prot · GX0950 · 2009-12-15 00:00:00 — Ska EU kunna ha en god asyl- och invandringspolitik måste vi också ha en politik som möjliggör utveckling, tekniska framsteg och en grönare ekonomi. Jag skulle vilja att statsministern utvecklar lite grann, utifrån att EU inte är så homogent som vi ibland kanske tror, hur man ser på de här frågorna och hur mycket man ska kunna jobba tillsammans för att hitta ekonomiska, sociala och territoriella samförstånd om hur saker ska lösas för framtiden. Hur kan man få de här två sakerna att gå i takt? Får vi en god utveckling och en god ekonomisk struktur med förnyad teknikutveckling och så vidare har vi både större möjligheter till en offensiv flyktingpolitik och behov av fler människor som bidrar in i den ekonomiska strukturen. Hur ser man på sambanden mellan de här två frågorna? 25 Statsminister (): Vi ska komma ihåg att EU tillkom som alternativ till av misslyckanden att samla därför att vi ständigt hemföll åt nationalism eller tänkte på sektorer av , inte sällan i konflikt med varandra. Vi insåg att om vi ska kunna leva tillsammans på den här kontinenten måste vi hitta metoder att samarbeta, fatta beslut och prata med varandra där vi bättre förstår varandras utgångspunkter. Därför ska vi vara tacksamma för att EU finns. Men vi påminns ofta om att det finns väldigt stora skillnader i synen på dessa frågor. Jag nämnde detta med den spänning i södra delar av där de ofta talar om hur man ska hålla borta den illegala migrationen, när vi snarare vill prata om att skapa dörrar för legal migration. Vi kan notera att i östra , som kommit ut ur kommunistiskt förtryck och som kom med i EU för bara , är perspektiven delvis annorlunda. Där talar man fortfarande om att finna en nationell identitet och suveränitet, vilket ibland leder till diskussioner om hur EU ska få påverka östra , vilka synpunkter vi ska få ha på migrationsfrågor, hur vi ställer om via klimatpolitiken och industriproduktionen, bara för att nämna några. Öster om , i vårt östliga partnerskap, möter vi en lång rad länder som ingenting hellre önskar än att få bort visumregler som förhindrar migration in till EU och undrar hur de ska göra för att på ett friare sätt kunna få resa in i . EU är verktyget, både via EU i sig självt, de 27, och via de partnerskap vi har med näraliggande områden, för att försöka hitta en gemensam grund för detta rättssäker hantering för mänsklig rörelse. Vår ambition är fri rörlighet, men det väcker spänningar. Den måste byggas upp med system som gör att vi inte får en brottslighet som rör på sig, att vi inte skapar ett stort tryck av ett slag som bygger på felaktiga förväntningar för människor som i stora grupper flyr från fattigdom och försöker ta sig till ett bättre liv. Kring detta ställs det krav på lite ordning och reda, och det är ofta det som präglar de här diskussionerna. Så här pågår diskussionerna. Jag tycker att vi, återigen, ska glädjas. Där har varit en röst, tillsammans med andra, för att mer betona just värdet av fri rörlighet, behovet av arbetskraft, behovet av ordning och reda, snarare än att bygga upp murar, tala om kontroll, vaktbåtar och allt vad det nu ropas på. Vi ska fortsätta, tycker jag, att ha inriktningen att vara ett stöd för den politiken. Ett tecken på att EU ställer sig bakom det är när man låter bli kommissionär, om hon får stöd, för dessa frågor. 26 (): Enligt FAO, , är hungern i världen värre än . Mer än en miljard människor är hungriga . Varje minut dör en kvinna och sex nyfödda barn i komplikationer vid graviditet och förlossning. Det är mer än sju miljoner i fattiga länder. Aids, tuberkulos och malaria dödar drygt fem miljoner . Behovet av hjälp för att bekämpa fattigdom, svält och barnadödlighet, mödradödlighet, sjukdomar, bidra till utbildning och demokratisering är därmed stort. Att då ta i stort sett alla de 8 miljarder som har spelat in från det svenska biståndet till att reparera och minimera skador som vi i den rika världen har orsakat i den fattiga delen av världen genom våra utsläpp av växthusgaser är inte rimligt. De fattiga länderna protesterar också. Andra frivilligorganisationer och miljöorganisationer protesterar mot det som är ett cyniskt synsätt. Tar statsministern inte några intryck av dessa opinioner? Tar statsministern inte några intryck av den verklighet som människor i de fattiga länderna lever under så att vi i den rika världen, i , ska ha råd att ta pengar från annat håll än från biståndsbudgeten? Det är de fattiga länderna som får ta notan också för våra klimatutsläpp. 