prot · GX0923 · 2009-11-04 00:00:00 — Ska vi förbjuda dem att gå på utskottsmöten? Ska vi låta dem helt och hållet vara utanför församlingen? Det har aldrig varit fråga om att exkludera och om att inte föra en dialog. Det är klart att vi måste föra en dialog. Det är viktigt att vi gör det också med , men inte på vilka villkor som helst. grundades på en värdegrund. Vi måste se till att medlemmarna lever upp till den värdegrunden, alldeles oavsett om landet heter eller någonting annat. Apropå : Saker pågår i som har anledning att ta ställning till också att de inte lever upp till sina åtaganden. I norra , i Transnistrien, Ingusjetien och , pågår ett övervåld. Regeringarna på plats tillåter detta. Den i tillåter detta. Oppositionsgrupper får inte yttra sig fritt. Journalister har man skottpengar på; journalister mördas ju. Oppositionella och folk från frivilligorganisationer försvinner. Senast hade man i den organisation som tidigare hette ett antal seminarier om situationen i norra . Den är allvarlig. Vi måste se till att göra någonting. vi sammanträder i den parlamentariska församlingen eller i något av dess utskott måste vi se till att diskutera vad som händer i . Vi måste få till stånd en förändring, så jag är helt för en dialog. Men vi måste också vara beredda att kunna sätta en gräns och säga: Här är det enough. Vi kan inte acceptera att ni bär er åt hur som helst utan att vi ifrågasätter rösträtten eller inför någon form av annan sanktion. Alla möjliga sanktioner kan tänkas. Vidare är det intressant att oppositionen också har en reservation. Det är lite lustigt att reservera sig om en skrivelse från . Men det är klart att vi i sakfrågan, när det gäller att ratificera konventionen om trafficking, är totalt, fullständigt, överens. I vår delegation i har vi avlämnat en gemensam skrivelse till regeringen där vi kräver att man fort ratificerar konventionen. Vi har också gemensamt uppvaktat visserligen var jag då utomlands, men jag stod bakom den uppvaktningen ministerns närmaste medarbetare om en snar ratificering. Men detta har långhalats, inte bara nu utan också redan under den förra regeringens tid. För länge sedan borde det här ha hanterats, förberetts och utretts och ha funnits ett förslag om. Jag kan inte försvara den egna regeringen och säga att man har hanterat detta fort och lätt. Det har man inte. Men äntligen kommer en proposition att läggas fram. Det är jag nöjd med och glad över. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till utrikesutskottets förslag i betänkandet. 148 () replik: Jag är glad att går mig till mötes i min beskrivning av att det har tagit . Jag vill däremot säga att det från föregående regering fanns en utredning som var så gott som klar vid maktskiftet 2006. Då började långbänken. har det gått så pass att man kan se på detta med överseende ögon. Vi vet att regeringen är ganska rask med att genomföra stora förändringar på andra områden, och detta är en nedprioritering av området. Det kopplas också till regeringens minskade intresse för frågan om prostitution och sexköpslagen. Det finns alltså ett frågeområde, vilket är bekymmersamt eftersom det noteras av vår omvärld. Jag tror ibland att det är mer känt utanför kammaren än det är här. Det finns en stor besvikelse över att inte har ratificerat konventionen och därmed inte heller kan driva den. Det går inte för att försöka engagera vare sig medlemsländer eller andra länder i denna fråga. Det går inte att driva fram frågan. Jag tror att det hade varit svårt att få EG att ratificera konventionen, men är regeringen bakbunden. Det är svårt också för oss i oppositionen vi får ständiga frågor och förlorar mycket tid som vi hade kunnat ägna åt att implementera och vara med och utveckla. är ju inte heller med i , uppföljningsmekanismen. Jag har inte fått några svar på varför regeringen inte har valt att prioritera detta. Jag kan återigen bara tolka det som en nedprioritering, och jag hoppas få några ytterligare kommentarer om hur man har tänkt