteras och alla människors olika åsikter tillvaratas. Vår lösning är ett modernt samhälles sätt att hantera olika kulturer, traditioner och religioner som man också visar respekt för olika synsätt. Den lösning som av allt att döma kommer att rösta igenom innebär att man tillfredsställer vissa lobbygruppers åsikter genom att förtrycka andras. Under slagord som tolerans kryllar det tyvärr av intolerans. Det är ingen hemlighet att vi inom alliansen hade olika åsikter i den här frågan redan före valet. och var för könsneutrala äktenskap, svängde efter valet, och ansåg att nuvarande ordning var tillfyllest. Vi tror att det hade varit bra för och för alliansen om alliansregeringen hade funnit en lösning på den konflikt som fanns mellan partierna en skiljelinje som också skär rakt igenom många partier och hela svenska folket. Tyvärr fick vi i regeringskretsen inget gehör för det synsättet och blockerade därför regeringen från att lägga fram något förslag. I riskdagen fanns dock konkreta lagförslag framlagda av oppositionen, och det har lett till en, om uttrycket tillåts, ohelig allians i civilutskott mellan s, m, c, fp, v och mp, och till att ett lagförslag inom utskottets ram har tagits fram under stress på ett sådant sätt att alternativa förslag inte har prövats seriöst. Det lagförslag som togs fram har inte remissbehandlats eller varit föremål för någon hearing. När ville att utskottet skulle ha offentlig hearing i frågan sade majoriteten nej. När vi bad om att de lagförslag som tagits fram skulle ut på bred remiss sade ni nej. När vi frågade om inte experter kunde komma och föredra alternativa synsätt sade ni nej i civilutskottet. Till slut tillät utskottsmajoriteten att en professor i rättsvetenskap fick komma till utskottet och beskriva äktenskapslagstiftningen i , men det skedde efter att utskottet hade justerat sitt betänkande efter justeringen! Jag är ordförande i finansutskott. Jag har aldrig varit med om något liknande. Jag vill rikta en fråga till civilutskottets ordförande, socialdemokraten : Är det en kutym som vi ska ta i finansutskottet och andra utskott att vi bereder frågorna så här nonchalant och att vi förvägrar minoriteten rätt till information och belysning av olika aspekter i frågan? Hur skulle det ha låtit om jag hade behandlat och socialdemokraterna i finansutskottet som behandlar dem med avvikande åsikt i civilutskottet? Jag har i går tillskrivit talmannen i den här frågan för att stävja att civilutskottets arbetssätt smittar av sig i riksdagspraxis. Låt mig sammanfatta. förordar en civil registrering av det juridiska avtalet mellan två personer som vill leva tillsammans. Vi anser det vara upp till var och en att sedan manifestera detta avtal i en gudstjänst i en kyrka eller en moské eller genom en stor eller liten ceremoni. Därmed skulle vi visa respekt för de olika strömningar som finns i vårt land. Vi skulle värna samvets- och religionsfriheten, vi skulle få en lagstiftning anpassad samhälle och vi skulle låta stat vara stat och kyrka vara kyrka. Avslutningsvis skulle jag också kunna citera ledare för sedan, som uppmanade att lyssna på socialminister . Jag yrkar bifall till reservationen. (Applåder) I detta anförande instämde och (båda kd). 21 () replik: Om äktenskapet ger barnen större trygghet, vad gör då att och kd tycker att barnen till homosexuella föräldrar inte skulle ha samma trygghet som barn till heterosexuella? Och tycker att barn till homosexuella har sämre värde? 22 () replik: Alla barn har samma värde. Den ordning vi har ger barn samma rättsliga skydd. Den ordning vi föreslår ger barnen samma rättsliga skydd. Jag förstår över huvud taget inte frågan. 23 () replik: gjorde det lätt för sig. Han talade bara om den sista lite halvprovocerande frågan, som jag sedan hade tänkt att ställa min nästa fråga på. Om jag kan få att svara på den första frågan, det vill säga om barn till homosexuella är mindre trygga eftersom äktenskapet ger trygghet, kan jag ställa min nästa fråga. Det fanns när barn till ensamstående föräldrar på 40-, 50-, 60- och in kallades horungar. De blev sämre behandlade i skolan och hade alltså ett sämre värde. De blev mobbade av både kamrater och vuxna. De fick inte leka på samma villkor, och de fick inte vara med. Det hade ingenting med barnet att göra utan med att mamman och pappan inte hade ingått äktenskap innan de hamnade i sängen. Det där har vi kommit ifrån. Kd likt vi andra tycker att de barnen har samma rättigheter. står vi vid nästa steg, där barnen till de homosexuella föräldrarna kan leva i ungefär samma situation som horungarna gjorde. Dessutom, , kommer av de barnen att bli och leva som homosexuella. De får alltså redan från början lära sig att de inte har samma värde. 24 () replik: frågar om barnens ställning. Jag försökte säga i mitt anförande att vi måste sortera begreppen. Vad handlar den här diskussionen om? Det rättsliga skyddet för barnen förändras inte jämfört med nuvarande ordning om man antar det förslag som vi har lagt fram eller det förslag som vi diskuterar i kammaren. är intakt i det avseendet. När det gäller attityder kan jag hålla med om att vi har haft en positiv resa i vårt land. Du beskriver en utveckling långt innan över huvud taget ens fanns i politiken. Så har det varit med fördomsfulla attityder mot barn som har avvikit mot något slags norm. Det måste vi självklart jobba med. Jag tror att den lag som vi föreslår också kommer att medverka till en bättre attityd även till barn som växer upp med homosexuella föräldrar. Det har inte med den här saken att göra. Däremot är det viktigt att komma ihåg att för barn som växer upp, oavsett om det är i en klassisk traditionell kalla det vad du vill kärnfamilj, med ensamstående föräldrar eller med föräldrar som är homosexuella, handlar det om att ha goda relationer till både sina biologiska föräldrar och med de vårdnadshavare, föräldrar, man har just .