27 Statsminister (): De klimatförändringar som uppträder i världen skapar problem som är närliggande de som nämndes av , det vill säga en del av klimatförändringarna leder till ökenutbredning och problem med vattenförsörjning. Det i sin tur påverkar jordbruket negativt. Det tenderar att förstärka hungersnöden därför att vi helt enkelt får mindre ut av jordbruket än vad som var möjligt innan klimatförändringarna uppträdde. Att då hävda att stöd för att stå emot klimatförändringarna inte har med övriga utvecklingsbiståndsinsatser att göra blir för mig lite märkligt. Frågorna hänger mycket närliggande ihop. Det viktiga nu har varit att säkerställa att det lösgörs resurser som tidigt möter pågående upplevda klimatförändringar med utvecklingsinsatser eller med att bygga upp kapacitet för att stå emot. behöver knappast ursäkta sig när vi ingår i den mycket lilla tyvärr exklusiva klubb i världen som använder av bruttonationalinkomsten till utvecklingsbistånd. FN har satt ett mål på . Det är samlat fem länder i världen som klarar detta. Stora delar av EU ligger långt av bni. En del ligger förfärande lågt, trots att de är en del av den rika världen. Då kan en del av kritiken vara befogad. Har vi då anledning att påföra ännu mer resurser? Ska nu , som redan ger mest och tar ett stort ansvar, ändå göra ännu mer? Det är sådant man ska ta upp med svenska väljare när vi ska diskutera hur vi använder våra skattepengar. Men var ärliga då och visa att ni tar fram detta i era gemensamma förslag, de tre partier som står upp som ett alternativ till alliansen, och ange finansiering. Annars blir det bara ett sätt att stå här och berätta om vackra saker vi önskar men som vi inte har täckning för. Om regeringsalternativ står mot varandra ska det presenteras vad som är alternativ användning för pengarna och hur det finansieras. Det existerar inte i det alternativ ni presenterar. Därmed blir det här mest ett rop som vi ibland ofta hör att det borde vara på ett annat sätt. Jag har också suttit och förberett sådana budgetar. Märkligt nog tycker väljarna att även andra saker är viktiga här i . Vi får ofta kritik för att det borde vara mer till arbetslöshetsstöd, välfärdssatsningar, pensionärsskattesänkningar, att skydda olika delar av den svenska industrin eller att föra inhemsk klimatpolitik. Jag har aldrig hört att det ska kortas ned. Den som inte klarar helhetsansvaret med att finansiera en budget blir bara en mindre värd röst, åtminstone om man sitter i den här församlingen. Att opinionsbildare och andra tycker att det borde vara på ett annat sätt är fullkomligt naturligt, men vi har uppdraget att samla ihop hållbara alternativ. Innan det har presenterats blir den här diskussionen lite svår att följa. 28 (): Det är tråkigt att höra att statsministern ställer svenskar mot människor i de fattiga länderna. En kvinna och sex barn dör varje minut på grund av skador under graviditet och förlossning. Detta händer inte i och i den rika världen. Man behöver inte jämföra sig med dem som är sämst i klassen. klarar hyggligt enprocentsmålet som riksdag har satt upp. tar man merparten av de 8 miljarderna från det biståndet. Det är beklämmande att statsministern säger att man ska fråga väljarna i samband med val om det är vad de vill ha. Statsministern säger också att vi i oppositionen inte har en färdig budget. Nej, det hade inte regeringsalliansen heller före valet. För egen räkning har ett klimatbistånd i vår budget. Det borde egentligen kallas klimatskadestånd. Det är dessutom finansierat. 