komma tillbaka. Ett sätt hade varit att koppla det till arbetet med Stockholmsprogrammet. På vilket sätt har majoriteten tänkt minska skadan som de facto är där genom att tydligare föra in frågorna i Stockholmsprogrammet? är de nästan helt frånvarande. Jag skulle också vilja få svar på frågan hur man ser på konventionen mot våld mot kvinnor, eller om det landar i begreppet genderbaserat våld. Vilken inriktning kommer den att ha? 149 () replik: Det är lite lustigt att söker strid i en fråga där vi faktiskt är överens. Vi vill ha den ratificerad bums och med detsamma, och vi vill ha så många anslutna som möjligt. Vi vill att EU ska ansluta sig, det är inga konstigheter i det. Den har långhalats för mycket, och den långhalades redan på den förra regeringens tid. Det är alldeles uppenbart att oppositionen inte är så tränad i att vara opposition, men de kommer säkert att få till på sig att öva. Då kanske det blir lättare med den saken. När det gäller förslaget om konventionen om våld mot kvinnor ligger det ärendet hos ministerkommittén, och det kommer att komma ett förslag där. Sedan ska vi hantera det. Det är ingenting som vi kan påverka , vare sig från den parlamentariska församlingen eller från den , utan det har sin gång där. Jag skulle önska att ministerkommittén var snabb också. Det är den nästan aldrig. 150 () replik: Jag kan bara konstatera att , delegationsledare till , är antingen okunnig eller också obenägen att berätta. Vi har nämligen mycket stora möjligheter att påverka processen och utformningen av den konventionen. Vi har fått gå in från den parlamentariska sidan och se till att arbetet inte stannar upp, att det går vidare och att det går vidare i rätt riktning. Vi har försökt föra diskussionen under hand och på ett sådant sätt att vi är varsamma om möjligheter att långsiktigt ha en stark röst i dessa frågor. Det börjar dock bli allt svårare, och jag får inga svar om hur man har tänkt koppla ihop Stockholmsprogrammet och konventionen mot trafficking. Det handlar också om resurser och legal grund för att arbeta vidare med dessa frågor. Det finns inget svar på de frågorna heller, vilket jag tycker är beklagligt. talade inledningsvis om att han välkomnar Jagland. Jag tycker att det är på sin plats att vi får det välkomnandet här, men hela frågan om tillsättandet bygger på att och hans partikamrater inte kunde leverera en kandidat. Därmed såg vi en spricka mellan regeringen, genom utrikesminister , och och den övriga borgerliga delegationen. Det har påverkat arbetet negativt . Vi ska väl vara öppna och tala om att det var så processen såg ut. Det hade mycket väl gått att plocka fram fler kandidater. Det har vi inte gjort från den parlamentariska sidan och inte heller från den socialdemokratiska delen av delegationen, utan det är något som regeringen har haft i sin hand. blir det bra med Jagland, men det har varit en olycklig process och inte heller det sätt på vilket man kanske brukar samverka och försöka hitta lösningar inom den nordiska gemenskapen. Det är givetvis också något som noteras av vår nära omvärld. 151 () replik: Det är lite lustigt att tar upp diskussionen om tillsättningen av generalsekreterare. Det var ju en näst intill enhällig parlamentarisk församling som tog ett beslut om att processen inte har hanterats korrekt av ministerkommittén. Det var en nästan total enhällighet om det det var en eller ett par som avstod från att rösta. Där konstaterades att alla var överens om att processen var helt felaktig. Från fanns en kandidat, men den var, som regelverket säger, nominerad av en regering i det fallet . Alla kandidater till generalsekreterarposten nomineras av olika regeringar. Det fanns även en liberal kandidat, från , men ministerkommittén bestämde sig för att man inte ville ha en parlamentariker. Det var alldeles solklart; man ville inte ha någon som satt i den parlamentariska församlingen. Man diskvalificerade då dessa personer med hänvisning till de så kallade Junckerkriterierna. Inte ens Juncker