prot · GW0973 · 2009-02-19 00:00:00 — Det är ganska tydligt att den övergripande målsättningen för den moderatledda regeringen är att privatisera hälso- och sjukvården i så stor utsträckning som möjligt före valet . Man upplever förmodligen att demokratiska beslut på landstings- och regionnivå är ett hinder för att nå målet med en maximal andel privata vårdgivare inom hälso- och sjukvården. I ljuset av detta faktum finns kanske förklaringen till brådskan att införa planmässiga tvångslagar som fråntar sjukvårdshuvudmännen möjligheter att styra, planera och organisera sin primärvård. Regeringen försöker intala sig själv och få alla andra att tro att man gör de här förändringarna för att stärka patienterna och att man står på patienternas sida. Enligt vår uppfattning är det inget annat än vilseledande propaganda, eftersom det övergripande målet för den moderatledda regeringen är att öka andelen privata utförare inom vården genom att ge fri etablering till privata vårdgivare och att det ska bli obligatoriskt. De vårdvalsmodeller som finns har inte varit föremål för någon analys eller utvärdering från regeringens sida. De har inte ställts mot primärvårdens framtida utmaningar eller jämförts med andra modeller eller system. Vårdvalsreformen med lagstiftad etableringsfrihet tycker vi inte står på en stabil grund. För oss i är det självklart att det borde gälla samma krav på att genomgripande organisationsförändringar som det här förslaget är fråga om står på samma evidensbaserade grund som vi kräver att vårdinsatser ska göra. Den moderatledda regeringen är alltid noga med att försöka påskina att deras lagförslag ska vara evidensbaserade. Här har vi nu ytterligare ett exempel på att detta inte håller. Hur ska man säkerställa att patienterna har tillgång till den vård de behöver och har rätt till, inte minst i glesbygd och i storstädernas förorter? Kommer obligatoriskt vårdval att leda till en bättre och säkrare vård som är mer kostnadseffektiv? Vad är det för valfrihet om det inte finns en vårdcentral där man bor? Regeringen säger att patienten ska få välja vårdgivare, men det är ju vårdgivaren som avgör var vårdenheten ska placeras geografiskt. Leder inte det då till att det i praktiken blir de privata vårdgivarna som väljer patienterna och inte patienten som väljer vårdgivare? Riskerar inte förslaget med fri etableringsrätt och fri dragningsrätt på skattemedel för privata vårdgivare att skapa en omfördelning av primärvårdens resurser från grupper med stora vårdbehov till grupper med mindre vårdbehov? Kommer vårdvalet att leda till att den ojämlikt fördelade hälsan i landet riskerar att förstärkas ytterligare, genom att etableringar sker där det är lönsammast och inte där behoven är som störst? Det var många frågor och oklarheter som det inte finns några svar på från regeringens sida. Även om det inte skett någon utvärdering eller analys av de pågående vårdvalssystemen kanske enkät till 700 läkare i de aktuella länen kan ge en liten fingervisning om för- och nackdelar med vårdvalssystemet. I de län som infört vårdval har man i enkäten bett läkarna att ge sina erfarenheter och synpunkter när det gäller vårdvalet. Det är en tydlig och väldigt kraftfull kritik mot systemet som framkommer i enkäten. Bland annat säger man att kroniskt sjuka missgynnas och att vårdvalet inte har möjliggjort en bättre vårdprocess eller gynnat samarbetet med länssjukvården, inte heller främjat det förebyggande och hälsofrämjande arbetet. Man säger att vårdvalssystemet hotar kvaliteten i vården långsiktigt samt inte minst att administration och byråkrati ökat markant med införandet av vårdvalssystemet. Nog verkar det rätt uppenbart att det skulle ha behövts en djupgående analys och utvärdering av dagens vårdvalssystem innan man klipper till och inför en tvångslagstiftning med fri etableringsrätt. Inte nog med avsaknaden av analys och utvärdering; regeringen har också valt att helt nonchalera den massiva kritik som många remissinstanser framfört