prot · GW0986 · 2009-03-18 00:00:00 — Jag skulle vilja rekommendera mina vänner som säger att ingenting händer att läsa den rapport som kom . Det är en mycket intressant läsning. Därutöver kom för bara någon vecka sedan utskott för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män med ett betänkande som handlar just om lika behandling av män och kvinnor och lika tillgång till scenkonsten. Även det finns tillgängligt att läsa. Det händer väldigt mycket på det här området, och mer ska hända. Utöver det jag har nämnt har regeringen uppdragit åt att stödja projekt som långsiktigt verkar för ökad jämställdhet inom scenkonstområdet. Man har också utökat stödet till Delegationen för fördelning av statsbidrag till kvinnors organisering och jämställdhetsprojekt för att ytterligare stödja det pågående jämställdhetsarbetet inom kultursektorn. Ett annat område jag vill beröra är det som handlar om censurfrågor. Det har ännu inte nämnts här eftersom det inte finns några reservationer. Ändå handlar hela sex motioner som behandlas i betänkandet om censurlagstiftningen. Flera föreslår att ska läggas ned och att vuxencensuren ska avskaffas. Censur är att genom förhandsgranskning hindra information från att nå allmänheten. Den enda svenska myndighet som har rätt att göra detta är . Det är världens äldsta filmcensurorgan, instiftat 1911. Byråns syfte var till en början att klippa bort de delar i en film som ansågs vara obehagliga eller moraliskt stötande och att sätta åldersgränser. gäller dock ett principbeslut som innebär att man koncentrerar sig på att bestämma åldersgränserna för film. Den senaste filmen att censureras var Casino 1995. driver Biografbyrån själv uppfattningen att man bör avskaffas. Icke desto mindre är ett av få länder i världen där en myndighet har rätt att totalförbjuda ett filmverk. Utskottet föreslår att samtliga förslag avslås med hänvisning till att regeringen har beslutat att uppdra åt en särskild utredare att göra en översyn av granskningslagen. Översynen omfattar bland annat en prövning av möjligheten att förbjuda film för offentlig visning, den så kallade vuxencensuren, och ska vara klar . Utan att föregripa den utredningen är det min förhoppning att man kommer fram till att den så kallade vuxencensuren ska avskaffas. I stället menar jag och att förhandsgranskningen bör ses över och moderniseras på så sätt att föräldrar och familjer får bättre verktyg för att ta ansvar för vad deras barn och ungdomar möter för skildringar och vad som kan tänkas vara skadligt. Inledningsvis i betänkandet hänvisar utskottet till den kommitté som fick i uppdrag att se över kulturpolitiken, dess inriktning och arbetsformer, den kommitté som sedan antog namnet . Utredningen har arbetat och presenterade sitt betänkande. Det är inte alltid lätt att hänga med när oppositionen diskuterar utredningen från talarstolen. Ena sekunden tar det , i nästa sekund går det för fort. Först säger regeringen ingenting, sedan föregriper man en utredning. Det ska bli spännande att höra i replikerna vad det är som är så stötande och upprörande med regeringens hantering av den här utredningen. Utskottet hänvisar i många av sina avslagsyrkanden till , och det är egentligen inte så konstigt. Nära 900 sidor presenterades, och förslagen bereds nu i . De har redan väckt stor debatt i Kultursverige, en debatt som är mer än välkommen. Vi debatterar kultur alldeles för lite. Vi är redan inne i remissrundan, och regeringen har aviserat en proposition under /10. Att ta ställning till mycket av det som behandlas i utredningen och som är ute på remiss känns givetvis inte rimligt. Utskottet har därför valt att avvakta den beredning som pågår. Vad som dock inte ska avstanna är debatten. Den pågår för fullt i kommuner, landsting och regioner, i teaterföreningar, i de konstnärliga fackförbunden och på institutionerna. Den pågår också i kammare , och jag är övertygad om att den kommer att resultera i gediget beredda förslag och en bättre kulturpolitik för . (Applåder) I detta anförande instämde () samt och i (båda fp). 