prot · GX093 · 2009-09-16 00:00:00 — vid regeringsmakten jobbade vi intensivt med att polisen skulle samarbeta kring dessa frågor. Det finns ingenting att vara tveksam till när det gäller detta. sitter inte i . Där har vi haft en diskussion om register över alla flygpassagerare. Uppemot 20 datagrupper ska lagras i upp till 5, 10, 15 eller . Där kommer det att framgå bland annat vart du reser, med vem du reser och vad du äter på planet. Upp till 20 olika data ska registreras om dina resvanor och vad du gör. Detta ska man dessutom ha fri access till. att det är helt i sin ordning? Först och främst är det, precis som jag säger, inneffektivt och otroligt kostnadskrävande. Men är det verkligen så man kommer åt grov brottslighet som terrorism och människohandel? Jag tror inte det. Jag tror att man måste vara mycket mer sofistikerad. Det som är så tråkigt med den borgerliga regeringen i detta EU-samarbete är att man är så angelägen om att vara till lags. Man tittar så ängsligt på och och tänker att man vill vara en medspelare bland de stora, och man vågar inte stå upp för dessa viktiga principer om mänskliga rättigheter och integritet. Man vågar inte vara motvalls. Jag tror att om man som ett litet land inte vågar vara motvalls kommer man inte heller att ha något inflytande över utvecklingen på detta område. 32 () replik: Vi är alldeles överens om behovet av bättre processuella rättigheter. Självklart skulle vi vilja se samma rättigheter som finns i i alla de andra 26 EU-medlemsländerna. Jag tror också att vi kan vara överens om bakgrundsbeskrivningen att dessa frågor har varit uppe tidigare. Man hade ett stort paket uppe med tolkning och försvar. Det diskuterades , men det gick helt i stå eftersom några medlemsländer satte sig på tvären. Förslaget har inte gått igenom eftersom enighet fortfarande krävs. Då gäller det att få med alla 27 länder, annars blir det ingenting. För att komma vidare för att få en ökad rättssäkerhet och bättre processuella rättigheter kan vi som ordförandeland välja två olika vägar. Antingen slår vi huvudet stenhårt i väggen och skryter på hemmaplan om vilka krav som vi ställer, men får inte frågan framåt en enda millimeter. Eller också försöker vi känna av, förhandla, lirka lite grann och komma fram till resultat. Vi kanske inte kan nå så långt som vi skulle önska oss, men vi tar hellre två steg framåt än står kvar på samma punkt. Det är uppenbart att den tidigare socialdemokratiske talaren, , hellre slog huvudet i väggen för att vinna politiska poäng än att faktiskt ta dessa två steg framåt. Jag undrar om också tycker att det är en bättre taktik att gå in och förlora än att faktiskt ta steg framåt så att vi får bättre processuella rättigheter i hela . 33 () replik: Men, , vad är egentligen två steg framåt? Det är det jag tycker är det viktiga i diskussionen här. Är det att skryta över ett fantastiskt rättsligt samarbete där en människa som står åtalad inte får reda på vad den står åtalad för och inte får rättshjälp eller hjälp med tolkning under rättegången och därmed blir dömd på helt felaktiga grunder? Är det alltså två steg framåt? Eller är två steg framåt att faktiskt vara motvalls och ställa krav och hoppas på Lissabonfördraget? Det ser faktiskt ut att gå igenom. Där har vi vår chans att komma de riktiga två stegen framåt. Det här blir bara en chimär. Vi har ett fantastiskt rättsligt samarbete i : Människor far illa. Om ni far illa kan ni anmäla till för mänskliga rättigheter. Där blir målet liggande . Det är enorma köer där. Fem eller eller får du upprättelse. På vilket sätt är det här två steg framåt för en bra rättskipning i ? 