prot · GX0919 · 2009-10-22 00:00:00 — Det finns ett skyddsområde runt anläggningen där man inte får ha mobiltelefon påslagen, men utvecklingen går framåt, och vindkraften utgör nu med sina höjder ett hot mot forskningen. Anledningen är att signalerna från mobiltelefoner studsar på vindsnurrorna och stör ut de signaler man samlar in. Det är således viktigt att skydda forskningen. Jag har försökt informera mig i denna fråga och fått till svar att det är en juridisk fråga, men även en juridisk fråga måste kunna lösas. Min fråga till statsrådet blir därför: Är statsrådet beredd att vid sitt besök på informera sig i denna akuta fråga och medverka till en så snabb lösning som möjligt innan det blir för sent? 50 Statsrådet (): Tack för frågan! Den ger mig också anledning att något utveckla regeringens allmänna syn på forskningspolitiken. Vi genomför nu en mycket stor satsning i svensk forskningspolitik. Vi ökar anslagen med över . Det är den största satsningen i modern tid, som görs på svensk forskning. Rymdforskning är en del när det gäller den ökade forskningssatsningen, som regeringen genomför. Det är ett mycket viktigt område. Just när det gäller den specifika frågan måste jag säga att jag gärna ber att få informera mig om frågan. Finns det möjlighet för mig att skaffa ytterligare kunskap om detta gör jag gärna det. ska jag förstås som minister akta mig väldigt noga för att göra någonting som uppfattas som att jag lägger mig i olika typer av juridiska processer. 51 (): Jag är nöjd med det svaret. 52 (): slutar jag i . Jag har varit här . Jag roade mig med att ta fram mitt första anförande som hölls på en allmänpolitisk debatt . Jag ska, statsrådet , citera mig själv. Det gäller äldreboenden för oss äldre: Antalet 80-åringar beräknas öka med och 85-åringarna, de som är i störst behov av vård och omsorg, . De äldre mår bättre, men omfattningen av kroniska ålderssjukdomar minskar inte. Detta faktum, som ibland förtigs, leder till ett ökat behov av vårdplatser. Åldersutvecklingen visar på ett behov av att öka antalet platser på exempelvis ålderdomshem , på långvården och sjukhemmen , inom servicebostäder , inom den specialiserade vården och inom hemsjukvården . Detta hade jag hämtat ur . vet vi att det har varit ett stort behov av äldrebostäder, och de har snarare minskat än ökat trots vad sade. Vad kommer regeringen att göra när jag har åkt härifrån? 53 Statsrådet (): kan vara lugn för framtiden. Vi kommer att sakna i kammaren. Demografin har fortsatt att utveckla sig i positiv riktning . Medellivslängden har stigit . Allt fler blir äldre, och med en god bibehållen hälsa glädjande nog. Men i livet behöver fortfarande de flesta stöd och insatser, både när det gäller hemtjänst och platser i särskilt boende. Vi identifierade att det fanns ett behov från statens sida att gå in och stödja utbyggnaden av äldreplatser. 18 000 platser försvann , och vi inrättade ett investeringsstöd. Platserna fortsatte att minska 2006 och 2007. har vi fått siffrorna . De indikerar att var det vid det årets slut fler personer som bodde i särskilt boende än året innan. 400 fler personer hade tillgång till ett särskilt boende. Det är glädjande. 54 (): Jag vill skicka med att det är otroligt viktigt att vi inser att trots att vi blir äldre är vi olika. Vi har olika behov och olika förutsättningar. Trygghet består i att det finns ett boende för alla där vi kan känna oss trygga och att vi kan få välja själva. Jag tror att det är bra att det finns olika nivåer på boendena, såväl så kallade särskilda boenden som trygghetsboende och kanske serviceboende. Det utgör en trygghet och garanterar kanske också att vi bor kvar i vår invanda miljö. Delar statsrådet och regeringen den uppfattningen? 