5 () replik: inledde med att ta upp jämställdheten. Jag gick inte in så mycket på den i mitt anförande eftersom både och gjorde förtjänstfulla insatser och påtalade fel och brister och vad som behöver åtgärdas. Plats på scen var en förträfflig utredning, men det har inte kommit så mycket efter den. Ojämställdheten på kulturområdet finns både på scen, bakom scen och bland kulturutnyttjarna. När det gäller situationen för kulturarbetarna ser vi att arbetslösheten ökar . Där är kvinnor mest utsatta. Det här visar ändå att det finns en ojämställdhet också inom kulturlivet. Vi har sagt att vi tror att barnomsorg på obekväm arbetstid är en viktig del i detta, det vill säga familjepolitiken som helhet, eftersom vi känner till deras arbetsvillkor. Sedan var det frågan om kulturutnyttjarna. Vi vet att när kulturen kommer till arbetsplatserna, speciellt manliga arbetsplatser, nås männen det är män vi pratar om här av kulturen på ett annat sätt. Varför säger ni nej till kultur i arbetslivet och till att utveckla arbetsplatsbibliotek? Varför bifaller ni inte våra motioner på de områdena om det är så att ni tycker att det är så viktigt? 6 () replik: nämnde utredningen på scen och säger att ingenting kommer ut ur den. kan vi konstatera att i allt det regeringen gör, framför allt inom kulturområdena när det gäller jämställdhet, hänvisas till just Plats på scen. Den utgör en värdefull grund, och vi har tagit till oss mycket av vad som står i den. Det är också den som ligger till grund för det som regeringen nu har begärt från , det vill säga den rapport som presenterades . till 2009 har 3 miljoner avsatts för jämställdhetssatsningar och projekt främst inom scenkonstområdet. Jag nämnde tidigare att Delegationen för fördelning av statsbidrag för kvinnors organisering och jämställdhetsprojekt har avsatt för jämställdhetsprojekt inom kultursektorn. Den analys jag just redovisade från har tagits fram på uppdrag av regeringen. I tillägg ska sägas att allt det som redan görs kan göras ytterligare på andra områden. Detta är inte isolerat till kulturen. I fastslår man också att scenkonstområdet är en del av samhället. De jämställdhetsproblem som finns i samhället i stort finns även inom scenkonstområdet. Så är det. Det handlar till exempel om barnomsorgen. nämnde barnomsorg på obekväm arbetstid. Jag har själv tidigare både motionerat om och här talat om vikten av barnomsorg. Det står jag fast vid, och där försöker jag påverka både mitt parti och regeringen. Det handlar också om delad rätt till och delat ansvar för att vara hemma med sina barn. Det handlar om jämställdhetsbonus, vilket regeringen har infört och som också är en fördel på kulturområdet. Det handlar om uttag av föräldrapenning, löneskillnader på arbetsmarknaden, ett breddat ledarskap och att kunna påverka sin arbetssituation. Det här är frågor vi arbetar med , inte bara på kulturområdet. Det är precis som säger, nämligen att om vi kan lösa detta i samhället kommer det också att lösa problem inom kulturområdet. 7 () replik: Jag vet att på ett förtjänstfullt sätt arbetar med frågorna. Men vad blir resultatet, vad vill dina partikamrater och vad vill regeringen? Där återstår kanske en del för att göra. Jag ska återgå till . De kulturpolitiska målen har hos vissa väckt en hel del frågor och diskussioner. Målet om att kulturen ska minska kommersialismens negativa verkningar har alltid varit kontroversiellt i de borgerliga leden. I när vi ser hur marknaden styr och vilka konsekvenser det får, är det inte lite passé att ta bort alla skrivningar? Kulturpolitiken finns därför att marknaden på egen hand inte sköter kulturfrågorna. På Skåneresan fick vi del av fantastiska kulturliv, och kulturpolitiken är bra. Men det man tryckte hårt på var att grunden är den offentliga finansieringen. Jag skulle vilja att utvecklar lite hur man ser på detta. Kommer förslag att genomföras när kulturministern egentligen inte vill ha förslagen? Hon vill inte gå