mot förslaget om lagstiftad fri etablering. De flesta landsting är, liksom handikappförbunden, , , , , , , , och Famna, kritiska antingen till fri etablering eller till att konsekvenserna av fri etablering är otillräckligt analyserade inför förslaget. Vi är alltså långt ifrån ensamma i vår kritik av vårdvalsreformen och den fria etableringsrätten. Inom den rödgröna oppositionen är vi överens om att landstingen även fortsättningsvis ska ha ansvar för planering, organisation, finansiering och prioriteringar inom hälso- och sjukvården. Detta innebär att vi måste se till att det kommunala självstyret får gälla för att ge sjukvårdshuvudmännen möjligheter att genom demokratiskt fattade beslut av våra folkvalda styra och fördela resurser och etableringar dit där vårdbehoven är som störst. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , , och (alla s) samt (). 5 (): Jag vill först yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. När och övriga allianspartier gick till val 2006 var det med löften om reformer för att underlätta människors vardag. En majoritet av svenska folket såg en möjlighet att släppa fram den frihetskänsla som kvävts under socialdemokratiskt styre. Därför genomförs nu en apoteksomreglering för att få fler apotek, ett valfrihetssystem inom äldre- och handikappomsorgen och ett vårdval inom sjukvården. Dessa reformer kommer tillsammans med ett omfattande reformarbete inom en lång rad andra områden att ge människor bättre service, att ge en verksamhet med högre kvalitet och en ökad möjlighet till självbestämmande. som regeringen förnyar och förbättrar står oppositionen fast vid sin bakåtsträvande politik, där utgångspunkten är att någon annan vet bättre än den enskilda människan. Värre än så oppositionen säger inte bara nej till regeringens reformer utan hotar också att riva upp reform efter reform om olyckan är framme efter nästa val. Det här måste bli tydligt för väljarna. Oppositionens politik innebär inte bara minskat handlingsutrymme för människor; det innebär också inskränkta möjligheter och ökade kostnader för samhället. Genom att genomföra förslagen i betänkandet Vårdval i primärvården möjliggör alliansregeringen för alla att själva kunna välja vilken vårdcentral man går till och vem som ska vara ens vårdkontakt. Detta borde vara en självklarhet men har inte varit så överallt i . När oppositionen säger nej till vårdvalsförslaget säger man att vårdval bara ska gälla för somliga, inte för alla. Är oppositionen månntro rädd för att en mångfald av vårdgivare ska blotta riskerna och bristerna i den offentliga sjukvården? Vårdvalet bygger på att patienten kan välja bland de vårdgivare som tillhandahåller vård. Vad det finns att välja mellan styrs i sin tur av vilka vårdgivare som etablerar sig. Alla vårdgivare som uppfyller fastställda krav kan etablera sig. Ersättningen till vårdgivaren styrs av hur många patienter som väljer just den vårdcentralen. Ersättningen betalas av /regionen. Patienterna betalar vanliga patientavgifter. /regionerna har alltid det övergripande ansvaret att se till att alla får den vård de behöver. Landstingen i , och har redan på eget initiativ infört vårdval, och en handfull ytterligare landsting/regioner är på gång, till exempel , med flera. Andra har inte kommit lika långt. är tiden inne för övriga att inom de vida ramar som dagens beslut innebär arbeta fram sina upplägg. De får således stor frihet att utforma sina egna modeller. Från ska vårdvalsreformen i någon form vara införd i hela . Det är viktigt att människor i hela vårt land utifrån olika behov och förväntningar får möjlighet att själva bestämma vem som ska vara deras vårdgivare. Tiden för oppositionens förmyndarpolitik är förbi. Vårdvalsreformen innebär en unik möjlighet att få in entreprenörskapet i vården, något som välkomnar och bejakar. Vården ska självfallet finansieras gemensamt genom skatterna, men själva utförandet kan med fördel överlåtas till privata entreprenörer. Vi behöver en mångfald av vårdgivare