34 () replik: Vad nu beskriver är hur det tidigare fungerat, hur långt vi tidigare kommit. Då hade vi, som vi vet, en annan justitieminister och en annan regering. Nej, vi har inte alls kommit framåt. Ett steg är kanske att få tolkning under rättegången men inte översättning av handlingar. Det är inte bra. Också vi vill ha översättning av handlingar. Men nog är det bättre att åtminstone få tolkning än att inte få det. I ett sådant här samarbete måste man försöka ta de steg som det går att ta. Ska man gapa efter allt? Ja, då vet ni vad som kan hända. Jag skulle vilja ställa en annan fråga till dig, . Jag är helt övertygad om att du har läst både det gamla Haagprogrammet och kommissionens meddelande och om att vi kan vara överens om att det här faktiskt är ett stort steg i rätt riktning kanske inte tillräckligt långtgående men ändå betydligt bättre än Haagprogrammet. Haagprogrammet antogs 2004 för att gälla . Då hade vi en socialdemokratisk regering. Utifrån Haagprogrammet lade den socialdemokratiska regeringen till exempel fram förslaget om teledatalagring. Det är antaget, även om vi i ännu inte genomfört det. Jag önskar verkligen att vi inte behöver genomföra det. kritiserar Socialdemokraterna kommissionens meddelande från integritetsaspekter, men ni var ju med och antog det tidigare Haagprogrammet som var mycket värre på området. Jag vet att du, , inte satt i då. Men det skulle vara intressant att få höra om du skulle ha röstat för Haagprogrammet. Eller tycker du att Socialdemokraterna då gjorde fel som drev igenom Haagprogrammet, som är betydligt värre utifrån integritetsaspekter än det kommissionsmeddelande som vi debatterar? 35 () replik: Jag tänker inte stå här och försvara Haagprogrammet i alla dess delar. Men det är snarare den borgerliga majoriteten och som blir oss svaret skyldiga, för visst är det märkligt att ni helt plötsligt är integritetskramare. röstade ni ju för FRA. Jag vet inte om då här i tryckte på ja-knappen beträffande FRA. Jag hörde i alla fall inget om att du skulle vara speciellt mycket emot, så det klingar ganska falskt nu när ni säger att ni är integritetskramare och vill föra fram de frågorna i Stockholmsprogrammet. Vidare handlar det om en utgångspunkt som jag tycker är otroligt viktig. Anledningen till att jag är för det europeiska samarbetet är att jag vill bygga fred och solidaritet mellan människor. Jag vill att alla folk, alla människor i , ska kunna leva ett bra liv, få chansen att utvecklas och så vidare. Då är det mänskliga perspektivet, hur människor behandlas inom det här regelsystemet, otroligt mycket viktigare för mig än taktiskt spelande kring hur vi nu bygger ett program där vi får framstå som potenta gemensamhetsförespråkare och där man får ta och i hand och vara en riktig europé. har regeringens arbete på det här området och i övrigt europeiskt samarbete för mig mer handlat om en rosenröd chimär man vill vara den bästa europén och vara med och spela med de stora grabbarna än om att stå upp för de mänskliga värdena. 36 (): Låt mig inleda med att återge ett meddelande från TT-Reuters-AFP från : Uppemot 65 båtburna migranter i tre smugglarbåtar befaras ha omkommit utanför under färden över , rapporterar . 16 omkomna har påträffats, och ytterligare 49 saknas och är sannolikt döda. säger sig spansk polis ha hittat sex barn drivande ensamma i en flotte utanför . Och här samlas vi i riksdag för att tala om ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i allmänhetens tjänst! har väl skillnaden mellan ord och handling, mellan verklighet och visioner, varit så monstruöst uppenbar som den blir här . har väl skillnaden mellan vad man påstår att EU arbetar för och vad som händer i verkligheten varit så uppenbar som här, precis . Jag hör redan invändningarna. Just eftersom det ser ut som det gör behöver vi detta så kallade Stockholmsprogram; det är med det här nya femårsprogrammet som vi ska ta itu med de problem som vi upplever med bland annat en migration som inte fungerar. Men låt oss granska det påståendet, och låt oss se i vilken riktning EU:s flyktingpolitik har drivits. Det vi ser i verkligheten är hur restriktiviteten ökar, hur hindren för människor som flyr från sina hemländer byggs högre och högre samt hur människor som befinner sig i EU jagas bara av den enkla anledningen att de inte kan återvända till sina hemländer. De kallas illegala och drabbas