prot · GW0958 · 2009-01-16 00:00:00 — De har som sagt en egen helikopterutredning som ÖB har tillsatt. Därutöver kommer vår utredare att belysa detta som en av många frågor vad gäller helikoptersystemens framtid. Huvuduppgiften är att blicka framåt och se hur helikoptrar ytterligare kan understödja vår förmåga? Men också titta på problem med förseningar, med säkerhetsfrågor och med en lång rad andra frågor som är helt centrala att komma till rätta med. 13 (): vill jag veta vad som händer alla väntar. Det är ju det vi gör just . Vad ska vi säga till dem i som väntar på helikoptern? Det känns trots allt otillfredsställande. Sedan håller jag verkligen med om att det är bra med en utredning. Det är inte det jag vänder mig mot och inte mot personen i fråga heller utan mot att det tog så . Jag vill absolut markera stöd. Den här utredningen hade vi tillsammans kunnat prata om än det datum som den väl blev beslutad av regeringen. Jag tror att säkerhetsarbetet är det som vi kanske borde resonera betydligt mer om också framöver för hela vår styrka utomlands. De kanske offrar det mest värdefulla av allt, sitt liv, för . Då måste de ha bästa tänkbara materiel, inte bara bra nog utan bästa tänkbara, tycker jag. Det här måste vi prata betydligt mer om. Väntan är svår och avvaktan. När man är i tror jag kanske att det svåraste man har att uppleva är när ingenting händer och man inte kan utföra det uppdrag som man är ditskickad för att göra. Jag tror att de tänkte att nu kommer den. tar det här beslutet och sedan kommer helikoptrarna. De hade ju datum för leverans, och så händer det ingenting. Vad kommer det att innebära att vi avvaktar, att alla får sätta sig ned och vänta? Det är det jag vill ha svar på. Hur kan det vara så här? Jag hade velat ha ett krafttag från regeringen. Det här ska gå undan. Det här ska göras bra. Det ska inte forceras, men själva utnämningen och beslutet om utredning var inte okej. Det ska gå fort och snabbt. Vi vet vilka personer som finns att tillgå. 14 Försvarsminister (): blandar äpplen och päron i sina inlägg. Det ena vi pratar om är en helikopterutredning som tittar på samtliga system, på Försvarsmaktens samlade förmåga och på säkerhetsaspekter. Vi har haft ett dussin döda i helikopterolyckor . Vi har också haft en lång rad förseningar som beror på bristande upphandling tidigare och på att tidigare regeringar faktiskt inte har prioriterat det. Vi ser också att det är svårt inte bara med sådana saker som viten utan också med skadeståndsmöjligheter. Därför förändrar vi materielförsörjningsstrategin. Vi tittar noga på detta. Det är förseningarna, som delvis beror på tidigare sätt att upphandla och på svenska, egna specifikationer i stället för att köpa färdig materiel som också andra använder, som leder fram till att vi nu står i en situation där vi måste titta på livstidsförlängningar av äldre system för att överbrygga det glapp som annars skulle uppstå. Det är fråga nr 1. Här har utredaren tid på sig för att titta på huruvida ska fortsätta att användas för att överbrygga glapp som beror på försenade leveranser. Det andra är den fråga jag har drivit kanske hårdast, tidigast och mest, just till . Där är det ett enskilt företag som har haft svårt att leverera det en tidigare minister har beställt, det vill säga en ombyggnad av till Medevacförmåga. Det har funnits förseningar, det har funnits brister i dokumentationen, och finns det också vissa kvalitetsproblem. Det finns ingen tvekan hos Försvarsmakten själv om att det är högprioriterat att lösa detta. Man gör precis allt man kan. Ingen tycker att situationen är acceptabel. Den är också mycket svår, kan jag säga, att åtgärda. Det är ingen lätt sak att bygga om helikoptrar. Det är stora krav på säkerhet, dokumentation, verifikation och liknande. Men den här regeringens entydiga besked är att den svenska styrkan i ska tillföras helikoptrar så fort det bara går. Det är också därför vi redan nu begär mandat för att varje möjlighet att få dit dem snabbt ska användas. