prot · GW09122 · 2009-05-20 00:00:00 — Regeringen har dessutom anordnat seminarier om arbetsmiljön, då kunskapsrådet presenterade aktuell forskning. Vidare satsar regeringen på forskning inom området arbetsmiljö och lönsamhet för att få ett bättre grepp om hur sambanden ser ut. har fått en förstärkning med för en kunskaps- och informationssatsning med syftet att fler företag ska ha en god arbetsmiljö. Där jobbar, som sagts här, på en informationskampanj. Regeringen har också gett verket i uppdrag att genomföra en informations- och kunskapssatsning för att främja jämställdhet och för att motverka hot och våld i arbetslivet. Väldigt mycket utvecklingsarbete pågår alltså inom ramen för arbetsmiljöpolitiken. Detta är glädjande. Antalet arbetsolyckor med dödlig utgång har kraftigt minskat då vi hade 425 dödsfall. har antalet dödsfall aldrig överstigit 100. Vi såg en oroande ökning och , men den ökningen tycks ha avtagit i och med konjunkturnedgången. Också antalet anmälda arbetsskador har stadigt minskat , vilket är positivt. Internationellt sett ligger väldigt bra till. Inom EU-15 är det fler män och dubbelt så många kvinnor som drabbas av arbetsskador jämfört med hur det är i . Generellt sett har en god fysisk arbetsmiljö, men med den psykosociala arbetsmiljön är det sämre ställt. Stress är en betydande ohälsofaktor. Därför finns det ett stort behov av att jobba med att stötta friskvårdsarbete som stärker hälsan. Där har företagshälsovården en viktig roll att spela. kommer det säkert att bli allt vanligare med karriärcoacher som får oss att allt oftare byta jobb. Vi vet att ungefär en tredjedel av alla arbetstagare vill byta jobb men kommer sig inte för det. Om dessa stannar kvar på arbetsplatsen är det inte bra vare sig för arbetsgivaren eller för den anställde. Därför behöver rörligheten på arbetsmarknaden underlättas, och därför är det bra att vi har fattat beslut om att sjukskrivna som vill byta jobb har rätt till tjänstledighet för att pröva annat jobb. Det är en mycket välkommen åtgärd. I det betänkande som vi nu behandlar ingår även det nya lagförslaget om att stärka elevers och studerandes rätt till deltagande i arbetsmiljöarbetet. Lagförslaget innebär också ett förbättrat arbetsmiljöskydd för utomstående arbetskraft, bland annat för arbetskraft som hyrs in från bemanningsföretag. Skyddsombuden får då rätt att agera även för denna grupp. Vi möjliggör också att man får kalla skyddsombuden för arbetsmiljöombud om man så vill. Det är bra att man kan välja begrepp. Eftersom arbetsmiljöfrågorna är så vida handlar det inte bara om skydd utan också om inflytande i arbetet generellt. Glädjande nog är majoritet och opposition överens om att anta de här föreslagna lagförändringarna, som vi senare ska fatta beslut om. Mycket arbete kvarstår att göra. Men jag menar att regeringen redan har påbörjat ett arbete med att förnya arbetsmiljöpolitiken, vilket är bra. Det ska bli intressant att följa , vars delbetänkande nu är ute på remiss och vars slutbetänkande kommer . Det är många hänsyn som ska tas i arbetsmiljöpolitiken och många intressen som ska vägas samman. Men målet måste vara tydligt: att skapa förutsättningar för en positivt laddad arbetsmiljöpolitik som går hand i hand med en effektiv jobbpolitik så att vi får fler och bättre jobb på svensk arbetsmarknad. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 211 () replik: Det är intressant med de bitar som här lyfter fram. Det låter vackert, men i verkligheten fungerar det inte. Vi pratar om EU:s roll, om EU:s påverkan på arbetsmiljöarbetet i och om huruvida vi ska ta efter eller inte när det gäller föresatserna kring fler arbeten med goda villkor. lyfter också fram den psykosociala arbetsmiljön. Det skulle vara intressant att få veta hur man tar reda på hur den förändras när det skärs ned på och resurser alltså inte finns kvar för att ta reda på hur det verkligen blir. Något som jag frågar mig blir därför hur man tar reda på det. Den del som handlar om psykosocial