vidare med att utreda hur myndigheterna ska blir färre och få till sfärerna kulturens arkitektur. Kommer något i höstpropositionen, eller ska man vänta ännu längre? Besparingarna skulle generera minskade kostnader, och då skulle kulturarbetarna och konstnärerna få ökade bidrag. När kommer det? 8 () replik: skjuter brett, och jag ska försöka svara på det mesta. Till att börja med frågar vad mina partikamrater tycker om jämställdhetsområdet. Jag har haft glädjen att sitta med i en arbetsgrupp i som heter Lika möjligheter. Vi har gått igenom jämställdhetsområdet i en rapport på ca 85 sidor, drygt 60 förslag. Jag skickar gärna över den till så att hon får läsa exakt vad vi tycker om detta. Vad gäller i fråga om kommersialismens negativa verkningar? Är det inte fruktansvärt att marknaden ska få bestämma allt? Då vill jag fråga : Vem tycker du är marknaden? Är det företagen? Är det de stora kapitalisterna, eller är det och jag? Är det inte själv när köper en biljett till en teaterföreställning? Vad är marknaden? Varför ska man ha mål för kulturpolitiken som är negativa? Är det några fler negativa verkningar som vi inte ska motverka? Givetvis ska vi motverka alla negativa verkningar, må de vara kommersialismens, kollektivismens eller individualismens negativa verkningar. Alla negativa verkningar ska givetvis motverkas. Men att sitta och skriva upp en förteckning över detta i målen är märkligt. Sedan var det frågan om förslag. Jag förstår att det egentligen tänker på är sponsring. Är det vad som ska ta över? Det offentliga kan inte stå för allt. Det måste finnas ett offentligt grundstöd. Ja, det har vi också sagt om och om igen. Där handlar det om att bredda finansieringen och att hitta fler ingångar. En stark offentlig finansiering i grunden gör det möjligt för fler att bidra. För mig kan det inte vara något negativt. Att strypa kanaler till finansiering av kulturen hoppas jag heller inte är socialdemokratisk politik. Vad tycker kulturministern? säger att kulturministern avvisar eller inte vill uttala sig om förslagen. Jag har inte hört kulturministern avvisa några förslag inom . Tvärtom har kulturministern om och om igen sagt att det pågår en remissrunda. Den ska vi avvakta och låta alla säga sitt. Det är 400 remissinstanser inbjudna, och vi förväntar oss långt fler svar. Låt oss avvakta dem, och sedan ska vi debattera vad både kulturministern, departementet och den borgerliga gruppen i utskottet tycker. 9 () replik: Det finns en hel del frågor som jag skulle vilja fortsätta att diskutera. Min första fråga gäller helhetsgrepp på kulturområdet vad gäller jämställdhet inom kulturen. Jag tycker att alliansregeringen borde lyssna mer på . har bra synpunkter, men jag skulle vilja att också går ett steg längre, det vill säga tar ett helhetsgrepp när det gäller jämställdhet på kulturens område. Då ligger det nära att fråga om kommer att agera för att vi får en feministisk handlingsplan för att på riktigt genomföra jämställdheten inom kulturen? Den andra frågan gäller pris- och löneomräkning som ska gälla samtliga anslag inom kulturbudgeten. Där var allianspartiernas representanter väldigt överens med före valet. Här har kulturministern också gett ett löfte. Jag undrar då om kommer att agera för att den här frågan tas upp och löses på det sätt som allianspartierna före valet sade att den skulle lösas. Jag vill också höra om detta med communityteater, som är någonting som ligger oss varmt om hjärtat. Det handlar om att nå målet om allas tillgång till teater och att få vara skapande. Vad har du för tankar, , när det gäller de frågorna? Kan du tänka dig att i maktens boningar driva frågan om att vara mer positiv till det här och se till att det finns ett stöd som skapar ytterligare möjligheter att bedriva community art? 10 () replik: Jag ska börja där avslutade, med communityteater, vad vi tycker om olika typer av sådana initiativ och om vi vill uppmuntra dem. Jag tycker att alla initiativ inom kulturområdet är bra, och sedan får de värderas. Jag