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2008/09:95 om nivån i a-kassan 15 Arbetsmarknadsminister (): Låt mig först önska talmannen, medarbetare, interpellanter och andra ledamöter god fortsättning på det nya året. har frågat mig om jag avser att ta några initiativ med anledning av Arbetslöshetskassornas om att bara av de arbetslösa får av sin inkomst före arbetslösheten i arbetslöshetsersättning. har även frågat mig om jag kommer att ta några initiativ med anledning av min uppfattning om arbetslöshetsförsäkringens ersättningsnivå och den stigande arbetslösheten. Inledningsvis vill jag framhålla att regeringen anser att det finns skäl att eftersträva att alla som arbetar och uppfyller villkoren för försäkringen bör omfattas av en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring med rätt till inkomstrelaterad ersättning i händelse av arbetslöshet. Formerna för hur detta skulle kunna åstadkommas kommer, som tidigare aviserats, att prövas vidare inom ramen för den aviserade parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Arbetslöshetskassornas har sammanställt statistik som visar hur många ersättningstagare som vid arbetslöshet får respektive inte får av sin inkomst före arbetslösheten. Med anledning av inledande fråga vill jag framhålla följande. När diskussioner om ersättnings- och kompensationsnivåer förs är det viktigt att komma ihåg den del av de förvärvsarbetande på den svenska arbetsmarknaden som genom kollektivavtal eller på annat sätt omfattas av en rätt till kompletterande ersättning vid arbetslöshet och på så sätt får en ersättning som motsvarar av sin inkomst före arbetslösheten. Som säkert redan känner till så talar forskningen för att en avtrappning av arbetslöshetsersättningen under arbetslösheten sänker den totala arbetslösheten. Detta är något som regeringen relativt har infört. Den införda trappan och övriga i arbetslöshetsförsäkringen genomförda förändringar syftar till att göra det mer lönsamt att arbeta men även till att stärka försäkringens roll som omställningsförsäkring. Regeringens ambition är att arbetslöshetsförsäkringen ska ha en långsiktig och hållbar struktur som fungerar väl i såväl hög- som lågkonjunktur och som både hjälper och skapar incitament för att aktivt söka arbete. Avslutningsvis vill jag framhålla de rapporter som och relativt presenterat, vilka bland annat konstaterat att de senaste årens åtgärder i form av jobbskatteavdrag och reformer av arbetslöshetsförsäkringen sannolikt har bidragit till en lägre jämviktsarbetslöshet. Mot bakgrund av ovanstående har jag inte för avsikt att vidta några åtgärder med anledning av frågor. 16 (): Tack, ministern, för svaret! Jag får passa på att önska ministern en god fortsättning . Jag hoppas att vi kommer att träffas framöver. Nivån i a-kassan är ämnet för den här interpellationen, och vi har diskuterat frågan tidigare i kammaren av förståeliga skäl. Regeringens första åtgärd var att förstöra arbetslöshetsförsäkringen och grundvalarna för den svenska arbetsmarknadspolitiken och den svenska modellen. Då hade vi diskussioner om vad som var rätt nivå. stod arbetsmarknadsministern och övriga ledamöter i majoriteten här i kammaren och sade att den nivå som man beslutade om då var rätt nivå i arbetslöshetsförsäkringen. Den var väl avvägd och riktig. Sedan är det ett bekymmer att det finns ett tak i försäkringen som man passade på att sänka när man förstörde arbetslöshetsförsäkringen. Det innebär att den verkliga nivån, den som de arbetslösa får ut, förändras under resans gång. Den är en annan än den som beslutades . Det är verkligheten för de arbetslösa. Då uppstår frågan om nivån var korrekt . Om den är korrekt nu var den alltså inte korrekt . När är nivån riktig på den faktiska ersättning som de arbetslösa får ut? Jag har ställt frågan tidigare till arbetsmarknadsministern, men jag har aldrig fått svar. Uppenbarligen är det nivån som är rätt nivå, men då kan den inte ha varit riktig . Det är i sig själv en omöjlighet. Här någonstans