29 Statsminister (): Vi hade en budget. Det var det vi kallade Bankerydsöverenskommelsen. Den slöt vi, vilket var fullkomligt historiskt för svensk inrikespolitisk historia, före valet . Vi har efterfrågat att vänsteralliansen i ska göra likadant, men ni har sagt att ni inte vill. Ni vill inte presentera gemensamma ekonomiska alternativ. Det gjorde ni inte heller när vi lade fram vår höstbudget. Ni använder tekniken att lova allt till alla baserat på tre motioner som innehåller helt olika finansiering och olika typer av löften. Detta är fullkomligt värdelöst i den bemärkelsen att det låter som om ni kan och har råd med mycket, men när vi går igenom era siffror finns inte stöd för detta. Presentera gemensamt hur ni i så fall ska finansiera utökade biståndsinsatser. Då ska jag börja ta diskussionen på allvar. Fram till dess kommer jag att fortsätta att hävda att ska vara stolt över att vi som ett av två tre länder i världen uppfyller enprocentsmålet. Vi tar visst vår del av ansvaret för att försöka rädda en fattig värld. Det behöver vi verkligen. Jag vill påpeka en annan sak. Det är inte så att varenda krona når fram. Vi för just nu en diskussion med afrikanska ledare i . De anser att vi ska ge dem pengar utan att ställa frågor eller krav på att pengarna kommer fram. Jag är ledsen, men vi vet mer om världen än så. Vi ska inte framställa det som att vi räddar hungrande barn men i stället betalar limousiner åt korrupta regimer i . Jag har aldrig fått en fråga från en enda svensk väljare som tycker att det är angeläget. Därför måste man ställa krav på att pengarna verkligen når fram. Det är minst lika viktigt som att ha goda intentioner att också ha kontroll över att biståndet verkligen innebär hjälp till hungrande barn. Det är en av de svåraste frågorna just när det gäller klimatet. 30 (): Jag får tacka statsministern för återrapporten. I rådsslutsatserna kan vi läsa att hållbar utveckling kvarstår som ett grundläggande mål och att det är en vision på lång sikt. I nästa punkt kan vi läsa att det krävs snabba åtgärder och betydande extra insatser. När man sedan försöker hitta vad som egentligen ska göras framgår det att det kommer att krävas säkrare fokusering på övergång och en framtida översyn och så vidare. Det syns inte mycket av det som verkligen behöver göras . Det här känns igen i den svenska politiken. Det kom en utredning där man tittade på miljöpolitiken. Av utredningen framgick det att det är bråttom. Det hänvisas också till utredningar här hemma. Vilka åtgärder har statsministern föreslagit? Jag antar och förutsätter att det har diskuterats mer än det som står här eftersom det verkligen krävs snabba åtgärder, till exempel för att avgifta ekosystemen och ta hänsyn till de sociala aspekterna. Det finns inte heller med något om det. Hållbar utveckling är både ekonomisk, social och ekologisk om det ska vara som det är sagt från början. De sociala aspekterna finns inte heller med. Jag skulle vilja höra lite mer hur diskussionerna har gått för att verkligen kunna sätta in de snabba åtgärder som krävs för att nå en långsiktig och hållbar utveckling. 31 Statsminister (): Det finns referenser till detta men också påpekande att mycket av det vi kallar Agenda 2020 är tänkt att vara en huvudfråga under spanskt ordförandeskap, bland annat med de aspekter som nämner. Vi trodde när vi förberedde ordförandeskapet att vi skulle få en tydligare utvärdering av Lissabonstrategin bland annat med hänvisning till de olika målformuleringar som funnits. Men det framgick tydligt att kommissionen inte hade för avsikt att lägga fram en sådan utvärdering, och därmed skulle vi inte få den fullödiga diskussionen under det svenska ordförandeskapet. Så är det ofta när man förbereder ett ordförandeskap, att man är beroende av att det är grundat i att kommissioner eller andra lägger fram sina slutrapporter för att därmed kunna få diskussionen. hade vi inte problem att