tycker att Junckerkriterierna ska tolkas på det sättet, vilket är intressant. Därför drev förstås vår partigrupp och även en hel del av liberalerna frågan principiellt. Också den socialistiska gruppen var överens till dess att vi kom till den senaste sessionen, då man bestämde sig för att det var bättre att vi håller ett val. Det är en hållning jag kan respektera. Någonstans, i något läge, måste man ju bestämma sig för att gå till val. För mig var det inte aktuellt, utan jag var beredd att stötta min kandidat hela vägen. Däremot är jag fortfarande övertygad om att Jagland blir en alldeles utmärkt generalsekreterare, och i ett fritt och öppet val vet man ju inte heller vem som hade röstat på vilken kandidat. 152 () replik: Jag vill börja med att understryka att utvecklingen i ger anledning till oro. Det är något vi kommer att vara tvungna att återkomma till , fruktar jag. När det gäller beskrivningen av kriget mellan och tycker jag dock att förenklar lite väl mycket när han påstår att det är analogt med om hade börjat bomba i . Det förekommer mycket desinformation från båda sidor om vad som egentligen hände, men det förefaller mig som att båda sidor var beredda att ta en militär konflikt. Det verkar också som att det var som först började med de militära insatserna. Jag känner ingen större sympati för vare sig eller i denna konflikt, utan jag känner en sympati för den civilbefolkning som fick lida. Denna konflikt är dock väldigt komplicerad, och när man förenklar på ett så alarmistiskt sätt som just gjorde tror jag att det skadar diskussionen mer än det sprider ljus över den. Skulle kunna förtydliga vad det är han egentligen menar? 153 () replik: Antingen lyssnade inte riktigt på vad jag sade, eller också uttryckte jag mig inte tillräckligt tydligt. Jag sade att denna konflikt hade pågått innan kriget bröt ut. Jag sade också att det hade varit provokationer på båda sidor. Precis så sade jag. Jag sade också att det var som sköt de första raketerna in över Tschinvali i , men ryska stridskrafter stod beredda både inne i tunneln och på andra sidan gränsen. hade haft en manöver en månad innan konflikten, innan kriget bröt ut, och behållit trupperna på plats. De hade också trupp på andra sidan . Från rysk sida var man alltså beredd att gå in vilken väg som helst, för man ville lära en läxa. Man lyckade skicka ut desinformation, och man lyckades se till att president hade felaktig information. Han trodde att rysk trupp var längre fram än den var. Hade kriget inte brutit ut den 7 hade det dock brutit ut den 8, 9 eller någon annan dag. Man var nämligen från rysk sida helt på det klara med att man skulle anfalla och använda som en bricka i diskussionen om bland annat Kosovos självständighet. Alldeles efter kriget besökte jag både , och Tschinvali i . Vi var en av de sista delegationerna som släpptes in där. Det är ingen tvekan om att konflikten är komplicerad, och det kommer att ta att läka detta. Men vi kan inte acceptera att två av länder bekrigar varandra, och vi kan absolut inte acceptera att det ena av de här länderna inte lever upp till ett enda åtagande i fredsöverenskommelsen utan att få några som helst påföljder, medan det andra har levt upp till nästan allting, även om det inte har varit det duktigaste heller. 154 (): Det är viktigt att också i vår kammare föra en debatt om frågorna vad gör och hur sköter sitt mandat eftersom vi från denna kammare direkt väljer personer att vara med och verka i . Det är en av de parlamentariska ytor som har att verka inom på vår kontinent. har en viktig roll hos oss i . Det har haft en ännu större roll när det gäller demokratibygge på kontinenten och har det alltjämt i den östra delen inte minst. Men också i många av våra gamla demokratier finns det skäl att vara vaksam för vad som händer. med sin unika position kan vara ett granskande öga som är viktigt för oss alla att göra bruk av. Vi har från sida en viktig roll gentemot andra länder i andra världsdelar. Vi är en förebild när det gäller