har själv i deltagit i en debatt om spontankultur, som är en annan del som inte är särskilt känd. Givetvis ska detta få finnas och blomstra, men frågan är: Måste allting detaljregleras i riksdag? Måste det pekas ut av och mig? Måste det få särskilda stöd? Vi har en kulturpolitik som försöker gå mot minskad detaljreglering, inte ökad, och i stället se till målstyrning. Mycket av handlar om just detta. Jag vet att gärna vill se en expansiv politik som omfattar allt. Det vill inte jag. Jag vill se en politik där allt kan växa. Det gör vi inte genom att peka ut och avgränsa. Det där är kännetecknande även när det gäller jämställdhetsområdet. Det finns ingen måtta på etikettsiver. Är jag beredd att handla för en feministisk handlingsplan? sätter likhetstecken mellan detta och ökad jämställdhet. Det finns ett antal motioner här om en feministisk handlingsplan för jämställd kultur, att HBT-kompetensen ska förbättras och att scenkonsten ska vara icke-diskriminerande och inkluderande. Allt detta föreslår . Det är en politik som utgår från sektorisering och klassificering. Att bara hitta var man själv hör hemma kräver en egen utredning i sig. är väldigt tydlig. Man säger att mångfald innebär att alla ges möjlighet att fritt utveckla sina skapande förmågor och att statliga myndigheter och institutioner ska arbeta för att främja mångfald och kulturell pluralism. Det finns ett likhetstecken, , mellan alla och mångfald. Det handlar om betydligt mer än etnisk tillhörighet. Det handlar om betydligt mer än kön och sexuell läggning. Låt oss i stället prata om mångfald och tillgång för alla! Då tror jag att vi kan ha ett betydligt mer omfattande helhetsgrepp inom kulturpolitiken. 11 () replik: Alla är begreppet. Det finns en stor risk som jag vill göra uppmärksam på. Om man inte synliggör de särskilda maktstrukturer som det handlar om, att kvinnor är underordnade män, och om man inte ser maktperspektivet på de andra sakerna också, tenderar man att tro att man löser allting genom att blunda och sedan finns de inte. Jag tror att det är viktigt att man synliggör maktstrukturen mellan män och kvinnor, där kvinnor missgynnas. Då måste jag säga att det är ett politiskt ansvar att se till att de som har en missgynnad position stärks, för att det i sin tur ska innebära att vi får ökad jämställdhet och ökad jämlikhet. Men vill man föredra blundarpolitiken och därmed tro att allting löser sig tycker jag att det är trist. Sedan talar om detaljreglering och så vidare. Ja, jag tycker att det är viktigt att jag som politiker också kan lyfta upp frågor, till exempel där jag ser att det som community art står för ska få bättre förutsättningar. Just har man inte de förutsättningarna att utvecklas och växa, som så gärna talar för. Det är också ett sätt att synliggöra de faktiska förhållandena. Man kan ju säga att allt ska fixa sig och att alla ska få det bättre. Jag tror inte på en sådan strategi. Däremot tror jag att när man synliggör saker och ting har man möjlighet att förändra det till någonting som blir bättre. 12 () replik: Jag har förstått att och jag har lite olika syn på vad som är fritt skapande och konstnärlig frihet och att skapa förutsättningar för detta. pratar om att komma till rätta med könsmaktsstrukturer, och där instämmer jag med henne. inledde med att säga att alliansregeringen borde lyssna mer på . Då kan jag säga att jag har gått tillbaka och sett vad alliansregeringen har gjort och gör. Jag har också nämnt mycket av det som görs, när det gäller både jämställdhet och etnisk diskriminering. Jag vill ändå uppehålla mig lite vid det som håller fast vid. Det är etnicitet, kön och sexuell läggning, och det ska definieras vilka grupper som ska vara med eller inte vara med när pratar om diskriminering. Jag köper inte den begreppsinlåsningen, där vi först och främst ska identifieras utifrån våra yttre egenskaper. Huruvida man är diskriminerad eller inte blir till slut en bricka i ett vänsterpartistiskt flipperspel. Jag tycker inte att det är