borde arbetsmarknadsministern börja fundera över hur försäkringen fungerar eftersom den är byggd på forskning hävdar arbetsmarknadsministern. Sedan uppstår nästa problem när vi diskuterar nivån. Nivån ska vara byggd på forskningsresultat och den ska vara till för att sänka arbetslöshetsnivån, säger arbetsmarknadsministern. Då har man gjort avvägningar och kommit fram till att det här är rätt nivå. När man då får kritik särskilt nu i lågkonjunktur när många människor drabbas av arbetslöshet och ska leva på den låga nivån säger arbetsmarknadsministern och majoritetens företrädare i att det inte är några problem eftersom det finns en mängd kompletterande försäkringar bland de arbetslösa som gör att de får en helt annan nivå. Sedan tycker man att det är ett svar på frågan. Den nivå som har bestämts från regeringens sida kan kompletteras. Den nya nivån är bra och överensstämmer helt med de arbetsmarknadspolitiska verktygen och de mål som man vill uppnå. Man kan till och med kritisera Metall för att inte ha infört en kompletterande försäkring. Då uppstår frågorna som arbetsmarknadsministern ska få besvara alldeles strax: Vilken av dessa nivåer är riktig? Vilken av dessa nivåer har forskningsstöd? Är det den med kompletterande försäkring eller den som regeringen har infört? Oavsett om man tror på forskningen eller inte ger det ett konstigt intryck att regeringen hävdar en sak ena gången och en annan sak nästa gång. Det uppstår en ytterligare fråga när det gäller diskussionen om nivån eftersom den är så vetenskapligt underbyggd. Man hävdar att en sänkning av nivån skulle sänka arbetslösheten. Då borde man rimligen passa på att sänka nivån i en lågkonjunktur så att mängden arbetskraft kan öka så att sysselsättningen kan öka. Kommer det att komma ett förslag från arbetsmarknadsministern om att sänka nivån för att därigenom minska arbetslösheten? 17 (): Fru talman och herr arbetsmarknadsminister! interpellerar regelbundet bland annat om arbetslöshetsförsäkringen och a-kassan och vill att allt ska återgå till hur det var på den förra regeringens tid. Han oroar sig över den stigande arbetslösheten, och det har vi självfallet gemensamt. Den har visserligen långt kvar till nivåerna då det var högkonjunktur, men den globala lågkonjunkturen är mycket allvarlig och vi vet inte när den vänder. Alliansregeringens politik för fler i arbete för att minska utanförskapet är och var helt nödvändig. En rad åtgärder har vidtagits för att åstadkomma detta, för att öka drivkrafterna för arbete och för att de olika försäkringssystemen ska fungera bättre. Det var orimligt att sjukskrivning regelmässigt förtidspensionera för att ta ett exempel. Regeringens arbetslinje är lika viktig, om inte viktigare, när konjunkturen viker. Jag tror att förståelsen ökar för regeringens nödvändiga insatser, även för det som Socialdemokraterna ständigt riktar in sin kritik på. kämpar Socialdemokraterna för att de många årliga statliga miljarderna till a-kassan ska öka kraftigt med hjälp av högre tak och lägre egeninsatser. Den svenska arbetslöshetsförsäkringen är en av de mest generösa i världen, men den räcker inte. De som omfattas av den ska få ett kraftigt ökat stöd menar , medan de som inte är med ska inte få någon del av vare sig nuvarande eller tillkommande miljarder. Jag vill alltså ta upp situationen för dem som kanske drabbas hårdast vid arbetslöshet och som aldrig talar om eller ömmar för, nämligen de 500 000 och fler människor som i alla s-decennier vid makten inte fick något av skattebetalarnas stora inbetalningar till a-kassorna. Arbetsmarknadsministern och alliansen känner även för dessa och försöker hitta vägar för att deras situation ska bli bättre och för att de ska få del av de årliga statliga miljarderna till a-kassorna. Även den debatt som vill föra är relevant. Det är bra att de allra flesta ansluter sig till en arbetslöshetskassa, men även nu när anslutningen ökar är det ett faktum att väldigt många alltid har stått utanför den tryggheten. Det är bra med