att bygga strukturer för att sköta gemensamma värdefrågor. Det som är unikt är att det inte bara är regeringarna som verkar där, utan här har vi en parlamentarisk församling där nästan hela möts och diskuterar gemensamma värden. Det handlar om demokrati, mänskliga rättigheter och hur vi formar en rättsstat, värden som har byggt och värden som vi har varit överens om mycket tydligare måste fokuseras på framtida arbete. Det finns ett dilemma. Om det blir för brett och om det blir för urvattnat riskerar att tappa sin styrkraft på de här områdena. Därför är det viktigt att, som regeringen gjorde , fokusera på det här fältet. Dessa värden utmanas, som har framgått av den debatt som redan varit, på många områden, utmaningar om hur vi formerar demokrati. Många av våra grannländer har en mycket skör demokratisk struktur och behöver stöd från Venedigkonventionen och andra för att kunna bygga en starkare och mer hållbar och för medborgarna tjänlig demokrati. Mänskliga rättigheter utmanas hos oss i men också i många andra länder. Där har vi naturligtvis med en viktig legal grund. Jag hoppas att vi med det nya Lissabonfördraget på plats ska kunna gå in i en process där EU kan ansluta sig till konvention. Det skulle vara värdefullt för det fortsatta arbetet. Det har hitintills inte varit möjligt. En viktig funktion har också kommissionären, som är en av de aktörer som utgör ögat där ute, som har möjlighet att vara med, leda och stötta en utveckling när det gäller mänskliga rättigheter, som har stor betydelse för enskilda människor på vår kontinent men också stor betydelse för att utveckla seendet och tänkandet när det gäller mänskliga rättigheter. Rättsstaten utmanas på många håll i våra gamla länder men också i de nya länderna. Här är naturligtvis ett centralt instrument. Där har medborgarna hos oss möjligheter att direkt hävda sina rättigheter. Om man anser att man har blivit kränkt eller att man inte har fått sina rättigheter tillgodosedda i svensk domstolsprocess har man möjlighet att söka rätt i . för mänskliga rättigheter har därför en viktig funktion. Men där har stora problem hopat sig, inte minst på grund av ovilja att ratificera protokoll 14. Den försökte att agera för att komma fram. Det vi kan konstatera nu är att man i alla fall har kommit en bit längre, och vi har fått ett tilläggsprotokoll som är på väg att tas om hand och som gör att vi kan komma vidare i domstolens arbete. Till slut vill jag bara lyfta fram en sak som vi har i vårt betänkande, nämligen hänvisningen till den utvärdering som delegationen har låtit göra för räkning. Vi är ett granskande organ och ska granska hur regeringen har skött sitt uppdrag. Vi har valt att göra det på ett bra sätt, tycker jag, när vi har lämnat uppdraget till utredningstjänst att granska vad som sades inför ordförandeskapet och hur det har tagits om hand under ordförandeskapet. Uppföljningen visar sammantaget på ett framgångsrikt svenskt ordförandeskap med genomgående ändamålsenliga insatser och att man lyckats väl i sin roll som dagordningssättare, organisatör och företrädare, även om mycket har präglats av kriget i . Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 155 () replik: Jag vill upprepa min fråga och ställa den till , representant för och en del av den borgerliga majoriteten. Hur vill ni se utformningen av den konvention som arbetas fram mot genderbaserat våld, våld mot kvinnor? Ska vi ha en konvention som begränsar sig till våldet inom hemmets fyra väggar? Eller ska vi ha en bredare konvention som naturligtvis måste ha något stopp för sin räckvidd men som omfattar fler former av våld och övergrepp som drabbar kvinnor utanför det privata hemmet? Vi vet att våld kan utövas också av en före detta make och före detta pojkvän. Det finns bröder och andra manliga släktingar som utgör ett hot mot en del kvinnor, som har behov av skydd. Hur ser på den här frågan? Delar hon regeringens syn så här långt, eller delar hon min och oppositionens syn att vi ska ha en bredare konvention? 