55 Statsrådet (): För den som bor kvar i sin egen invanda miljö, kanske med hjälp och stöd av hemtjänst, är det naturligtvis det bästa alternativet om man föredrar det. Där finns det också en positiv siffra som jag gärna nämner. Antalet personer som får del av ökade 2008 jämfört med . Så det finns positiva tecken. Men jag tror att vi behöver alternativa boendeformer. Många önskar den form av trygghetsboende som en utredning har tittat närmare på, och investeringsstödet kommer att gälla för byggandet av trygghetsbostäder . Med det vill jag önska lycka till. Jag är övertygad om att hon kommer att ha många uppgifter även i fortsättningen. Det är långt till ett äldreboende. Jämställdhetsfrågorna under det svenska EU-ordförandeskapet 56 (): Jag tycker att det är väldigt intressant att följa det svenska ordförandeskapet i EU. Jag prioriterar jämställdhetsfrågorna. Det utgår jag från att också jämställdhetsministern gör under ordförandeskapet. Därför blir jag bekymrad när jag hör ledande politiker ha ett språkbruk och föra en politik som drabbar kvinnor men också minoriteter. Jag tror att det är viktigt att man markerar, även om det är mot en premiärminister som Berlusconi, när någon uttrycker sig på ett sätt som man vet påverkar hur människor förhåller sig till diskriminering och kvinnors rättigheter som människor. Det påverkar naturligtvis inte bara utan också vår omvärld. Jag har saknat ställningstaganden som under G8-mötet. Vi vet att det har varit upprop inför . Vi vet att det nu är en namninsamling. Vi vet att man har haft en omröstning i , där regeringens partivänner huvudsakligen inte ställde sig på den sidan. Man tyckte inte ens att det var värt att titta på mediernas situation. Hur jag än följer det ser jag inte att jämställdhetsministern har tagit ställning för kvinnors rättigheter gentemot Berlusconi och hans politik. Men jag vill erbjuda jämställdhetsministern att göra det här. Det är mycket efterlängtat att få ett tydligt ställningstagande. 57 Integrations- och jämställdhetsminister (): Först vill jag säga att liberalerna ställde sig bakom det ställningstagande som hänvisar till. Det är beklagligt, vill jag säga, med en massa olika uttalanden av Berlusconi. Det möter jag både som ansvarig för romafrågor, diskrimineringsfrågor och jämställdhetsfrågor. Det är självklart att det är olämpligt, för att inte säga oacceptabelt med den typen av uttalanden från en regeringschef, i det här fallet i . Vi jobbar med mycket konkret politik för att förbättra kvinnors situation i EU, inte minst när det gäller kvinnors möjligheter till arbete och när det gäller våldsfrågor. Om jag ska ägna min tid åt att skicka ut uttalanden och pressmeddelanden varje gång Berlusconi uttalar någonting kommer det att kräva väldigt mycket tid. Men i bilaterala samtal med mina kolleger lyfter jag upp de här frågorna, och jag utgår från att statsministern gör det i bilaterala samtal med Berlusconi. 58 (): Jag har försökt att ta upp den här frågan lite mer under hand och på olika sätt uppmärksamma företrädare från regeringen och andra som har ledande politiska uppdrag på den. Jag tycker att det är väldigt viktigt. Jag tycker också att man bör kunna ha en samsyn. Jag välkomnar att jämställdhetsministern uttalar sig tydligare här. Men det räcker inte. Det måste leda till något mer än pressmeddelanden. Det måste vara något konkret. Det är inte acceptabelt att en av de ledande politikerna i får uttala sig så diskriminerande, så förnedrande, så förolämpande mot kvinnor och också företräda en politik i den riktningen. Vi har också den romska situationen. Det är en politik som har näst intill fascistiska drag. Det måste också hanteras väldigt tydligt. Det kan vi återkomma till, och det vet jag att det finns ett arbete för. Men det handlar om jämställdhetsfrågorna. Jag vet att det finns partivänner till Berlusconi i regeringen som har varit en del i hans valkampanj och stöttat honom. Det ligger ett stort ansvar på regeringen att vara aktiv här. Kunde man vara aktiv och stödja honom måste man också vara aktiv och tala om att vi inte accepterar hans uttalanden och hans politik på det här området. 