rättvist. Om du har tur ingår din kategori i förteckningen, om inte kan du be skriva en motion. Jag vill också passa på att svara på det som tog upp i sin första replik, och det gäller pris- och löneomräkningen för fria grupper. Det här behandlade vi både i utskottet och i . I vårt budgetbetänkande konstaterade vi bland annat att den här metoden inte är särskilt användbar för att värdesäkra kulturanslag som inte har en automatisk anslagsuppräkning. Pris- och löneomräkningen är ett av flera verktyg. En mer fungerande modell är att justera anslagen genom särskilda beslut. Däremot konstaterade utskottet att regeringen har att följa medelsutvecklingen för verksamheter som får stöd men som inte automatiskt omfattas av pris- och löneomräkning. Ett av de områdena är just bidragen till exempelvis centrala amatörorganisationer och fria grupper. Det är också två områden där regeringen har genomfört höjningar . På förslag av utskottet beslutade förra att genom ett tillkännagivande uppmana regeringen att eftersträva en jämnare medelstilldelning. Det håller vi fast vid. Därför blir det avslag på förslag. 13 () replik: Det blir mycket jämställdhet , och det gläder mig. Jag tvekar inte en minut om att viljan finns hos alliansen och hos . Det gläder mig att kunna läsa att även har fått en jämställdhetspolitisk talesperson. Problemet är inte bara viljan, utan det är praktiken: Vad kommer sedan? säger att man har gjort och gör mycket. Då undrar jag: Vad är det ni har gjort? Det beskrivs att det händer saker i omvärlden just , men det kan knappast vara , när det bygger på en utredning som kommer från förra mandatperioden. Vad ministern har gjort är att hon har beställt den här rapporten. måste vi gå från ord till handling. säger att vi ska reglera mindre. Det är helt riktigt att man har tagit bort jämställdhetsperspektivet i regleringsbreven. Men frågan är: Hur vill allianspartierna styra samhället? Hur ska vi gå den väg som vi vill att det ska gå? Jag tror inte att marknaden känner igen några maktstrukturer. Det är alltid den starka som vinner. Det tror jag att också känner till. I detta anförande instämde (). 14 () replik: Det känns kanske lite onödigt och repliktiden tillåter det inte att jag håller mitt anförande en gång till. Jag hade kunnat göra det. Jag nämnde ett antal förslag med olika direktiv som regeringen har lämnat på kulturområdet för ökad jämställdhet. Jag sade i min replik till att utöver det gäller den politik som vi har på alla andra områden. Jämställdhetsbonus är bara ett exempel. Att det finns ett jämställdhetsperspektiv i regeringens politik kan inte ha undgått ens . Jag skulle rekommendera henne att lyfta blicken och se till helhetspolitiken också. Jag uppmärksammade under det anförande som höll att det fanns klagomål på att det var mycket dokument, regleringsbrev och instruktioner, men att detta inte räcker utan att det måste till någonting mer. Då vill jag fråga : Vilka verktyg tycker du att vi ska använda oss av? Det är ju precis regleringsbrev och instruktioner som står till buds. Vi ska väl inte gå in i verksamheterna och styra och ställa. Det systemet har vi inte haft tidigare. Vilka verktyg vill du se? 15 () replik: Det är jag som ställer frågorna och som ska besvara dem. Det är du som sitter vid makten och som ska tala om för mig hur du ska styra. Jag vet hur jag ska göra när jag sitter vid makten. Sedan vill jag bara tala om att om jag hade kommit med förslaget skulle jag inte ha flaggat för jämställdhetsbonus. visar det sig att det tyvärr inte är några män som vill ta del av den bonusen. Att man vill något innebär inte att det händer saker. Och bara för att man har begreppet jämställdhet med i förslaget behöver det inte innebära att det faktiskt gynnar jämställdheten. Jag är lite oroad över utredningen. Jag undrar hur tänker ställa sig inför det faktum att det inte står något om jämställdhet i utredningen. Det är lite som säger: Ser man inte maktstrukturerna? Vill man inte inse att det blir som gäller om man inte