av förföljelse inte bara av statsmakten utan också av medmänniskor. Ja, fru talman, har slagit in på en synnerligen auktoritär väg när det gäller migrations- och flyktingpolitiken. Man har militariserat yttergränserna. Men det är inte yttergränser bara för EU, utan yttre gräns går numera i . Det är ett ansvar för oss i denna kammare att EU:s militariserade gräns hindrar människor som är på flykt undan förföljelse. Varje ledamot i denna kammare måste ta ansvar för det som händer vid vår yttre gräns. Vi har fått transportörsansvar. Det innebär att det företag som fraktar en person över EU:s yttre gräns inte bara kan bli ansvarigt för att betala återresan utan också kan bli bötfällt i många länder om inte personen senare befinns ha asylskäl. Det är ett av de förslag som har varit en mursten i byggandet av fästningsmurarna runt . En annan sten i detta fästningsbygge är stenhårda visumregler. Ju fler skäl man har för att lämna ett land för att leva i ett annat land, desto svårare är det att göra det. Visumreglerna används av EU och av för att hindra människor att lämna sina hemländer. Men det borde låt mig återkomma till det vara precis tvärtom. Dublinförordningen är ytterligare en byggsten i fästningsmurarna runt den regel som säger att du ska prövas i det land inom EU där du först sätter din fot; i varje fall gäller det de länder som undertecknat Dublinförordningen. I praktiken innebär det att människor ska prövas i länder som har helt olika rättstraditioner och helt olika bestämmelser för vad som är rätt till skydd undan förföljelse. Det är helt olika mottagningsförhållanden. Därför vore det förstås mycket rimligare att i stället för att naivt tro jag hör invändningarna också här att vi fixar till det i en massa andra länder låta den asylsökande söka i det land vederbörande vill. Vi ser runt om i , i alla medlemsstater av EU, hur papperslösa förvägras grundläggande mänskliga rättigheter bara därför att de av stater betraktas som illegala. De jagas av polis, och de får inte rätt till sjukvård. Här är inte ens bland de bättre i klassen utan bland de absolut sämsta. Vi ska diskutera frihet, säkerhet och rättvisa, men det är väl relativt uppenbart att den som tvingas fly sitt hemland inte upplever någon frihet i det EU som vi har skapat. Ett av dessa sex barn som hittades utanför upplever knappast någon säkerhet. Man kan förstås fråga vilken rättvisa det finns när det mer eller mindre är slumpen som avgör om en person som möter EU:s militariserade gräns får rätt att söka asyl eller inte. Jag tror, och man ska nog vara ärlig och säga det, att det som här betraktas som i allmänhetens tjänst egentligen helt enkelt handlar om att allmänheten är vi som är lyckligt lottade att vara födda inom unionen. Inga andra ska komma här och göra anspråk på att utgöra allmänheten. Inga andra ska komma här och göra anspråk på de mänskliga rättigheter som vi från sida anser är universella. Det är alltid intressant, jag ska erkänna det, att lyssna lite grann till hur det går till när andra utskott debatterar. här har vi haft en omgång med justitieutskottets ledamöter. Förutom att jag tror att man på sina håll behöver lära sig att yrka på sina reservationer är en del av debattekniken kanske inte den skarpaste. Inte minst är det intressant att lyssna på och . Den ene vill prata om ingenting, för det finns ingenting att prata om. Vi har ingenting att ta ställning till. Man undrar förstås vad den gör i den här kammaren över huvud taget. Han borde väl ha något vettigare att göra än att stå här och prata om ingenting. Å andra sidan säger han någonting. Han säger i praktiken att de mänskliga rättigheterna är förhandlingsbara. Vi ska åka ned och förhandla om dem. Det är klart att vi inte får som vi vill med de mänskliga rättigheterna. Det begriper ju varenda människa. När 27 medlemsstater ska komma överens ska man inte tro att de mänskliga rättigheterna kan vara giltiga hur som helst. Den andre sätter likhetstecken mellan liberal och folkpartist. Det är i och