156 () replik: Jag skulle önska att vi kunde ta ett brett grepp på våldet mot kvinnor. Men ett av de problem som vi måste förhålla oss till jag som medlem i och som företrädare för ett av partierna i regeringen precis som oppositionen och är att besluten i ministerkommittén fattas med enhällighet. Då får man ställa sig frågan: Vill vi ha en konvention eller vill vi inte ha det? Jag ser det viktiga i att börja gå i stället för att stå på stället och läsa den ena eller den andra protestskylten. Jag tycker att det är bra att man kunde få en tillfällig kommitté för att utarbeta en konvention om våld mot kvinnor och våld i hemmet. Det är ett första steg. Det behöver inte innebära slutprodukten, men att vi får någonting för att kunna börja gå är bättre än att bara stå på stället och tävla om att skrika högst. Det är min syn, fru talman. 157 () replik: Jag är väldigt glad över att vi har fått till stånd den där kommittén. Det har inte varit alldeles enkelt alla gånger, men processen har vi nu lyckats få att rulla vidare, inte minst tack vare gott stöd och god hjälp av det spanska ordförandeskapet. Kärnfrågan är ändå: Vad kommer vi att ha och vilken linje förhåller vi oss till? Då konstaterar jag att och den övriga borgerliga majoritetens företrädare i röstar på ett sätt där och att när det sedan handlar om att driva frågan vidare in mot ministerkommittén och i samverkan är det en annan linje som gäller. Jag kan bara konstatera det och beklaga det. Jag skulle uppskatta att vi i alla delar kunde ha ett bredare synsätt på den här frågan. Det är djupt olyckligt om inte minst hedersförtryck och våld i hederns namn exkluderas från en så här viktig konvention. Vi vet att om vi inte får konventionen utformad på ett bra sätt har vi heller inte framöver några större möjligheter att komplettera den. Det är väldigt viktigt det som sker nu och att vi är aktiva. Jag beklagar det synsätt som här ger uttryck för. Jag och oppositionen har en annan syn på hur konventionen ska utformas. 158 () replik: Jag konstaterar att , Socialdemokraterna och oppositionen då är beredda att säga: Vi antar ingen konventionen, därför att om vi inte får den precis som vi vill är det bättre att låta bli. Det är inte min hållning, fru talman. Jag är beredd att jobba för och det är självklart ingen tvekan om att frågor om till exempel hedersrelaterat våld och våld mot kvinnor i största allmänhet inte bara ska reduceras till det minimala. Vi har olika syn på de här frågorna på vår kontinent. Vi ser när vi har debatt i plenarförsamlingen i att det finns olika mening. Det är ju inte alla som stöder oss i den svenska positionen, det ska veta, men det gör inte att vi slutar arbeta. Det viktiga tycker jag, fru talman, är att försöka få en konvention på plats. Jag är inte säker på att vi kommer att lyckas, därför att jag är övertygad om att det kommer att resas både en och annan invändning innan vi är framme. Men min viktiga uppgift, som jag tycker att det vore klädsamt om hela den svenska delegationen och hela den här kammaren skulle vara beredda att jobba för, är att försöka åstadkomma en positionsförflyttning, så att vi inte bara får en expertgrupp utan att vi också får ett resultat av expertgruppen som leder till en ny konvention. 159 HANS () replik: sade i sitt inledningsanförande att konventionerna spelar roll i ett där vi ser alltför många svaga och bräckliga demokratier. Det är helt klart sant. Det förutsätter också att understöder konventionerna, och det mest naturliga och första steget att understödja en konvention är ju att själv ratificera den. Vi har en knäckfråga i det här betänkandet. Det här är ju ett betänkande som inte bara behandlar en skrivelse utan också en rad motioner som syftar framåt. En av dessa berör konventionen om människohandel, och vi från den eniga oppositionen har krävt att skyndsamt ratificerar denna konvention, för människohandel är ju också en fråga om mänskliga rättigheter. Människohandeln bygger på att man kränker kvinnors och barns mänskliga rättigheter, att deras rörelsefrihet och rättigheter begränsas. Trots detta och då vi vet att många länder skulle behöva just stöd av en kraftfull konvention, ser vi hur regeringen har dragit denna fråga i långbänk. Den har utretts och den har remissbehandlats, men ändå har vi fortfarande inte sett en svensk ratificering. Min fråga till är: Varför har det tagit så oerhört ? Varför drar ni denna fråga om en konvention mot människohandel i långbänk? 