arbetsmiljö kommer att bli allt viktigare. Vi vet att det är kristider. Människor blir arbetslösa. De som är kvar på arbetsplatserna får jobba mer och får tuffare krav. Också andra förändringar på det arbetsmarknadspolitiska området gör att det blir svårare, till exempel fler korta anställningar och fler otrygga anställningar som påverkar just den psykosociala arbetsmiljön. Jag skulle vilja veta hur den kurvan ser ut. Men hur får man reda på det? Samma sak när det gäller att en god arbetsmiljö ska ge god konkurrenskraft. Det är intressant att se på det sättet. Varför då inte göra en satsning för att ta reda på det? I stället för att skära ned på kunde man ha gett det här uppdraget för länge sedan och använt de pengar man hade. Det här är intressant , inte bara . När det gäller nedskärningar av resurserna på statlig nivå handlar det om att titta på vad som är bra ur samhällsekonomisk synpunkt, inte bara för företagen. Att företag får en god lönsamhet är väl det ni pratar om, men det är samhället som får betala. Var kommer vinsten då någonstans? Vilka får del av vinsten då? 212 () replik: Jag tror att vi håller på att blanda ihop väldigt många olika saker. Det första som vi måste konstatera är att arbetsmiljöarbetet måste ske ute på arbetsplatserna. Där har vi arbetsmiljölagen som ska styra exempelvis det systematiska arbetsmiljöarbetet, och där ingår också att undersöka den psykosociala arbetsmiljön. Därefter kommer tillsyn hur sköter man det här? Det tredje är forskningen. Vi håller på att blanda alla korten , vilket gör att det blir väldigt rörigt. Vi har inte sagt att vi är negativa till forskningen på något sätt, utan vi fortsätter att stötta och ge mer pengar till forskning, även forskningen kring den psykosociala arbetsmiljön. När det gäller nedskärningar, om det nu var som menade, är den nivå som vi har legat på nu densamma som ni hade . Jag vet inte om ni då sade att det var en katastrofal nivå. Det vi nu gör är att vi försöker se hur arbetsmiljöarbetet kan drivas på ett effektivt sätt för att stärka företagen. har sagt att om vi hittar en modell måste vi också vara beredda att tillföra medel. Så har jag uppfattat att vi i alliansen resonerar också. Om utredningen kommer fram till ett förslag som vi tycker är bra när det gäller att jobba med styrmedel kring arbetsmiljön för att få ett bättre och konkurrenskraftigt arbetsliv ska vi se till att tillskjuta pengar. Det kommer inte att vara gratis att fullfölja det som utredningen har sagt. 213 () replik: Det är intressant att höra det här att arbetsmiljöarbetet sker på golvet självklart. Det är där det händer, allt som går bra eller illa händer där. Men då är frågan varför man har tagit bort den resurs som de 300 inspektörerna var för att kolla av det. Det är de som är ute och gör inspektionerna tillsammans med skyddsombud och regionala skyddsombud. Även där har man fått sämre villkor och möjligheter. Kunskapen blir sämre när man skär ned resurserna. På golvet finns inte någon som ska ta reda på det. Det är oerhört svårt att förstå det resonemanget. Dessutom kommer man med ett annat förslag i betänkandet om den danska modellen. Man ska plötsligt lägga in och anställa över 700 inspektörer till. Vad syftar det till? Jag tycker att det är jättebra, men det borde man ha gjort för länge sedan. Man kunde ha haft kvar det här och kanske gjort påspädning av de resurser som fanns på redan tidigare för att få det att fungera. Det hoppiga i ert sätt att hantera de här frågorna är oerhört svårt att förstå. säger att vi blandar ihop saker. Naturligtvis utgör allt det här en helhet. Det tror jag att kan hålla med om. Helhetsbilden av hur arbetsmiljöarbetet fungerar måste vara tydlig. Delar man upp saker, plockar fram dem och sedan bildar en helhet kommer man att se de problem som vi står inför i den här krisen med de nedskärningar som ni har gjort. Det blir en återställarpolitik som inte är bra. Det är jättebra att man satsar på det här, men varför drog man ned från början i så fall? Det här borde man ha vetat. Man gör det i skyddet av något slags förment jobbpolitik, när nu arbetslöshetssiffrorna sticker i väg, som egentligen är skattesänkningar. 