för sig underhållande, men det är i ärlighetens namn i denna moderna tid som vi lever i till och med ideologiskt helt felaktigt. och har sina inlägg i denna debatt, men sammantaget får man ändå säga om alliansföreträdare att de har stora förhoppningar om att vi ska komma väldigt långt i de kommande diskussionerna om Stockholmsprogrammet. Vi ska åstadkomma mycket. Jag är den första att säga att om allt det som här utlovas blir verkligt kommer vi att gratulera. Precis som någon av dessa två sade kommer vi med konstruktiva förslag. Den andre tyckte att vi inte hade något att säga, att vi ville lämna EU, men den ene tyckte kanske att vi hade en del konstruktiva och bra förslag. Ta den diskussionen, och , er emellan . Det intressanta är att vi visar en EU-kritik, ett EU-motstånd, för att utvecklingen går i fel riktning. Det är vår uppenbara uppfattning. gör vi vad vi kan för att förändra de arenor som vi ändå är med på. Det är inget konstigt med detta. Gör det inte till en fråga om utträde eller inte! Granska våra förslag, precis som vi nu erbjuder allmänheten att granska vårt alternativa Stockholmsprogram! Det är vad vi har lagt fram. Jag har ett par frågor att ställa till de kommande debattörerna. Det finns några på talarlistan efter mig. Majoriteten i socialförsäkringsutskottet talar faktiskt om att ytterligare gränskontroller måste gå hand i hand med att fler kanaler för laglig invandring öppnas och med ökade möjligheter att söka asyl. Detta är intressant, det har vi hävdat i debatt efter debatt här i kammaren. vill jag fråga: Vilka är dessa nya lagliga vägar att söka asyl? Vi är väl medvetna om att det saknas lagliga vägar att komma till EU och söka asyl. Det är så fästningsbygget fungerar. Därför ska det bli intressant att lyssna på de tre kommande talarna när de klargör vilka dessa lagliga vägar att söka asyl förväntas vara. Om sådana inte öppnas, kommer ni då att motsätta er ett Stockholmsprogram som innebär att man ökar kontrollen? Kommer ni att använda den vetorätt som trots allt har om man inte öppnar de lagliga vägar som ni säger er förespråka? Ni säger också: Beträffande in- och utresekontroll anser utskottet att en hög säkerhetsnivå kräver en absolut respekt för mänskliga rättigheter och internationellt skydd. Det är en stark formulering, jag gillar den ett absolut skydd för mänskliga rättigheter. Min andra fråga till de kommande debattörerna är därför: Om ett absolut skydd för de mänskliga rättigheterna inte uppnås i förhandlingarna om Stockholmsprogrammet, kommer ni då att gå med på att underteckna avtalet om ett Stockholmsprogram eller kommer ni att motsätta er det? Någonstans här avgörs nämligen om de mänskliga rättigheterna är förhandlingsbara, som den ene tyckte, eller om de inte är det, som jag tror att den andre tycker. Med dessa två frågor vilka de lagliga vägarna är och vad absolut respekt betyder lämnar jag möjligheter till replik i den kommande debatten. I detta anförande instämde och (båda v). 37 () replik: Jag tillhör dem som tycker att gör en tänkvärd beskrivning över utvecklingen i . Det är en utveckling som jag som liberal och folkpartist på många sätt tycker inte har varit särskilt lyckad i alla delar. Jag och mina liberala vänner i drivs av tanken av att vi tillsammans ska sätta en så bra standard, en humanitär standard, när det gäller synen på migration att den också går att beskriva som liberal. Vi ska se till att människor som söker sig till vår del av världen får en chans till en rättvis prövning och i ganska hygglig omfattning också rätt att få stanna i vår del av världen, den rika delen av världen. Tyvärr finns det andra krafter i som driver på för den politik som du beskriver, , och inte helt felaktigt, skulle jag vilja säga. Vi har dock att hantera förutsättningarna för att vi tillsammans ska göra det hela ändå något bättre. Jag känner igen den lite extrema hållningen allt eller inget. Jag tror att man steg för steg kan göra saker till det bättre. Det är hela tanke med att vi deltar i Europasamarbetet. Det är också hela tanken med att vi deltar i arbetet med Stockholmsprogrammet, som också gäller migrationsområdet. Men jag tolkar det inte på något annat sätt än att hela tanken med verksamhet är ut ur EU och snabbast möjligt, för det är det bästa sättet att skapa en bättre värld. Vi är verkligen olika i vår syn på internationalism. får själv fundera över begreppet liberal. 