och aktörer stora och små, privata och offentliga, non-profit-drivna och kooperativa och så vidare. Genom att släppa loss entreprenörskapet får vi se nya lösningar, nya sätt att tänka och lösa problem, nya arbetsplatser, ny dynamik och det viktigaste av allt: ett nytt sätt att bemöta patienter. Regeringens förslag om en ändring av 5 § i hälso- och sjukvårdslagen gör det möjligt för andra än specialister i allmänmedicin att fungera som fasta läkarkontakter i primärvården. Härigenom förbättras förutsättningarna för att leva upp till kraven om en fast vårdkontakt vilket man inte gör på ett tillfredsställande sätt . Denna möjlighet breddar även primärvårdens kompetens och bör bidra till att lösa den brist på allmänläkare som finns . Jag och ser verkligen primärvården som navet i svensk hälso- och sjukvård en tillgänglig vardagssjukvård som arbetar decentralt utifrån en helhetssyn på människan och hälsan. Vi om några har stått upp för och gått i bräschen för stora satsningar på primärvården, både resursmässigt och genom åtgärder för att rekrytera fler allmänläkare. Vi har också betonat värdet av teamet på vårdcentralen och att alla ska ha rätt till en fast vårdkontakt. Det är dock bara att erkänna att det har varit svårt att klara målen om antalet allmänläkare i primärvården. Det är bara drygt hälften av medborgarna som har en fast läkarkontakt. När inte resultaten blir som man tänkt och önskat måste vi kunna tänka nytt! En fråga som diskuteras är primärvårdens uppdrag. Här behövs ett utvecklingsarbete, och vi i majoriteten tror att det är någonting som landstingen/regionerna kan och bör klara själva. Vårdvalsreformen, att öppna för fler än allmänläkare att vara den fasta läkarkontakten, ersättningsetableringen som antogs , alla åtgärder för att inom ramen för en solidariskt finansierad vård stimulera en mångfald av vårdgivare är exempel på nytänkande och ett frigörande och mobiliserande av resurser. Detta tillsammans med andra åtgärder ska ge ny kraft och en framtidstro hos primärvården. har behandlat vårdvalspropositionen genom att bland annat arrangera en välbesökt och givande öppen utfrågning där flera åsikter och intressen kom till tals. Jag tänker inte recensera utfrågningen den finns dokumenterad i betänkandet men jag konstaterar att det finns ett stort engagemang med, enligt min uppfattning, ett klart stöd för huvudidéerna. Många av synpunkterna som kommit fram, även från oppositionen , handlar om den lokala utformningen, om tillämpningen av vårdvalssystemen. Det är bra med engagemanget. Förutsättningarna varierar, och det är lokalt som dessa frågor ska få sin lösning. Av utskottets betänkande framgår att vi från majoriteten ställer oss bakom propositionen. När jag läser reservationen tycker jag att det är mycket som är motsägelsefullt i den. Först och främst sägs att det förhindrar landstingen att utforma och utveckla sina modeller. Det är inte sant. Det handlar om en mycket stor frihet där landstingen har rätten att besluta över det mesta, såsom ersättning och val av innehåll i åtagandet. SKL:s majoritet har också sagt klart ja i den delen. När det gäller fri etablering är det bara att konstatera att man även här målar upp ett hot som i verkligheten inte finns. Självklart är det så att när det är mättat med allmänläkare finns det ingen ersättning att hämta hem. Vad är problemet? Förebyggande försvåras, sägs det. Det är en lokal fråga. Det låter som om det är oppositionsrådet i som står här och talar. Det är en lokal fråga. Man utformar detta bäst själv. Det bästa sättet att ha en bra förebyggande hälsovård må väl vara att man har en bemanning och vårdcentraler som kan vara tillgängliga för våra patienter. Primärvården ska utföras och utvecklas på SKL:s och landstingens uppdrag. Helt plötsligt är det fel att man ska föra ned besluten. Oppositionen ska det är uppenbart vara emot. Man förnekar patienten reell möjlighet till vårdval. Landstingsmakt är viktigare än patientmakt. Man målar upp fantasiproblem. När förtroenden läggs lokalt är det också fel. Snacka om Tjalle Tvärvigg-politik! Skiljelinjerna är tydliga i svensk vårdpolitik. Alliansen sätter den enskilda människan före systemen. Det kan inte bli tydligare. 