214 () replik: Jobbet på golvet är det jobb som skyddsombuden gör tillsammans med arbetsgivaren. Egentligen ska all personal delta i arbetsmiljöarbetet och i förbättringen av arbetsmiljön. Det är ingenting som ligger bara på skyddsombuden. Men vi har ändå lagt till 100 miljoner till de regionala skyddsombuden för att de ska kunna vara med och driva på i det här arbetet. Vi har lagt pengarna mer lokalt för att driva på skyddsombudsarbetet där. Hur många inspektörer ska vi ha? Där kan vi alltid diskutera vad det exakta antalet ska vara. Det här har alltid behövt prioriteras på , för det har aldrig funnits resurser för att gå ut på alla arbetsplatser. Om vi gör enligt kan det bli så att vi bestämmer oss för att vi ska gå igenom alla arbetsplatser med en viss systematik. Då måste det till mer pengar. Vi har satt in en speciell metodik som vi vill kunna fullfölja, och då måste vi naturligtvis tillskjuta pengar. Låt oss vänta och se hur det kommer att falla ut och hur förslaget kommer att se ut. Vi kan prata om vad arbetsgivarna och arbetstagarna ska göra, sedan om tillsynen för sig och om forskningen för sig. Självklart är det en helhet, men vi ska inte blanda. Jag tycker att det var någon som tidigare i debatten sade att nu har vi färre som gör tillsyn, alltså blir det fler tillbud. Så ska det inte fungera. Det är faktiskt arbetsplatserna som enligt arbetsmiljölagen har en skyldighet att göra systematiskt arbetsmiljöarbete och förebygga olyckor. Det är ingenting som inspektörerna kan förebygga, däremot kan de vara där och se till att granska mellan varven, men det är inte de som gör grovjobbet. Vi måste alltså skilja på vem som ska göra vad. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 17 § Frihet och inflytande kårobligatoriets avskaffande Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2008/09:UbU14 Frihet och inflytande kårobligatoriets avskaffande (prop. 2008/09:154). 215 (): Kan man över huvud taget lita på högskoleminister ? Varför ska man tro att det han säger spelar någon som helst roll ? Jag tvingas ställa dessa allvarliga frågor mot bakgrund av regeringens hantering av kårobligatoriefrågan. Jag hade förväntat mig att skulle vara i kammaren när vi diskuterar det som han har beskrivit som den tredje stora frihetsreformen i . Det är något provocerande att han inte är här och försvarar de förslag som han har lagt fram för riksdag. skrev nämligen regeringen kommittédirektiven till utredningen om avvecklingen av kår- och nationsobligatoriet. De skrev: Utredningen ska utifrån en kartläggning av konsekvenserna av obligatoriets avveckling föreslå nödvändiga åtgärder för att säkerställa och stärka ett modernt studentinflytande och god studiesocial verksamhet vid universitet och högskolor. tvingas vi konstatera två saker. För det första: Regeringen har utformat propositionen så att studentinflytande riskerar att slås i spillror och att granskningen av högskolornas kvalitet kraftigt försämras. För det andra: Regeringen lägger därutöver på ett antal nya uppgifter på högskolorna utan att skjuta till en enda ny krona för detta arbete. Det kommer att betalas med lägre utbildningskvalitet. Sammantaget är detta djupt ansvarslöst mot alla som verkar i den högre utbildningen . Men det innebär också en rejäl blåsning av studentkårerna runt om i landet som trodde att högskoleministern talade sanning när han och de borgerliga partierna gång på gång deklarerade att de skulle slå vakt om studentinflytandet när kårobligatoriet skulle avskaffas. vet vi att det bara var prat. Jag vet att det är många engagerade studenter runt om i landet som följer den här debatten, som hoppas på ett annat beslut, som vill ha svar på frågor och som framför allt vill förstå vad det är som händer. Jag vill därför ta i anspråk och tala om min och socialdemokratins syn på den