38 () replik: Jag tror att nog inte var helt beredd på att ta en replik. Jag tror att han satte upp sig som replikant därför att han ville säga att man faktiskt kan vara folkpartist och liberal . Det får man gärna tycka, och jag är inte den som ska uttala mig om hur liberaler tycker och tänker absolut inte om hur folkpartister fungerar. Men en sak är värd att notera i det säger. Han uppfattar det alltså som extremt att säga att det är allt eller inget. Men de mänskliga rättigheterna är okränkbara. De är inte förhandlingsbara, utan det är allt eller inget. Man kan inte säga att vi får diskutera asylrätten lite grann med de andra och se hur det går. Man kan inte prata om den personliga integriteten och rätten till ett privatliv, stadfäst i många internationella konventioner, som att vi åker ned och ser hur det går. Man kan kalla det extremt. Jag skulle nog faktiskt vilja säga, utan att göra anspråk på begreppet i dess fulla mening, att det snarare är ganska liberalt att ha den uppfattningen om de mänskliga rättigheterna att de faktiskt inte går att förhandla om, att de är absoluta. Sedan försöker göra det enkelt för sig och säger att vi egentligen är emot EU och att det därför inte är så intressant att diskutera. Men jag tror inte att han menar det, därför att jag tror att han, precis som andra kunniga och engagerade ledamöter, säkert har tagit del av vårt alternativa Stockholmsprogram som är presenterat för offentligheten och där vi drar upp riktlinjerna för hur vi skulle vilja att detta Stockholmsprogram utvecklas. Om inte får han väl göra det efteråt och återkomma med en ursäkt, därför att där finns konkreta förslag på vad man borde göra, och jag ska i min andra replik återkomma till vilka de är. 39 () replik: Vi liberaler är reformistiskt inlagda. Vi tror på evolution. Här står en man som har stött revolutioner och gärna diverse röda sådana. Historiskt sett har det , numera , alltid stått i bjärt opposition mot . Jag tycker att detta är hedervärt för oss och att det är bra att man belyser skillnaderna mellan våra partier. Jag tycker att det är viktigt att man aldrig försöker tumma på att engagemanget är äkta, och jag försöker inte tumma på att ditt engagemang för utsatta människor är äkta, . Men jag kräver också att du visar respekt för vårt engagemang för utsatta människor när vi tror på evolution och reformism och inte på revolution, det vill säga allt eller inget. Jag tror inte på detta att säga: Nej, vi tänker inte samarbeta. Vi tänker stå vid sidan och vänta på att vi ska få hela världen med oss. kommer massor av människor att få sina liv förstörda i väntan på att allt ska bli perfekt. Som liberal tror jag att vi kan vinna mark för att göra vårt samhälle, vårt , vår värld lite bättre. Men det kräver också att man vågar gå in rakryggad i förhandlingsrum med andra länder och tala om vad man tycker, men i vissa fall också vara beredd att kompromissa och säga: Okej, det gick inte hela vägen, men vi kommer tillbaka, vi tänker fortsätta. Det är den liberala kampen, den folkpartistiska kampen. Jag är inte imponerad av den vänsterpartistiska kampen. 