den allmänna sjukförsäkringen. Vi har en allmän pension. Min uppfattning är att vi även borde ha en allmän arbetslöshetsförsäkring. är situationen den att varje individ själv måste anmäla sig till arbetslöshetskassan, vanligen genom att bli medlem i facket. Där finns också Alfakassan. De som inte väljer detta är till största delen antingen starka grupper som inte riskerar arbetslöshet och inte vill betala medlemsavgiften eller svagare grupper som inte ser värdet av a-kassan eller inte orkar betala medlemsavgiften. A-kassans starka koppling till facket, och flera av dessas partipolitisering, kan vara både en tillgång och en hämsko för medlemskap i a-kassan. Jag tycker att det är mycket besvärande och inte acceptabelt att de som inte är med i a-kassan inte får del av de många miljarder som staten som den dominerande finansiären betalar ut till a-kassorna. På socialdemokratins regeringstid stod staten för av dessa kostnader. Jag vet att arbetsmarknadsministern, liksom alliansen, inser problemet. Jag vet också att Socialdemokraterna och facken absolut inte vill se någon förändring eftersom man vill behålla det medlemsargument som statens dominerande inbetalning till a-kassorna utgör. Min fråga till arbetsmarknadsministern, och än mer till , när vi nu diskuterar a-kassans ersättningsnivåer, är givetvis: Hur ser ni på de många hundratusen människor som har stått, står och kommer att stå utanför arbetslöshetsförsäkringen? Är det verkligen rimligt att de därmed ställs utanför den grundtrygghet vid arbetslöshet som försäkringen utgör? Är det verkligen rimligt att just dessa medborgare inte får del av statens utbetalningar till a-kassorna? 18 (): Jag blev lite förvånad över statsrådets svar. Jag tror dessvärre inte, till skillnad från , att det kommer att bli ett bra år för statsrådet. Han har tidigare själv uttryckt att det kommer att bli ett skitår. Det kommer det definitivt att bli för dem som får känna av försämringen av arbetslöshetsförsäkringen som den borgerliga regeringen har genomfört. Först har regeringen alltså höjt avgiften. Sedan tycker regeringen att de som anser att försäkringen är så usel ska ta en kompletterande försäkring för att kompensera sig mot den borgerliga regeringens försämringar. Vi pratar om generell välfärd. Det är därför vi tycker att genom försäkringen ska få ut . Det är det som ska vara en grundtrygghet. Det är lika häpnadsväckande att står här och ondgör sig över att Socialdemokraterna tycker att det är fel att den borgerliga regeringen har slängt ut 500 000 från a-kassan. Det är på grund av höjningen av avgiften som 500 000 har lämnat försäkringen, . Det borde ni ta ansvar för. Att i det här svaret hänvisa till kollektivavtal för att på annat sätt få rätt till kompletterande ersättning vid arbetslöshet betyder att de som har haft oturen att vara anställda hos en arbetsgivare utan kollektivavtal är därmed sämre försäkrade. Det vet vi, och det är därför vi slåss för att det ska finnas kollektivavtal på alla arbetsplatser. Men de ska också vara utlämnade till att deras fackföreningar har en extra försäkring. Det är inte alla fackföreningar som har de här kompletterande försäkringarna. En hel del människor har valt att bara vara med i a-kassan därför att de inte anser sig ha råd att vara med i facket efter den borgerliga regeringens höjning av avgiften. Någonting som jag har funderat mycket på i svaret från arbetsmarknadsministern är det avslutande stycket, där man pekar på att det sannolikt har bidragit till en lägre jämviktsarbetslöshet. Då blir min fråga: På vilket sätt har det blivit bättre för de arbetslösa när de har fått lägre ersättning, och vad har det med lägre jämviktsarbetslöshet att göra? 19 Arbetsmarknadsminister (): Jag vill bara påminna om några saker. För det första höjdes det inte något tak i a-kassan med som statsminister. Då bedömde tydligen den dåvarande regeringen att det inte behövdes. Så är det sagt. Det andra är att en av anledningarna till att fler nu slår i taket är de exempellösa