här frågan. Jag är stolt över hur svenska universitet och högskolor ser på studenterna. Vi har skapat ett världsunikt studentinflytande som många universitet runt om i världen avundas. Det unika är inte bara att vi har studentrepresentanter på alla nivåer på universiteten. Nej, det unika är också att vi inte bara ser studenterna som passiva konsumenter av utbildning utan också som viktiga medaktörer i akademin. Vi vet alla av egen erfarenhet att organiserade och oberoende studenter haft förmågan att lyfta fram brister i utbildningskvaliteten, som de ofta har presenterat genomarbetade förslag till förbättringar. Studentmedverkan är, precis som och konstaterade, kvalitetsdrivande för högskolornas utbildning. Vi i har visat att kritiskt tänkande och ansvarstagande i akademins värld inte bara behöver vara en abstrakt idé, utan att det faktiskt också kan utövas i praktiken. Frågan om studenternas inflytande ska utövas genom att det är obligatoriskt att vara med i en särskild kår eller nation har varit omtvistad . Och det har funnits olika åsikter inom snart sagt alla partier, också i mitt eget. Men för oss socialdemokrater har aldrig principen om obligatoriskt medlemskap varit avgörande. I centrum har alltid stått det oberoende studentinflytandet och det viktiga studiesociala arbetet som kårerna bedriver. I hela finns tusentals studentrepresentanter som utvecklar utbildningarna, förbättrar studenternas levnadsvillkor och skapar viktiga mötesplatser. Låt mig vara lite konkret. När studentens handledare och examinator, som ska sätta betyg, hamnar i konflikt med varandra och studenten riskerar att bli underkänd och inte få sitt betyg, då finns studentkåren där och ligger på universitet att ta sitt ansvar så att studenten inte hamnar i kläm. När det händer att lärare diskriminerar eller trakasserar enskilda studenter, då finns kåren där. Man ger personligt stöd till studenten och kan ligga på ledningen och visa på det som har skett för att den ska ta sitt ansvar och rätta till det. När den nya studenten flyttar till den helt nya studiestaden, på vinst och förlust utan bostad men med färskt intyg på att han eller hon kommit in på en reservplats på sin drömutbildning, då finns ofta kåren där för att hjälpa till med sitt kontaktnät och till och med kanske med sin egen bostadsförmedling. blir studentkårerna av av sina säkra inkomster och får på sig att ställa om. Det finns säkert några kårer som kommer att klara det. Men förtjänar inte alla studenter ett stöd och en bra kvalitet i sin utbildning? Behöver inte alla studenter ett starkt studentinflytande? Studentkårerna startade dagis för studenters barn. Det var studenterna som grundade Studenthälsan. Det var studenterna som drev på så att det byggdes många nya studentbostäder. Att det skapades föreningar gav liv, kultur och identitet till många städer. Det här gjorde de för att studenterna kunde organisera sig, skapa starka organisationer och blev tagna på allvar. Därför vill jag säga till organiserade studenter: inte upp! Fortsätt ert engagemang och håll ihop! Ni har visat vad studenter i samverkan kan åstadkomma. Jag är övertygad om att demokratin stärks av ert arbete och att akademin behöver er. Vi socialdemokrater och våra vänner i och har varit tydliga med att vi gärna löser frågan om kårobligatoriet och studentinflytandet i brett samförstånd, också över blockgränsen. Därför var det positivt att alla partier var eniga om att utreda hur studenternas inflytande kunde behållas och förbättras om kårobligatoriet avskaffades. Den statliga utredaren lade fram ett realistiskt förslag i vilket de flesta högskolor och studentkårer kunde instämma i huvuddragen. Regeringen har kastat stora delar av utredarens förslag i papperskorgen och helt ignorerat remissinstanserna, som gav en öronbedövande kritik till det framlagda förslaget. Det är inte konstigt att rektorer och studentkårer runt om i landet är upprörda. Den moderatstyrda regeringen föreslår nu att studentkårerna bara ska få behålla