40 () replik: Nej, nu håller vi i inte på med något av vårt arbete för att imponera på . Det är nog inte heller så lätt att göra det. Det finns väldigt många varianter av skämtsamheter och lustigheter som man kan göra om begreppet vi är reformistiskt inlagda, som alldeles sade, men jag tror att jag avstår från det. Jag kan bara notera att man alltid kan mäta, framför allt folkpartisters men också andras på den borgerliga sidan, argumentationsstyrka i fråga om hur många minuter det tar innan de börjar prata om kommunismen. klarade sig två ungefär, men sedan kom det. Och det är väl ungefär så stark den folkpartistiska argumentationslinjen är. Men det där passar mycket bättre på någon studentskiva någonstans, eller i vart fall i något annat sammanhang än i den seriösa diskussion som vi här behöver ha om de mänskliga rättigheterna som icke förhandlingsbara. Bara för att visa på vår konkreta hållning i de här frågorna har vi lagt fram tre förslag på asylrättens område i vårt alternativa Stockholmsprogram, som jag gärna vill att tar med sig. För det första: Stoppa Frontex och militariseringen av de yttre gränserna! Det är inte militär som människor ska möta utan ett samhälle som frågar: Hur är det? Vad har du för behov? Behöver du skydd? För det andra: Lagliga vägar till behöver skapas. Det är också ungefär vad socialförsäkringsutskottets majoritet skriver. Kan vi hitta en överenskommelse om att asylviseringar är bra ska vi vara de första att välkomna denna. För det tredje: Ge rättigheter och uppehållstillstånd till papperslösa! Så länge som asylrätten ser ut som den gör kommer det att finnas papperslösa, oavsett om eller någon annan här vägrar eller vill se det eller inte. De här tre konkreta punkterna är våra förslag på asylrättens och migrationspolitikens område för att göra detta Stockholmsprogram något bättre än vad det annars skulle vara. Se där ett exempel på konkreta förslag för förändring, något helt annat än vad alldeles anklagade oss för. 41 () replik: Vi har debatter , så tyvärr hade jag gått ut för att käka lite lunch medan pratade. Men det finns tv-apparater ute i kammarfoajén, så jag kunde följa vad han sade. Det är bara att konstatera att är ett levande exempel på att när man inte har så mycket att komma med får man helt enkelt gå till attack. När det gäller om mänskliga rättigheter kan förhandlas eller inte förhandlas om var det intressant att höra att jag skulle påstå att de är förhandlingsbara. kan man fråga hur tror att för mänskliga rättigheter kom till. Den förhandlades fram. Det kanske inte var helt givet att det skulle bli exakt de formuleringar som finns och inte några andra, utan det var en förhandlingsfråga. Om man inte vill vara med i det europeiska samarbetet är det klart att man inte behöver förhandla. Då kan man sitta hemma och säga att vi här i har rätt och att de andra har fel. Då gör man det väldigt enkelt för sig. För att det inte ska råda några som helst missförstånd tycker jag självklart att alla länder, och definitivt alla EU:s medlemsstater, ska uppfylla de krav på processuella rättigheter som kräver. Men vid tidigare EU-förhandlingar blev det tvärstopp därför att några medlemsstater sade nej. Det är den verklighet som råder, och vi som tar ansvar måste ta hänsyn till verkligheten. Men det skulle vara intressant att höra hur och skulle ha tagit sig an EU-förhandlingarna, om det nu hade varit en vänsterpartist som var justitieminister och satt som ordförande för , för att komma framåt i de processuella frågorna. 42 () replik: Förutom att jag tackar för informationen om matintag ska jag försöka svara på frågan. Det är väldigt enkelt: Vi skulle ta fram det som borde vara den svenska positionen i de här förhandlingarna, det alternativa Stockholmsprogrammet med punkter och krav på hur samarbetet borde utvecklas på det här området. är säkert väl medveten om detta, som jag sade att också andra engagerade och kunniga medborgare och ledamöter är. Vi har i tio punkter tagit fram hur vi tycker att det borde se ut. Det gör att hela diskussionen om att vi är emot och därför inte ska vara med i diskussionen blir lite löjlig. Jag gissar att den är färdigskriven, eller så sitter den så djupt inne i huvudet hos en del på den borgerliga sidan att man liksom inte kan växla om, inte ens när man förstår att vi har ett alternativt program, att vi har konkreta punkter att komma med: moratorium för lagstiftning tills vi har utrett det, stopp för militariseringen av de yttre gränserna. Vi har en mängd olika förslag.