fylla vårt ordförandeskap med annat, vilket jag också har gått igenom under mitt inledningsanförande. Det var välkommet från sida att få detta som en stor fråga under sitt ordförandeskap. Då kommer säkert väldigt mycket av detta att återkomma. När det gäller hållbarhetsaspekter kommer det att vara väldigt tydligt i hur vi utformar bland annat klimatpolitiken. På det sättet fanns de här resonemangen med. Hur lägger man grund för en ekonomi som förenar ekonomisk tillväxt och förmåga till konkurrenskraft men också har minskad negativ klimatpåverkan? Vi menar att ju mer av styrmedel, till exempel nationella styrmedel, och ju mer av utsläppshandel som vi använder i och i världen, desto mer kommer vi att sätta tryck på en sådan utveckling. Det är bland annat därför det är viktigt att få det här globala klimatavtalet på plats så att vi får ett spelfält som är globalt och som förhoppningsvis tydligare prissätter negativ påverkan på klimatet. Väldigt mycket av det som vi har diskuterat i form av finanskris, ekonomisk nedgång och hur vi möter detta med våra ekonomiska stimulanser har handlat om mer sociala aspekter, alltså att hålla nere ökad arbetslöshet, verka för att det finns stöd till människors omställning både i nationella budgetar och också när det gäller användandet av EU:s gemensamma resurser. Det är någonting som har verkat väldigt aktivt och som kommer att fortsätta att vara en diskussion. Svaret på frågan är att skälet till att det inte står mer om det nu är att detta som sagt i sin framtida form är tänkt att tas under det spanska ordförandeskapet, förmodligen redan vid nästa ordinarie toppmöte. 32 (): Jag vill börja med att tacka statsministern för återrapporten. Det är på grund av den vi är här, även om det ibland kan kännas lite som en uppstart för valrörelsen. Alla vet ju att pågår. Vi får rapporter om att det går långsamt. Det går långsamt att komma in i hallen, och det går långsamt att förhandla. Det finns olika konfliktdimensioner. Den senaste som jag fick höra om, kanske skvallervägen, var att det nu finns en konflikt mellan politiker och tjänstemän om vem som ska leverera mest. Det är ju ändå bra om man tävlar om det som är positivt. Jag vill prata om toppmötet som vi är här för att diskutera. Jag är väldigt stolt och glad över att gick före och gjorde riktiga ekonomiska utfästelser till snabbstarten, alltså det som kommer att ske innan Kyotoprotokollet går ut. Det är ett väldigt bra beslut, tycker jag, och jag tänkte fråga hur det gick med de andra länderna. Vi har pratat en del om att är duktiga på att göra en utfästelse, och sedan har vi tränat på hur man tar ansvar på olika sätt och hur man delar upp det. Kan statsministern säga något om hur den processen gick till? Vi har redan berört lite hur vi kan säkerställa att pengarna hamnar rätt, men går det att utveckla lite grann också? Det är otroligt viktigt att de här utfästelserna blir riktiga , att det faktiskt blir leverans på hela EU-nivån. Hur säkerställer EU att pengarna avsätts och också att de kommer rätt? 33 Statsminister (): Återigen, hur slutgiltigt ska kunna komma till en överenskommelse återstår att se. Jag har haft att hålla ihop EU-27 och kan säga att jag var väldigt nöjd med att vi kunde få klimatmandat på plats på vårt oktobertoppmöte. När man är nöjd med att ha fått något på plats betyder det att det har varit svårigheter att komma dit, det vill säga alla har inte varit överens. Det finns spänningar inom EU, ska jag ärligt erkänna, i syn på hur omfattande klimatåtagande vi ska ta på oss. Det finns också ofta synpunkten att ska vi ta på oss större klimatåtaganden ska vi ha en inre omfördelning inom EU där vissa länder, till exempel , ska ta på sig större åtaganden medan en del andra länder borde slippa eller ska ha mindre åtaganden. Vi ska alltså inte tro annat än att vi har en hel del av våra EU-interna diskussioner kvar. Jag såg hur svårt det var att få ihop EU-27. Ni kan ju tänka er att i bredd få ihop om det nu är 192 eller 193 länder