59 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag håller med . Det ligger ett stort ansvar på oss alla som politiker, inte bara på mig eller oss som statsråd utan också på er som riksdagsledamöter att vara med i den politiska debatten och ta avstånd från olämpliga uttalanden från olika andra kolleger inom unionen. Med det sagt vill jag ändå säga att den italienska jämställdhetsministern är väldigt intresserad av jämställdhetsfrågor och är mycket aktiv på området. Vi har ett bra samarbete. Jag beklagar verkligen Berlusconis uttalanden i olika sammanhang. Men jag måste säga att jag i alla fall är nöjd med det samarbete som jag och min kollega i har på området. friskolor och konkurrensen på skolområdet 60 i (s): Jag skulle vilja ställa min fråga till statsrådet . I mitt län, , har det statliga bolaget , som är en del av , ansökt om att få starta fristående skolor, gymnasieskolor, i två kommuner. Av deras ansökan framgår det att man år tre kalkylerar med ett överskott på . har ett avkastningskrav på sig från sina ägare, det vill säga staten. Det betyder att staten via sitt helägda bolag konkurrerar med kommunerna och också att en del av de skatter som kommunen tar ut av sina invånare hamnar som vinst hos staten. Tycker statsrådet att detta är en rimlig ordning, att staten konkurrerar med kommunen om att bedriva gymnasieutbildning och dessutom har ett avkastningskrav på sig? 61 Utbildningsminister (): Jag tycker att frågeställaren mycket väl belyser ett par mycket svåra principiella frågor. Från borgerligt håll är vi mycket skeptiska till att staten ska bedriva företagsverksamhet över huvud taget. finns det en lång rad företag som har byggts upp i statlig ägo . Det här är några. Vi har många andra. Några försöker vi sälja, och några har vi sålt. Det är inte just nu marknad att sälja företag. är den gamla AMU-gruppen. Då tror man att det är privat, men det är statligt. Det är helt riktigt. De bedriver utbildningsverksamhet. Det har de alltid gjort, AMU-utbildningar historiskt. gränsar det till gymnasieutbildningar med olika yrkeskurser och annat. Jag tycker att pekar på ett mycket svårt avvägningsproblem. Vår grundhållning är att vi ska minska mängden statliga företag, och de ska inte konkurrera med privata företag. Med det stora arv som den här regeringen har av statliga företag går det inte att ändra allting. 62 i (s): tycker jag inte att statsrådet ska skylla den socialdemokratiska regeringen för att AMU som det hette då bolagiserades, för det var faktiskt den förra borgerliga regeringen som gjorde det 1993. Inriktningen på de här utbildningarna var, precis som statsrådet säger, arbetsmarknadsutbildningar. Kommunerna kunde också och har kunnat köpa sfi-utbildning eller annan specifik utbildning. Men är inne på ett område som de facto är kommunens ansvar, alltså att driva gymnasieskola. Regeringen kan styra det här. Våra statliga bolag i statens regi har att följa aktiebolagsordning och bolagsordning men också regeringens riktlinjer, och regeringen kan genom ägardirektiv, genom ett regeringsbeslut, också styra vad bolagen ska syssla med. Är statsrådet beredd att titta över vilka riktlinjer och ägardirektiv har på dessa områden så att man i fortsättningen inte kommer att konkurrera med kommunerna när det gäller gymnasieutbildningen? 63 Utbildningsminister (): Om det vore så enkelt. Vi håller just nu på med skollagen, kan jag berätta, och vi funderar, precis som kommer att få göra framöver, över var gränsen går för de här blandformerna. Vi har kommuner som äger bolag ihop med statliga bolag, och så driver de utbildningar som har börjat som en arbetsmarknadsutbildning, till exempel en svetskurs. Det går över i yrkesvux, vuxenutbildning. Det är ett gränsland som är ganska stort. Är det bra utbildningar får man väl ofta akta sig för att stänga bara för att man rider på en massa principer. Det är många svåra avvägningar när man ska göra om detta område, men på , vill jag säga, tycker jag inte att vi ska ha statliga företag som driver affärsverksamhet över huvud taget. Det är min principiella grundhållning, men det är ett rätt långsiktigt arbete. Så länge vi har dem får vi finna oss i att de bedriver affärer; det är så att säga därför de finns. 