reallöneökningar som vi har sett . ökade lönerna i genomsnitt. Det är en väldigt stor ökning, och det är klart att det innebär att fler slår i taket. Den tredje delen som jag vill påminna om är att när man läser rapporten ordentligt jag har den här och tittar på den totala andel av a-kassans medlemmar som har av sin förutvarande lön framgår det att det var 2006, alltså innan vi tillträdde, och 2008. Det är faktum. Det är så det ser ut. När vi befinner oss i en situation, som vi gör och som alla regeringar gör, att vi ska göra en budget måste vi naturligtvis titta på vad vi ska prioritera och på vilket sätt vi ska lägga de knappa resurser som trots allt finns. Om man konstaterar, som gjorde i en utredning för inte så länge sedan, att med de kompletterande försäkringarna är det av löntagarna på svensk arbetsmarknad som har i ersättning måste man ju fundera var resurserna ger bäst effekt. frågar, lite retoriskt, hur de arbetslösa har tjänat på den här utvecklingen. Ja, då kan jag bara citera i IFAU:s rapport från : Regeringens reformer inom arbetslöshetsförsäkringen och inkomstbeskattningen (jobbskatteavdraget) kan enligt mina beräkningar förväntas leda till att jämviktsarbetslösheten går ner. Min bästa gissning om denna reformeffekt är att den ligger . Det är en oerhört kraftig sänkning av jämviktsarbetslösheten, som innebär just att människor lämnar arbetslöshet och utanförskap och får ett arbete att gå till. Var det inte det som var hela poängen? Jo, det var det som var hela poängen. Det är också en viktig förklaring till att 180 000 personer har lämnat utanförskapet och kommit tillbaka. Det är klart att jag kan inse att och andra tydligen har en annan prioritering och vill se andra utvecklingar på arbetsmarknaden, men det är en bedömning som jag inte delar. Sedan gällde det kompletterande försäkringar, och då måste man ställa en fråga. Om en sådan tilläggsförsäkring kostar per medlem och månad det är de uppgifter vi har från de fackförbund som har den här typen av försäkringar måste väl en medlem i ett fackförbund som inte har en sådan försäkring ställa frågan till sin ledning: När det var 2008 som inte omfattades av , varför har förbundet inte tecknat den relativt billiga tilläggsförsäkringen? Jag tycker att det är en relevant fråga för en medlem. Men det avgörs på kongresser och annat, och man kan naturligtvis välja att göra någonting annat. Som så riktigt påpekar är vår utgångspunkt naturligtvis att alla som har ett arbete och en lön att leva på också ska ha ett inkomstrelaterat försäkringsskydd. Det har jag sagt från dag ett när vi har diskuterat obligatorium och annat. Med de bästa förutsättningar som vi hade gjorde vi ett utredningsdirektiv, och vi fick ett utredningsförslag som visade sig stöta på patrull hos i princip alla remissinstanser. Då var det inte onaturligt att vi konstaterade att just det förslaget skulle vi inte genomföra. Men vi har, som vi sade då och som vi har sagt senare, sett till att den kommande socialförsäkringsutredningen ska titta på den här frågan. Det blir en parlamentarisk utredning som ska titta över hela socialförsäkringssystemet. Det är en god idé. Däremot är kostnadsaspekten ett svagt argument. Snitthöjningen sedan vi tillträdde är och medlem. har av löntagarna på svensk arbetsmarknad fått mer än i skattesänkning. Det är ett svagt argument att hävda att höjda kostnader innebär att man inte ska vara med i a-kassan. 