som är representerade på plats. Trots allt är det viktigt att komma ihåg när det bråkas om hur man ska se på att en utgångspunkt var att nu har utsläppen vuxit ut i en sådan omfattning och kommit till så många fler länder att som var bra för sin tid är ett tillräckligt svar. Kyotoländerna, de som har tagit på sig åtaganden under Kyotohatten, står i realiteten bara för av utsläppen, det vill säga vi klarar inte tvågradersmål och andra ambitioner med mindre än att den majoritet av utsläpp som ligger i kretsar av länder utanför kommer in i ett globalt avtal. Det är därför det är viktigt att åstadkomma detta i . Det finns ofta en kritik mot utfästelser som görs. Vi ska komma ihåg från oktobermötet att vi sade att vi behöver både tidiga pengar innan löper ut, alltså 20102012, och vi behöver sedan också pengar på medellång sikt fram till, som vi angav, 2020 med . Det är kommissionens beräkningar för vad som kommer att krävas i investeringar för att klara tvågradersmålet. Då sade EU: Vi är beredda att ta vår andel av det. Det kommer att vara en blandning av offentliga och privata pengar. Mycket av detta kommer att komma från den utsläppshandel som ju bara än så länge finns på plats i Europeiska unionen. När det gäller de här tidiga pengarna sade vi att det bör ligga på 57 miljarder från den utvecklade delen av världen, och vi lyckades få ihop EU att ange 2,4 miljarder . står för drygt en kvarts miljard euro av de pengarna, alltså väl över vår andel av vad vi är inom EU. Det är till och med så att vi nästan var uppe och nosade på nivån som de största ekonomierna i EU bidrar på och visade på det sättet att vi är beredda att göra stora åtaganden, större än vad som egentligen gives av vår storlek därför att vi menar allvar och vill vara drivande i klimatfrågan. Jag angav, och det har väl framgått av nyhetsrapporteringen, att de resurser som har givits via detta har varit högst olika i storlek. I en del fall har de varit av mer symbolisk karaktär, men det var också ett syfte att få alla 27 länder att till slut bidra. Men det är tungt beroende av en liten grupp av länder som har givit väldigt stora bidrag. Sedan blir det precis frågan som här ställdes, och den återkommer väldigt ofta. Säkerställer man verkligen att resurserna kommer fram nu? Märk väl att vi talar om 2010, och det är på andra sidan . Det var en poäng från vår sida att det här ska vara pengar som görs tillgängliga via gängse betalningskanaler och som ska kopplas just till klimatomställningen. Vi ska kunna säga till de minst utvecklade, fattigaste delarna av världen att nu ska det finnas resurser om vi får det här avtalet på plats som gör att ni kan gå fram med kapacitetsuppbyggnad eller möta klimatrelaterade problem direkt. Det är det som är poängen med dem, för utan den typen av pengar avgränsade för detta finns inga klimatrelaterade resurser. Då finns som andra har påpekat många andra problem kvar för mänskligheten att lösa, men det är en viktig del av hur vi hanterar klimatproblematiken. Jag känner mig trygg i att vi ändå fick ihop pengar på de nivåer vi borde ha, och jag noterar att en del andra utvecklade delar av världen också nämner pengar till den tidiga insatsen, alltså, 20102012. Dock undrar jag lite hur det ska gå med de här pengarna som ska ges på medellång sikt, alltså de riktigt stora pengarna till investeringsstöd 2020. Där har vi inte samma tydlighet från andra utvecklade delar av världen. Och, märk väl, ska vi klara tvågradersmålet är faktiskt de resurserna ännu mer betydelsefulla. 34 (): I spåren av finanskris, bankkris, brister inom den finansiella tillsynen och bonusar har EU gjort ett bra arbete och agerat kraftfullt. ser vi att arbetslösheten ökar. Den är nu uppe i ; den har ökat . I spåren av arbetslösheten ökar den sociala utslagningen. I sin inledning till återrapporteringen nämnde statsministern lite kort att detta varit uppe till diskussion, och vi kan även se det i rådets slutsatser under punkt 7. Där sägs att osäkerhetsmoment och svaga punkter kvarstår som situationen för sysselsättning på det sociala området förväntas försämras ytterligare . Mot bakgrund av detta vill jag fråga statsministern vad EU gör för de arbetslösa. Det är bråttom, och vi får väl hoppas att EU kommer att agera lika kraftfullt för att se till att de arbetslösa kommer tillbaka i arbete som man gjort när det gäller finanskrisen. Min fråga till statsministern är alltså: Vad avser EU att göra för de arbetslösa? 