lyfter fram maktstrukturerna? är ju den vita heterosexuella mannen. Det behöver jag väl inte upplysa om? Vi behöver en politik som förändrar och inte bara pekar på individen. Ett individperspektiv har det väl alltid funnits i den demokratiska politiken, det vill säga att den ska gynna alla människor? Man har ju sett att när man inte pekar ut att man ska ha ett jämställdhetsperspektiv är det den vite medelålders mannen som vinner på det. Hur ser du på ? Det skulle jag gärna vilja veta. 16 () replik: svarar inte på mina frågor. I stället får jag veta att det är jag som ska stå till svars eftersom mitt parti är i regeringsställning. tycker jag inte, , att man kan ställa sig i talarstol och föra fram ett antal synpunkter och sedan inte vara beredd att svara på de frågor man får om förslagen. Jag ställde väldigt konkreta frågor till : Vad är det man menar när man vill gå längre än att inte bara ha regleringsbrev och instruktioner? Det är ju det som står till buds. Jag har räknat upp ett antal ställen där regeringen har gjort detta. Vem vet, kanske är jämställdhetspolitisk talesman eller till och med statsråd om det vill sig illa i nästa val och oppositionen vinner valet. Det finns en mängd förslag som vi har genomdrivit, och jag nämnde också för i ett tidigare replikskifte att vi utöver det har tagit fram ytterligare 66 konkreta förslag från om hur vi kan öka ytterligare. Det kommer vi att föra in i regeringsarbetet. Om jämställdhetsbonusen inte fungerar får vi se över den och ändra i den, naturligtvis. Det är vi beredda att göra . Något som kännetecknar den här regeringen är att vi har omprövat det vi har gjort. Vi har kunnat genomdriva det. Vi har ökat jämställdheten, och vi vill göra det ytterligare. Vi återkommer i den här debatten fler gånger, , och jag ser fram emot att då också få höra lite mer om vad vill göra på det här området. 17 (): Först vill jag naturligtvis yrka bifall till utskottets förslag. Vi har fått en kulturutredning, och det är en spännande och innehållsrik läsning. Där finns mycket att glädjas åt, inte minst överblicken över vår kulturpolitiska historia, beskrivningen av vår värld i förändring, förnyelseprogrammen med kulturens samspel med andra samhällsområden, inte minst kultur och hälsa och kultur och miljö. Detta gläder jag mig åt, för här finns en framtid inom kulturen, och den kommer jag att ägna mig mycket åt. Jag vet däremot att detta just har retat upp vissa konstnärliga grupper, som anser att kulturen och framför allt konsten och dess former nu kan bli utslätade och ofarliga. Konsten ska nämligen vara inträngande och provocerande. Den får aldrig smeka medhårs, för det är konstens åtminstone den modernistiska konstens obevekliga lagar. Människan får aldrig somna på en rosenbänk. jag tror att det var 1967 var vi några unga skådespelare som började repetera en pjäs av på . Den hette Publikskändningen. skulle vi sannerligen spränga gränserna totalt och ta publiken med på en hisnande färd. Vi repeterade , men sedan lade vi av, för det gick inte. Man skändar inte publiken. Det har gått 1967. finns det ett stort underhållningsvärde i publikskändning. Skändarna blir till och med hjältar och stilbildare. Jag läser om den unga konstfackseleven som simulerade ett självmordsförsök inom ramen för ett konstprojekt. spelade hon självmordsbenägen på och fördes till sjukhus där hon fick akut psykiatrisk vård. Det var ett examensprojekt som sedan skulle presenteras på . Hon är nu polisanmäld och riskerar fängelse. Hon är naturligtvis plågad och utsatt, men hon har erövrat medierna och hennes lycka är gjord. Ingen har ännu sett eller upplevt hennes verk, förutom personalen på psykakuten, som känt sig mycket kränkt. Kanske det var något liknande som jag var med om utanför , på . Mitt i rusningen hade folk samlats runt en ung flicka som bar på en stor blodig säck som hon försökte slänga ut i Strömmen. De flesta stod undrande och tittade på: En del flinade. Några försökte hindra henne från att kasta ned säcken i vattnet.