6 () replik: Jag känner mig förflyttad till en annan tid när jag lyssnar på . Regeringen släpper fram frihetskänslan som kvävts under tolv års s-styre, sade . Tror du att det är frihetskänsla män och kvinnor som förlorar jobbet känner när deras arbetsplatser läggs ned eller flyttar utomlands? Tror du att det är frihetskänsla som gamla, sjuka människor känner när de får veta att de inte är lönsamma nog för att bli attraktiva patienter i olika vårdvalssystem? Tror du att det är frihetskänsla som pensionärerna känner när de betalar högre skatt än alla andra, som enda landet i världen, tror jag. Ni gick till val på jobben och utanförskapet, och er politik har misslyckats. har vi en jobbkris, och den jobbkrisen leder till att vi får ett kvalitetsras i sjukvården. är det varsel och stängda avdelningar som diskuterats i vården. Tror du att det är frihetskänsla som människor känner när de läser i sin lokaltidning att det nu görs nya besparingar, nya nedskärningar i den lokala sjukvården? 7 () replik: Frihetskänslan handlar om när personal vill vara med och dra i gång verksamhet, om personal vill ta över verksamhet och om man vill mobilisera den kraft, det entreprenörskap som finns, inte minst hos många kvinnor i vården. Om man inför stopplagar, uttalar en massa nej, fy och usch engagera er inte för vi vet bäst, vi kan bäst, det är vi på politikersidan som vet hur det ska vara då kväver man engagemanget. Då säger man: Lägg er inte i med så mycket engagemang utan låt oss här uppe styra. För och alliansregeringen handlar det om ett underifrånperspektiv, att släppa fram den kraft som ger så mycket nytta och värde i vården. Vilka är det som har orsakat de problem som vi har när det gäller gamla och sjuka? Det är och tidigare regeringar som inte har prioriterat de här delarna. Vad är det vi gör? Vi ordnar en förbättrad tillgänglighet. Vi ordnar en rad satsningar på områden som vi nu rustar upp, låt säga inom äldresjukvården, inom psykiatrin för äldre. Vi kan räkna upp punkt efter punkt. Då ser man att vi har rustar upp det som i många stycken har förfallit som hade ansvaret. Det finns fortfarande problem att lösa. Därför satsar regeringen på kommuner och landsting. Det kanske inte är tillräckligt, men det är satsningar. Det låter som om det vore nedmonteringar. Det är satsningar det handlar om. Jag utesluter inte att det behövs mer för att möta de problem som vi har. Det bästa sättet att få resurser till välfärden är faktiskt att folk har jobb och att vi har företagaranda och entreprenörskap i det här landet. 8 () replik: Många av dem som arbetar i sjukvården är läkare eller sjuksköterskor. och har undersökt vad deras medlemmar tycker om de vårdvalsmodeller som är införda. De visar samstämmigt att det har blivit en ökad byråkrati och att det har blivit svårare att få inflytande för personalen. Jag tycker ändå att det är bra med vårdvalsmodeller, men man ska vara försiktig med att dra slutsatser av vad konsekvenserna kommer att bli när det gäller personalens inflytande. Det återstår faktiskt att se. När det gäller tillgänglighet är det som säger inte sant. Köerna ökar ju. De har fortsatt att öka sedan den här regeringen tillträdde. Det finns ett landsting som har väldigt god tillgänglighet. Det är läns landsting. Låt mig citera ur Kommuner och Landstings senaste uppföljning av vårdgarantin. Där säger man så här: Bästa landsting är både när det gäller primärvård och specialistvård. Enligt Vårdbarometern har nöjda patienter i primärvården, bäst i och bättre än riksgenomsnittet. Sedan mätstart har län haft nöjdare patienter än vad landsting med fri etableringsrätt har haft. Enligt är län ett av de bästa landstingen när det gäller att erbjuda fast läkarkontakt. Det är ett av undantagen med mycket god tillgänglighet i vården. län, som