160 () replik: Jag kan hålla med om och som också sade har vi varit överens om att det hade varit bra om konventionen hade varit på plats före ordförandeskapet i . Problemet var att den utredning som satt lämnade sitt resultat , innan vårt ordförandeskap började. Och vi har ju krav från den här kammaren, fru talman, att lagstiftningsarbete och konventionsratifikationer inte ska ske i en hast utan på ett bra sätt. Det är klart att det hade varit bra om man hade kunnat bryta ut den här frågan ur hela den processen och få en snabbare remissbehandling, därför att en remissbehandling måste till. Men även om vi hade fått en remissbehandling, tvivlar jag på att vi hade varit klara så att vi hade kunnat behandla den i kammaren års utgång. har jag försäkrat mig om, och jag hoppas att det inte kommer att bli något problem i den delen, att det kommer en proposition. Utgångspunkten är att propositionen nu bereds och att den kommer till denna kammare för att behandlas under detta riksdagsår. Det uppfattar jag som en viktig och central punkt som gör att jag inte har något skäl att skriva under någon reservation om att vi hoppas att vi kan ratificera konventionen. Det har jag försäkrat mig om att vi kommer att göra på annat sätt än via en reservation, fru talman. 161 HANS () replik: Den här frågan har diskuterats tidigare här . Den tidigare talaren är väl egentligen ursäktad för sitt svar, för det är ju så sällan som han är i kammaren att han måste ha glömt att han också ingår i regeringsunderlaget. Men jag hade förväntat mig mer av , för står ju inte i den här kammaren och talar som representant för Europarådsdelegationen utan som regeringsunderlag och företrädare för den borgerliga regeringen. Då borde hon kunna svara på den centrala knäckfrågan i betänkandet , nämligen varför det har tagit så att ratificera konventionen mot människohandel. På det fick jag inget svar från , men hon kan få ytterligare ett försök. Jag vill också lyfta en annan fråga när jag ändå har möjlighet att begära replik på . När vi hade debatt om den här frågan senast, , begärde jag också då replik på . Jag roade mig med att gå tillbaka och läsa replikskiftet. Jag ställde då frågor om det kommande svenska ordförandeskapet i och frågade vilka konkreta initiativ skulle kunna ta under sitt ordförandeskap för att stärka kvinnors rätt till sin egen kropp, att stärka aborträtten i . Utgångspunkten var den tydliga resolutionen i där det slås fast att alla medlemsstater ska respektera kvinnors rätt till lagliga och säkra aborter. kunde i den debatten inte ge mig ett enda konkret exempel på initiativ som den under sitt ordförandeskap skulle ta på området. Men har vi facit i hand. Då skulle det vara intressant att höra från , som var på plats i inför det svenska ordförandeskapet, vad det svenska ordförandeskapet egentligen gjorde som ordförandeland för att lyfta fram frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter. Vilka konkreta initiativ tog man under den tiden? 162 () replik: Jag är inte säker på att hör vad jag säger. Jag försökte i mitt förra inlägg förklara varför det har tagit tid med konventionen. Det gavs ett tilläggsuppdrag, utredningen var klar och remissvaren kom in . Sedan kan man tycka att det tar , när remissvaren var inne , och det ännu inte kommit en proposition. Men det beror på att regeringen har valt att ha en samlad proposition som rör hela det komplex som utredningen berörde. Jag har haft anledning att granska lagstiftningsarbeten och lagstiftningsprocesser, och det tar ofta ett till .