20 (): Då kan vi konstatera att det inte finns några som helst vetenskapliga belägg för de nivåer som regeringen har infört, eftersom man inte kan svara på de här frågorna. Jag visste ju att det inte fanns så jag blev inte så förvånad. Men arbetsmarknadsministern försöker inte ens reda ut varför man är så ologisk och motsägelsefull, varför man hävdar att en sänkning är bra när man genomför den och varför man applåderar en höjning när någon annan genomför den och bekostar den. Vad som hände eller inte hände med taken historiskt det första den borgerliga regeringen gjorde var att sänka taken i arbetslöshetsförsäkringen. Det var ett beslut som arbetsmarknadsministern var med om att genomföra. Om man då hävdar att man gjorde det med vetenskapliga argument, att det är det som är skälet, måste man också kunna svara på de frågor jag har ställt. Jag hävdar inte att det finns den typen av kopplingar som arbetsmarknadsministern hävdar, för i så fall hade som, vilket mycket riktigt var inne på, har en rätt generös arbetslöshetsförsäkring jämfört med övriga världen tillhört de länder i världen som haft den lägsta sysselsättningsgraden. vet vi att det inte är på det sättet, så där faller även den typen av resonemang. Det är lite spännande att höra diskussionen om obligatoriet och att arbetsmarknadsministern ens vågar ta det i sin mun. Arbetsmarknadsministern sade att i stort sett alla var emot det. Det var i och för sig ett sant påstående, men skulle man precisera påståendet är det att alla utom arbetsmarknadsministern var emot det. har obligatoriet tydligen hittat en vän till här , och det är väl trevligt nu är det två som inte är emot obligatoriet. Faktum är att de moderata ledamöterna i arbetsmarknadsutskottet var kraftfullt emot obligatoriet. Faktum är att statsministern, alltså arbetsmarknadsministerns chef, var emot obligatoriet. Den som sitter på plånboken, det vill säga finansministern, var väldigt kraftfullt emot obligatoriet. är det möjligen arbetsmarknadsministern och som är för det. Här uppstår nästa bekymmer. Obligatoriet var ju ett svar på den fråga som vi ställde , hur man ska hantera frågan om dem som hamnar utanför. Där kan jag bara upplysningsvis säga till att det inte är så att de som hamnar utanför blir helt lottlösa. De har faktiskt en inkomst som de kan leva på, enligt finansministern, på i grundbelopp. Om man anser att det är en nivå som det går att leva på och anser att det är vetenskapligt bevisat att en sänkt nivå minskar arbetslösheten förstår jag inte varför man inte sänker nivån till . Den går uppenbarligen att leva på, säger finansministern, och arbetsmarknadsministern tror att det skulle minska arbetslösheten. Men det är, som sagt var, inte bara vi i oppositionen som förstår att det är omöjligt i ett modernt samhälle att ha en arbetslöshetsförsäkring som sätter folk i en fruktansvärd ekonomisk knipa. Vi kan konstatera i olika reportage i pressen och från arbetslösa som jag har träffat när jag har varit ute och besökt arbetsplatser och på andra vis att de vittnar om hur de har hamnat i väldigt svåra ekonomiska situationer när deras inkomster mer än halverats på ett bräde. riksdagsgrupp säger att man ser fram mot en tuff tid när många människor får det svårt och att det nu är aktuellt att driva frågan om en höjning av nivåerna. Det säger riksdagsgrupp, så troligen finns det en majoritet här i kammaren. Vi får väl se om vi kan lösa frågan på något sätt. Nästan alla har sett problemet. Det är bara arbetsmarknadsministern som vägrar att se det. 21 (): ömmade för dem som har lämnat a-kassan men hade inte något ord att säga om dem som alltid förvägras någon del av statens stora inbetalningar. Det hade inte heller , som närmast föraktfullt vill fortsätta att utesluta dem från statens utbetalningar till a-kassorna. Det är inte bara och jag som har jobbat för detta. har jobbat för detta . Jag tror att de 500 000 och fler som står utanför a-kassorna stöder en allmän arbetslöshetsförsäkring. hänvisar dem till per dag. Det noterar jag. Jag förstår inte hur kan prata om solidaritet med de arbetslösa och vara emot en allmän arbetslöshetsförsäkring, som vi ju har på andra områden och som ger en trygghet även åt de många hundratusentals människor som har förvägrats del i statens utbetalningar till a-kassorna. Facken erbjuder tilläggsförsäkringar. Det tycker jag är bra. Det är synd att Metall väljer att i stället sponsra Socialdemokraternas valkampanj, men det är deras val. Jag hoppas verkligen att regeringen ska hitta vägar för att inkludera alla på arbetsmarknaden i en allmän arbetslöshetsförsäkring.