är socialdemokratiskt styrt, är ett av de län som måste ändra sin välfungerande sjukvård när den här propositionen går igenom. De tvingas att betala till vårdföretag som etablerar sig där de finner det mest lönsamt i stället för att finnas där de tydligen nöjda medborgarna i har att gå till sin vård. 9 () replik: Bland annat säger väldigt tydligt ja till vårdval. De säger väldigt tydligt ja till fri etablering. De gör ett väldigt bra jobb, där de utifrån sina olika kontakter får fram erfarenheter. Jag tycker att det är alldeles utmärkt. Jag har tagit del, och för övrigt också träffat, representanter för . Det är bra. Det är precis det här engagemanget som jag har pekat på är så viktigt. Men det är en fråga för de enskilda landstingen. Det är en fråga för regionerna. Det är där, utifrån de vida ramarna, de stora friheterna för hur man lokalt utformar detta som ges i det här förslaget som de här erfarenheterna kommer på sin rätta plats. Det finns inget ifrågasättande från sida av de huvudprinciper som vi fattar beslut om. När det gäller tillgängligheten skulle jag kunna räkna upp en rad olika åtgärder som har vidtagits, kömiljard och sjukvårdsmiljard. Även vårdvalsreformen är en viktig del för att nå detta, för att göra primärvården attraktivare, mer . Det ska bli spännande att återigen söka sig till primärvården och få framtidstro till primärvården. Det är sant att vi inte har klarat av tillgänglighetsproblemen, men det görs något . Det är det som ändå är förhoppningsfullt. Slutligen var det frågan om län. Vi är överens om att det finns en väl fungerande verksamhet i län. Tro inte att det plötsligt har uppstått eller . Grunden lades av den majoritet som bestod av allianspartierna under förra perioden. Låt oss vara glada över att de har lyckats. Jag är övertygad om att de kommer att landa i sin lokala utformning i det vårdvalsbeslut som dagens beslut kommer att innebära. 10 () replik: Stora friheter lokalt vad är det talar om? Regeringens förslag handlar om obligatorisk etableringsfrihet i primärvården. Landstingen är alltså tvungna att tillåta vårdföretag att etablera sig där de anser det vara mest lönsamt. ville inte recensera utfrågningen i . har fått ett brev, som också har skickats till socialutskottets ledamöter. Där ställs ett antal relevanta frågor. Jag passar på att ta upp en fråga som brevskrivaren har ställt till . Vi har en gemensam bakgrund i . De etiska problemen som kommer att tas upp i propositionen är intressanta. Det är ekonomin som har blivit det viktigaste i vården. Speciellt tydligt har det framkommit i privatiseringar inom både primärvården och beroendevården i . Vårdgivarna inom både primärvården och har förutom sin lön, i strid med gängse vårdetik, kunnat dra in miljonvinster till sina egna fickor genom att vara både vårdgivare och aktieägare i det privata vårdbolaget. Vad har för kommentarer om det till brevskrivaren? 11 () replik: Först var det frågan om stor frihet. De beslut vi fattar innebär verkligen vida ramar. Det är mycket medvetet, och det är efter samråd med Kommuner och Landsting. De bejakar det liggande förslaget. Det handlar om att landstingen behåller rätten att fatta beslut om det mesta, det vill säga ersättningsformerna och val av innehåll i åtaganden. Vi har faktiskt haft i det här landet om tänker efter lite ett vårdval inskrivet i hälso- och sjukvårdslagen . Skillnaden nu är att det tydliggörs genom att vårdpengen förs över till patienten. Sedan var det äganderättsfrågorna och hur den som äger ett företag ska få utforma sin verksamhet. Sedan är det frågan om synen på om vinst är något fult eller fint. Jag står för att det i det här landet är bra med fri företagsamhet. Jag har mycket större tilltro till en verksamhet som går med en liten vinst än en verksamhet som går med förlust. Har man ordning på ekonomin har man oftast också ordning på verksamhet och kvalitet. Det är min erfarenhet. 