64 (): Min fråga går till statsrådet och gäller barnfattigdomen. Barnfattigdomen ökar i . Hos ensamstående föräldrar ökar den lavinartat. riktar hård kritik mot att staten inte gör sitt yttersta för att bekämpa barnfattigdomen. Allt djupare klassklyftor föder allt större barnfattigdom. Vad gör regeringen och för att minska barnfattigdomen? 65 Statsrådet (): pekar på någonting som har varit en ganska långsiktig utveckling. Barnfattigdomen och fattigdomen har ökat i . Det var inget som påbörjades med ett regeringsskifte, utan det har varit en utveckling . Det handlar naturligtvis om att ge människor, föräldrar, som lever i ett utanförskap möjlighet att åter komma in på arbetsmarknaden. Det här är inte bara ett svenskt utan också ett europeiskt perspektiv, där vi kan se en likartad utveckling i hela . Därför var det en av utgångspunkterna på den konferens som förut nämnde, alltså fattigdomskonferensen som hålls i EU där vi är ganska överens om att ett viktigt perspektiv är att fler människor ska kunna få ett arbete. När man får en egen försörjning och en inkomst som är större än det bidrag som man har erhållit ger det nya möjligheter. Det ger en större makt över det egna livsvalet, och det är det absolut bästa, enklaste även om det inte är enkelt och viktigaste verktyget för att komma framåt och bekämpa både vuxenfattigdom och barnfattigdom. 66 (): Om det inte är ett faktum är det kanske en nyhet för att också arbetslösheten stiger katastrofalt i . Effekterna av regeringens politik på våra välfärdssystem gör ju att allt fler människor hamnar hos socialkontoren och att allt mer och större försörjningsstöd måste betalas ut av våra kommuner. När det inte finns arbete eller egen försörjning och när försämringar i arbetslöshets- och sjukförsäkringen tvingar barnfamiljerna till socialkontoren vad gör regeringen då? Jag anser faktiskt att det här kommer att vara den mest dolda ohälsan i vår historia. Är det meningen med regeringens politik? 67 Statsrådet (): Jag tror inte att eller någon annan har undgått att se att vi befinner oss i en internationell lågkonjunktur av sällan skådat slag. Det får konsekvenser för arbetslöshetstalen. De går upp i varje land. Hos alla våra europeiska grannar sitter man med åtstramningspaket. Här i har vi sparat i ladorna under de goda tiderna. Vi har sett till att fler människor kom i arbete. När vi gick in i lågkonjunkturen var det 180 000 fler svenskar som hade ett arbete att gå till än vad som var fallet när vi tog över regeringsmakten. Det gjorde att vi är betydligt bättre rustade att också klara lågkonjunkturen när arbetslösheten stiger. Vi har också försett kommunerna med möjligheter att kunna ge ersättningar, för vi vet att socialbidragsberoendet stiger när arbetslösheten ökar och människor blir arbetslösa. Det sker under lågkonjunktur. Det som är den stora uppgiften för framtiden är att se till att de som halkat ur arbetsmarknaden snabbt kan komma tillbaka igen, och den här regeringen har väldigt mycket politik för en snabb återgång, både rehabilitering om man har en sjukdom men också möjlighet till en återetablering på arbetsmarknaden. 68 TREDJE VICE TALMANNEN: Då kan jag berätta att vi har talman på läktaren. Det är en mycket stor glädje för mig att hälsa talmannens gäst, talman, välkommen till kammare . It is a great honour for me to welcome the Speakers guest, the Speaker of the Chamber of Deputies of , to the Chamber. We are delighted to have you here! Användandet av burka och niqab inom offentlig verksamhet 69 (): Min fråga är till statsrådet . I skolor och utbildningar i förekommer det nu i enstaka fall att människor vill dölja sitt ansikte för andra med klädnaden burka och niqab. Det här är ett bekymmer, eftersom skolor bygger mycket på kommunikation. två stora lärarförbund och många skolor har vädjat till regeringen att fastställa centrala riktlinjer om att vi inte bör dölja ansiktet för varandra i skolorna. Statsrådet har dock sagt att detta bör beslutas lokalt på varje enskild skola och arbetsplats, vilket ger viss debatt och vissa bekymmer, överklagande till och olika riktlinjer. Vore det inte rimligt med centrala riktlinjer i offentligt finansierad verksamhet som skola, äldreomsorg, sjukvård och daghem om att vi inte döljer ansiktet? 