en femtedel av sina intäkter. Alla realistiska bedömare inser att detta kommer att få ganska dramatiska konsekvenser för verksamheten runt om i landet. För mig handlar frågan ytterst om utbildningskvalitet. Hur ska vi se på studenternas roll i framtidens utbildningssystem som passiva konsumenter av utbildning eller som aktiva, kreativa medaktörer som bidrar till sin egen utbildning, till det akademiska samtalet och kunskapsutvecklingen i samhället? Vi socialdemokrater kommer att rösta nej till regeringens proposition, eftersom förslag är ett direkt hot mot kvaliteten vid universitet och högskolor. Med detta yrkar jag bifall till reservation 1 i betänkande UbU14. 216 AMINEH KAKABAVEH (v): Jag kan bara instämma med föregående talare när det gäller frånvaro när vi här debatterar en viktig fråga. Jag tycker att han borde ta ansvar för att vara här och helt enkelt lyssna på de frågor som vi har till honom. Han har ansvar för detta så jag tycker att han borde vara här, men tyvärr har han valt bort denna viktiga debatt. I propositionen Frihet och inflytande kårobligatoriets avskaffande föreslår regeringen att det inte längre ska vara obligatoriskt med medlemskap i en studentkår eller annan studentsammanslutning för studerande vid högskolor och universitet. Högskolorna ska framöver själva besluta vilka studentsammanslutningar som ska få ställning som studentkårer eller vilka som ska ha rätt att utse studeranderepresentanter. Ett statsbidrag på ska fördelas till högskolorna till verksamheten för studentinflytande. Det föreslås också att högskolorna bör ta ansvar för studiesociala insatser. Sedan förslaget om kårobligatoriets avskaffande har utskottets ledamöter fått ett flertal protestbrev och debattartiklar från allmänheten och framför allt från studerande, studentkårer och rektorer vid olika högskolor runt om i landet. Det finns anledning att vara orolig och kritisk till förslaget om kårobligatoriets avskaffande. Högerregeringen har inte tagit denna oro på allvar och inte lyssnat på studenterna och de professionella vid de olika lärosätena. Det är betryggande att vara vänsterpartist och i opposition då vi inte är ensamma om att starkt motsätta oss högerregeringens så kallade studentreform. Sedan den här högerregeringen tog över makten har de finansierat i stort sett varje förändring i högre utbildning genom nedskärningar på annat håll i högskolan. De har konsekvent vägrat att investera med nya pengar. Vi i är tillsammans med Socialdemokraterna och eniga om att anslagen till högre utbildning bör öka och kvaliteten i utbildningarna stärkas. Studentinflytande handlar ytterst om utbildningskvalitet. Det handlar om hur vi ska se på studenternas roll för att utveckla och påverka kvaliteten i utbildningen. Vid en internationell jämförelse har ett unikt studentinflytande tack vare en god lagstiftning, aktiva studentaktörer och en aktiv studentrörelse. Studentrepresentanter som på ett aktivt sätt deltar med ett unikt perspektiv på allt kvalitetsarbete som sker på lärosätena är enormt viktiga för att garantera och tillvarata studenternas inflytande. Erfarenheter från visar att kårobligatoriets avskaffande medfört ett antal negativa effekter vad gäller studentinflytandet och att utbildningens kvalitet har halverats. Det är svårt att se varför studieinflytandet i skulle möta ett annat öde om det blir avhängigt frivilliga medlemsavgifter och ett lågt statligt bidrag. Till exempel pekar den undersökning som har genomförts vid högskolan i tydligt på en sak, att studenterna tycker att det är helt okej att betala kåravgift så länge det är obligatoriskt. Det är av studenterna som skulle kunna tänka sig att betala om kårobligatoriet avskaffades. var berett att medverka till en förändring av studentkårerna med utgångspunkt i det förslag som utredaren presenterade i betänkandet Frihet för studenter om hur kår- och nationsobligatoriet kan avskaffas. En nödvändig förutsättning för att vi skulle stödja ett sådant förslag i en proposition är dock