12 () replik: De vinster som jag talade om, i privata och vissa primärvårdsverksamheter, tas ju från våra gemensamma skattemedel. Det är vad medborgarna funderar över. Hur kan det vara så att politikerna riggar upp system som ger privata företagare möjlighet att lägga vinsten direkt i egna fickor? Det är inte en liten vinst vi talar om, , utan det handlar om miljonvinster. Regeringen betraktar hälso- och sjukvården som en del av näringslivet. passar bra som talare för vårdföretagarna. är det våra gemensamma skattemedel som finansierar företagandet. Jag kan tänka mig att det finns behov av att vinster används för att utveckla vårdföretaget, men det har blivit mer och mer ett ekonomistiskt tänkande inom vården. Det innebär att våra skattemedel kommer att hamna i aktieägarnas fickor. 13 () replik: Det är bra att inte återkommer om att vi ger så begränsade ramar för landsting och regioner. Jag hoppas att det går att tolka som att hon var nöjd med mitt svar. Det råder stor frihet att hitta lösningar och en lokal variation utifrån de beslut som våra förtroendevalda i samverkan med andra berörda kan utforma lokalt. Det finns ingenting som styr i någon högre grad i de delarna. Det finns den möjligheten till utformning. Det har varit viktigt för oss. Jag tror på fri företagsamhet. Jag tror att det då kommer mer ut av de resurser som vi har i samhället. Jag tror på konkurrens, och jag tror på att det är bra om vi kan jämföra olika aktörer med varandra. Jag vet att inte tror på detta. vill egentligen inte ha något annat än något som är kommunalt och landstingskommunalt drivet. Det har hon sagt i debatten, och jag respekterar det. Men jag tror på fri företagsamhet, och jag tror på att en liten vinst kan leda till en utveckling av verksamheten och satsning på kompetensutveckling. Då går det att få ännu mer engagemang i en verksamhet. Det gagnar ytterst den enskilda patienten människan i det här landet. 14 () replik: I sitt anförande anklagade oppositionen för förmyndarpolitik. För mig är det som den moderatledda regeringen håller på med förmyndarpolitik. Just i fråga om lagstiftning och fri etableringsrätt struntar man i det kommunala självstyret. Det tycker jag är förmyndarpolitik. Ni vill inte tillåta att den mångfald av vårdvalssystem som finns och planeras ska få fortsätta att utvecklas, utan i stället ska man tvingas införa en fri etablering för privata vårdgivare. Ni vill i stället att besluten ska fattas på nationell nivå och ni vill lagstifta om att vårdval ska vara obligatoriskt, det vill säga tvinga landstingen och regionerna att införa fri etableringsrätt. hävdar regeringen ofta att det är viktigt att besluten ska fattas så nära medborgarna som möjligt. Det tycker vi också. Landstingen med de förtroendevalda politikerna är en lämplig nivå. Det är de som är demokratiskt valda och har ett ansvar för hälso- och sjukvården, för prioriteringar och annat. Jag skulle vilja ha ett klarläggande. Tycker och regeringen att de lokalt demokratiskt förtroendevalda i landsting och regioner även fortsättningsvis ska ha det fulla ansvaret för att planera, styra och organisera hälso- och sjukvården? Varför har regeringen i det här fallet valt att inte respektera det kommunala självstyret? 15 () replik: Det blir delvis en upprepning av tidigare svar. Det beslut som vi förhoppningsvis tar är ett övergripande beslut. Det är en kappa som ger stora möjligheter för landsting och regioner att själva organisera sin verksamhet. Det ger dem ansvar och stora möjligheter att själva utforma ersättningssystem, att själva utforma hur innehållet i åtaganden etcetera ska kunna se ut. Det innebär en stor möjlighet att inom ramen för den fastställda kappan ge en bra verksamhet för de lokala behoven. Allianspartiernas uppfattning är att om vi ska uppnå en mångfald och få fram olika aktörer måste vårdgivare tillåtas att etablera sig inom de ramar som fastställts lokalt, och att göra det där det finns tillräckligt patientunderlag naturligtvis, annars gör man ju inte den etableringen. Jag tycker att det här är en väl avvägd balansgång.