70 Integrations- och jämställdhetsminister (): Först vill jag säga att utgångspunkten för regeringens politik är att människor har frihet att klä sig som de vill. Det tror jag att alla här i kammaren håller med om. Med det sagt vill jag också säga att självklart kommer det inom vissa yrken i samhället att bära med sig konsekvenser om man döljer hela ansiktet. Jag tror att skola och förskola är en typ av verksamhet där man verkligen behöver se läraren eller eleven i ansiktet. Jag vet att det finns fall anmälda till DO om diskriminering i de fall skolledningen har sagt att man inte kan bära niqab i skolan. Jag kan inte annat , precis som alla andra i samhället, följa vad domstolarna kommer att landa i. Min utgångspunkt är dock att i skolan och förskolan ska vi kunna se varandra i ansiktet, men varje skolledning måste faktiskt fatta beslut utifrån sin verksamhet och vad de anser vara bäst för sina lärare och elever. 71 (): Jag välkomnar det tydliga principuttalandet: att det är en poäng att kunna kommunicera med hela ansiktet när vi människor ska kommunicera med varandra. Om skulle komma fram till att det är ett brott mot lagen om skolor vill ha denna regel, vore det då läge att ta upp frågan till diskussion från staten? Är lagarna bra som de är då? Vore det inte rimligt och en enkel praxis med centrala riktlinjer så att man slapp den här ibland rätt uppslitande frågan på skola efter skola, äldreomsorg efter äldreomsorg? 72 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag kan inte stå här och spekulera om hur domstolarna kommer att döma i enskilda frågor, utan vi får följa processen precis som alla andra. Återigen: Utgångspunkten är att människor har frihet att klä sig som de vill, men inom vissa yrken kommer det antagligen att vara olämpligt. I mitt fall sade jag att inom förskola och skola är det olämpligt att inte kunna se ansiktet. Det är en fråga som varje skolledning måste ta till sig. I den skola där mina barn går kräver jag att jag kan se deras lärare i ansiktet. Det skulle jag förmedla till skolledningen, och sedan måste skolledningen fatta det beslutet i så fall. Jag kan alltså inte spekulera om hur det kommer att se ut eller om hur domarna kommer att falla ut, utan den processen får vi följa som alla andra. Handel med länder som kränker mänskliga rättigheter 73 (): Jag vill lite grann följa upp fråga till handelsministern. Mänskliga rättigheter och frihandel bör ju höra ihop när allting är som bäst. Tyvärr gör det inte alltid det utan vi har bilaterala avtal med länder som ibland struntar ganska mycket i de mänskliga rättigheterna. I mitt fall tänker jag mest på situationen för hbt-personer runt om i världen. Vi har bilaterala avtal med länder som ordentligt har börjat förfölja och till och med döda hbt-personer. När man frågar statsrådet vad hon har för uppfattning i de här frågorna får man veta att hon ändå tycker att vi ska fortsätta med handel med de här länderna. Jag skulle vilja att statsrådet utvecklar det lite grann. Ett problem i det här sammanhanget är ju att vår trovärdighet i världen faktiskt kan sänkas genom att vi stöder den typen av länder som inte har respekt för mänskliga rättigheter. 