35 Statsminister (): En del av svaret ges om man läser meningen efter den som läste upp. Där sägs nämligen att politiken för att stödja ekonomin därför bör fortsätta och inte upphöra förrän återhämtningen är helt säkrad. Det innebär att de stödåtgärder på av bnp som har koordinerats via finanspolitiken runt om i är tänkta att ligga kvar som en stimulans till ekonomin, just för att säkerställa att man kan stå emot arbetslösheten. Mycket av detta är åtgärder som inriktas, på samma sätt som i , på att bygga ut utbildningssystem och en aktiv arbetsmarknadspolitik samt omställningsstöd för att möta den risk för arbetslöshet som vi nu ser. De är tänkta att ligga kvar , trots att EU:s samtliga 27 medlemsländer har underskott i sina offentliga finanser. I 20 av EU:s medlemsländer är de nu så allvarliga att de är föremål för särskild behandling, eftersom dessa länder har för stora underskott i förhållande till stabilitets- och tillväxtpakten. Det är få länder som har den starka utgångspunkt som har, med bättre ordning i de offentliga finanserna. Man behåller stimulanserna över 2010 för att kunna möta de svåra sociala konsekvenser som följer av ökad arbetslöshet. Låt oss dock komma ihåg en sak. Vad är det som gör att jobben återvänder? Det är rimligen en fråga om konkurrens i vår värld. Var ska till exempel världshandeln ta vägen nu när amerikanerna säger till oss att vi inte ska lita på att och världen kommer att kunna luta sig mot en konsumtionsdriven tillväxt skapad av amerikanerna. Om vi får möjlighet att se ett som inte bara exporterar utan också i större utsträckning konsumerar och importerar är det mycket betydelsefullt för till exempel ett exportberoende land som . Det som i grunden ger jobb är naturligtvis det vi ska tala om i , men också i , nämligen förutsättningar för att människor känner att de har drivkrafter för eget arbete, att kostnaderna för att anställa inte är högre än att man tycker att det är intressant, att det finns goda konkurrensvillkor för företagarna att kunna starta och driva företag och växa, att det finns resurser till offentliga verksamheter som gör att dessa inte dras ned till följd av krisen. Det är bland annat därför som regeringen anslagit 17 miljarder i särskilda tillskott till den offentliga ekonomin, alltså för att försöka undanröja risken för ökad arbetslöshet hos offentliga arbetsgivare. Detta har således diskuterats, och slutsatsen är den som jag läste upp, att vi ska fortsätta att stimulera ekonomin för att undanröja negativa konsekvenser när risken är fortsatt ökad arbetslöshet. 36 (): Jag vill kommentera några av de saker som statsministern inte har gett svar på. Först gäller det fråga om jämställdheten. Glädjande nog kommer att prioritera jämställdhetsfrågor, vilket inte gjort. Det beklagar vi. Statsministern svarade att det leder till framgång ändå eftersom EU nu fått en utrikesminister som är kvinna och att kvinnorna dessutom inte blir så lidande under denna kris då det är industrin drabbats värst. Detta är inte med sanningen överensstämmande. Dels jobbar många kvinnor i industrin, dels kommer många kvinnor framgent att förlora sina jobb eftersom regeringen föreslagit att 60 000 jobb ska försvinna i kommuner och landsting. Det blir konsekvensen av regeringens politik. Det är den ena kommentaren. Den andra kommentaren gäller den svenska budgeten. På frågan varför man ska ta biståndet före klimatavtalet svarade statsministern att i har ju oppositionen inga lösningar på hur vi ska finansiera det hela utan kräver bara mer och mer.