att statsbidraget till studentkårernas verksamhet inte är mindre än vad som föreslås i betänkandet. Regeringens förslag frångår utredningen just på denna viktiga punkt. Det statsbidrag som föreslås är mindre än en tredjedel av vad många remissinstanser menar är ett minimum. Verksamheten vid studentkårerna blir stympad och möjligheten att utöva sitt inflytande försämras. Alternativet är att högskolorna tvingas skära ned i andra delar av verksamheten för att stärka studenternas inflytande. Även förslaget att högskolorna bör ha ett tydligt ansvar för sociala insatser är begränsat i jämförelse med betänkandet. I propositionen sägs det att dessa insatser ska vara direkt kopplade till studenternas studiesituation medan utredningen talar om att insatserna ska ha anknytning till studiesituationen. Vi hade önskat att regeringen hade tagit denna fråga på lite större allvar eftersom inte behandlade dessa frågor. bör därför avslå propositionen Frihet och inflytande kårobligatoriets avskaffande. Jag yrkar bifall till vår gemensamma reservation. 217 (): var jag glad och tänkte: Äntligen kan vi genomföra den visserligen lilla men principiellt viktiga förändringen att se till att studenterna också får en frihet att själva bestämma vilka föreningar de ska och inte ska vara medlemmar i. När utredningen, som alla partier i utbildningsutskottet var överens om, kom med ett förslag kände vi i att det fanns en grund att bygga på, att vi hade något som kan hålla för framtiden och att vi hade en tydlighet. Vi kanske inte tyckte att förslaget var perfekt i alla delar, men det fanns något mycket bra. Det var också så det uppfattades av samhället i övrigt. Det var tydligt att många såg att detta kunde bli jobbigt och att det fanns några nackdelar men att det ändå var en början och något att bygga vidare på. Jag och tycker att det är viktigt att man själv får bestämma vilken förening man ska vara med i. Denna principiella inställning får dock inte rycka undan mattan för allt studentinflytande, tycker vi, och därför var det så bra att det kom ett någorlunda balanserat förslag. Som vi har hört är studentinflytandet i unikt och viktigt. Vi är nog alla överens om att det ger en unik kvalitet där de som grundutbildningen är till för, nämligen de som studerar på den, har en möjlighet att ha ett formellt inflytande och inte är utlämnade till olika lärares godtycke. Många bedriver säkert en bra undervisning och har bra kontakt med studenterna, men kravet på formellt inflytande står i högskolelagen, och för detta har vi haft kårerna på universiteten som har bedrivit denna verksamhet på ett mestadels unikt och imponerande sätt med självbestämmande. Det rimliga borde vara att man vill bevara detta. Det borde vara utgångspunkten. Det var i alla fall utgångspunkten för utredningen. Förutom studentinflytandet bedriver kårerna som sagt mycket annan verksamhet. Den studiesociala verksamheten är extra viktig att nämna. Det är viktigt att se att människor är något mer än det man presterar i yrkeslivet eller studierna. Vi har en rörlighet över landet bland studenter, vilket är bra. Då är det extra viktigt att det finns en möjlighet att få ett socialt liv utanför studierna. Det är en enorm kvalitetsfaktor för såväl studierna som människorna. Så här dagen före folknykterhetens dag skulle jag önska att vi härifrån kunde säga att den studiesociala verksamheten inte bara kommer att vara pubverksamhet utan även något annat. Jag är dock rädd att vi inte kan göra det. Precis som med studentinflytandet riskerar propositionen, om den inte avslås eller förändras, att innebära en kraftig försämring för den studiesociala verksamheten på kårerna i landet. Hade man gått på utredningens linje hade det sett annorlunda ut. Den invändning jag tänker koncentrera mig på gäller pengarna. Utredningen föreslog att man skulle ge per helårsstudent till studentinflytandet och 30 miljoner till den studiesociala verksamheten. Det är inte jättemycket pengar. Totalt blir det 95 miljoner plus .