74 Statsrådet (): Tack för en väldigt viktig fråga som vi arbetar mycket med. Som jag sade i mitt tidigare svar tror jag att bojkott är sista vägen vi ska gå. Det handlar om dialog. Det handlar om ökad öppenhet. Det handlar om handel i nästan alla fall. Tyvärr är det så, ska jag säga i stället, att många av de länder som kränker mänskliga rättigheter och som kränker framför allt hbt-personer har vi inte avtal med . Jag önskar snarare att vi hade det för att respektera mänskliga rättigheter tydligare. Jag tror att absolut bästa vägen att gå just är att visa att svenska företag verkar i de här regionerna och att svenska företag står för någonting helt annat. Det är ett arbete som också kan ingå i CSR, Corporate Social Responsibility. Precis som arbetet med hiv/aids-frågor, som är väldigt viktigt i och som många svenska företag bedriver, skulle även hbt-frågor kunna ingå. 75 (): Tack för svaret! Jag skulle vilja säga att det ändå finns en viss skillnad mellan bojkott och frihandelsavtal. När man bojkottar gör man ju någonting mycket mer aktivt än att inte upprätta ett bilateralt frihandelsavtal. Det finns en viss skillnad där. I det sammanhanget vore det väl bra om kunde markera mot de länder som inte respekterar mänskliga rättigheter i allmänhet och hbt-personer i synnerhet. Vi vet att det finns stora problem i väldigt många delar av vår värld. Där tycker jag i alla fall att man skulle kunna använda inte bara ett medel. Vi har pratat i den här kammaren om hur vi hanterar biståndsfrågor och att man inte ska ge bistånd till diktaturer, men vi har ju handelsavtal med länder som struntar i mänskliga rättigheter. Vi borde väl vara lika konsekventa i det sammanhanget. 76 Statsrådet (): Jag är fullt och fast övertygad om att bästa vägen att gå är att ha en utökad handel. Däremot handlar det på politisk nivå väldigt mycket om att i dessa frihandelsavtal också ha tydliga klausuler angående mänskliga rättigheter. Det är precis det som också har varit ett stort problem för , frihandelsavtalet mellan EU och GSSE, där bland annat ingår. Det är ett typiskt sådant land som kränker mänskliga rättigheter och inte accepterar hbt-personer. Nästa land, där jag var , är . Där kränker man också hbt-personer. Man förhandlar nu med EU om ett handelsavtal. Där är det också väldigt viktigt att trycka på den här delen. Jag tror ändå att vi gör absolut bäst nytta på plats i landet genom att visa att vi tycker annorlunda. Vi respekterar hbt-personer. Framför allt när det gäller handel handlar det om att våra svenska företag är goda förebilder och respekterar hbt-personer precis som alla andra. 77 (): Jag har en fråga till forskningsminister . Det jag är väldigt glad för är att äntligen har fått en forskningspolitik som är långsiktigt hållbar och har fokus på innovationer. Vi har i varit dåliga på att ta vara på goda idéer och föra över dem i form av ökad tillväxt. Ett problem är ju att man faktiskt inte lyckas förtydliga och begripliggöra resultaten så att en företagare kan utveckla sina produkter. har haft ansvaret för forskningskommunikationen men har talat om att de numera inte vill påta sig den rollen fullt ut. Har forskningsministern några tankar på hur man ska hantera den uppkomna situationen? 78 Statsrådet (): Precis som säger har vi nu genomfört ett storskifte i svensk forskningspolitik där vi genomför en mycket stor satsning på svensk forskning. är faktiskt ett av de få länder som når upp till det så kallade enprocentsmålet, att vi ska satsa av bnp på forskning och utveckling. Det tycker jag att vi ska vara glada och stolta över. Ett problem handlar dock om att vi måste se till att vi också får ut mer i termer av innovationer och affärsidéer av de pengar vi faktiskt satsar på forskning. Vi talar ibland om den svenska forskningsparadoxen i det avseendet att vi känner att vi inte riktigt får ut de innovationer som vi vill få ut av de pengar vi satsar. Där gör regeringen en hel del. Vi inrättar innovationskontor på universitet och högskolor. Det gäller att allmänt ha en politik på forskningsområdet som syftar till att närma akademi till näringsliv. I det här sammanhanget är det också viktigt, och det kommer vi naturligtvis att se till, att det kommer att finnas myndigheter på det här området som har till uppgift att sprida forskningsresultat. 79 (): Jag är väldigt glad för det resultatet.