prot · GW0990 · 2009-03-24 00:00:00 — Det gjorde, fru talman, att det vid uttagande av barnledighet, vid semestrar och vid byte av personal ofta inte fanns någon i ett område som kunde ta sig an de ärenden som kom in ibland genom anmälningar. Det innebar också att vi fick kritik från Europeiska unionen för att vi inte kunde garantera samhällets kontroll och överinseende beträffande djurskyddet i alla delar av landet. Den omorganisation som är genomförd innebär att personalen, som jag säger i mitt svar till interpellanten, jobbar tillsammans. De är flera stycken och kan täcka upp för varandra vid ledigheter och när människor byter tjänster och tar ut barnledighetsdagar och liknande. var det i praktiken omöjligt. Dessutom kan man specialisera sig. I vårt samhälle har vi nu många olika typer av djur, både djur i lantbrukets tjänst och sällskapsdjur. krävs det speciella kunskaper för att kunna kontrollera att också djur som inte är särskilt vanliga i vårt land har det bra. Innan var det fullkomligt omöjligt med de trekvartstjänster som fanns i de allra flesta kommuner. Låt mig därtill konstatera att det på länsstyrelsenivån finns ett stort kontrollansvar beträffande lantbruket och lantbrukets djur. Eftersom de allra flesta lantbruksföretag söker någon typ av EU-stöd ska de sakerna kontrolleras. I detta ingår också att kontrollera att djuren har det bra. Det har alltså med samordning att göra. På länsstyrelsenivån ligger också att kontrollera att lantbrukets byggnader uppfyller de krav som vi från samhällets sida ställer på byggnader för lantbrukets djur, den så kallade förprövningen. På fanns också länsveterinärfunktionen den finns även nu med det övergripande ansvaret för att djurskyddet fungerade i ett geografiskt område och till vilken de tidigare kommunala inspektörerna var tvingade att vända sig när ett ärende var så långt framskridet att det blev tal om till exempel djurförbud eller andra typer av ingripanden. Därtill finns också den juridiska funktionen på länsstyrelserna. Detta kallar jag, fru talman, för att effektivisera en verksamhet så att vi får en likvärdig nivå på kontrollen i alla olika delar av landet, därtill på en hög nivå. 150 (): Jag tänkte börja med den kritik som jordbruksministern här nämnde var upprinnelsen till att alltihop lades över och till att hela strukturen förändrades. Det är sant det stämmer att regeringen konstaterade att det inte fungerade och att också och konstaterade det. Problemet var att systemet hade brustit i alla led kommunerna, länsstyrelserna och centralmyndigheterna. hade det funnits kommuner och länsstyrelser där det hade fungerat bra. Skälet till bristerna var inte bara att det var ojämna bedömningar och olika strukturer i grunden. Varför man gav den här rollen när tidigare hade haft en roll där den hade kunnat utnyttja sina befogenheter på ett annat sätt har man aldrig analyserat. har man gjort som man har gjort, och vi är där vi är. Jordbruksministern nämnde fördelningsnyckeln, och det är en generell fördelning beräknad för hela landet. Pengarna är dessutom inte öronmärkta när de kommer till . Som exempel kan man ta ett skriande akut behov i vissa län, som . Där hade man 9,5 årsarbetare i länet. Den här fördelningsnyckeln är väldigt generell, framtagen och värderad utifrån befolkningsunderlag, rennäringen och annat. Ja, den är väldigt generell, inte specifik utifrån behoven. Den ger län av dessa . Det räcker, enligt var jag har fått för information, till 5,08 inspektörer, och man har ett behov på 13 inspektörer. Det är också väldigt långa sträckor. Man säger att av resurserna går till anmälningsärendena. Verkligheten i län ser ut så här: Fyra personer jobbar med anmälningsärendena och cirka två personer med planerad riskbaserad djurskyddskontroll. I finns det 5 600 kontrollobjekt. Delat på två blir det 2 800 objekt per inspektör. Alltså kan ett lantbruk med djur räkna med ett kontrollintervall på . Det kan väl inte anses vara ett gott djurskydd. Det måste väl vara kontrollen som är likvärdig, inte organisationen i sig. Det här har man påtalat, och man har meddelat regeringen i flera omgångar vart det verkar bära hän. Det råder stora brister. Man är väldigt missnöjd med de resurser som man har fått, och man ser inte hur man skulle kunna utnyttja fördelarna heller fördelarna med att ha arbetskamrater och att kunna specialisera sig. Man hinner bara rycka ut i stort sett på anmälningsärenden. 151 Jordbruksminister (): Jag tvingas att repetera det jag redan har sagt. För det första ska vi följa upp den här verksamheten, det har vi lovat budget. Men jag ser faktiskt ingen mening med att följa upp en verksamhet. Organisationen måste, fru talman, få sätta sig. I denna uppföljning ingår självklart att se över om vi har fördelat pengarna rätt över landet. Samma sak är det där en organisation måste få sätta sig innan det är någon mening med att se om huruvida de medel som finns tillgängliga för ändamålet ska användas på ett annorlunda sätt. För det andra måste jag korrigera interpellanten. De här pengarna är inte på något sätt öronmärkta utan är en del av de medel som förs till landets länsstyrelser i form av ett förvaltningsanslag. Sedan är det upp till länsledningen i respektive län att prioritera utifrån de pengar som finns tillgängliga vilken verksamhet man vill använda dem till i sitt län så att man bäst fullgör de uppgifter som man har att fullgöra i enlighet med de regleringsbrev och den lagstiftning som finns och som man har att följa. Där har jag kunnat notera, fru talman, att det skiljer sig avsevärt mellan landets länsstyrelser hur man använder de pengar som tilldelas. Man prioriterar lite olika ute i länen. Det är så, och jag tycker att det ska vara på det sättet, för jag vill inte leva i ett totalt statskontrollerat samhälle där riksdag och regering styr allting ned på detaljnivå. För det tredje skulle jag därutöver vilja säga att det som krävs i EU-lagstiftningssammanhang är att vi har en riskbaserad kontroll. Det säger mig att man rimligen gör mest rätt om man prioriterar utifrån anmälningar och följer upp dem. Där måste nämligen risken vara störst. För det fjärde, fru talman, vill jag repetera att länsstyrelserna har sedan vi trädde in i Europeiska unionen ett ansvar för att kontrollera de jordbruksföretag som söker någon typ av EU-stöd. I det sammanhanget ingår att man kontrollerar djurskyddet på de gårdar och lantbruksföretag som har djur. Interpellanten vet lika väl som jag att den kontrollfrekvensen är ganska hög. Det ska läggas ovanpå den beräkning som interpellanten gjorde i sitt inlägg. 152 (): Jag tackar så mycket för detta. Jag tror att jag sade att pengarna inte var öronmärkta, så jag tror inte att jag behöver bli korrigerad. Jag kan tänka mig att det har funnits kommuner där samarbetet har fungerat väldigt bra över kommungränserna. Där jag själv kommer ifrån, , har man haft ett jättebra samarbete, och djurskyddet har fungerat väldigt bra. Man har förmodligen känt sig lite överkörd i förändringen. Man har inte tittat på ställen där det har fungerat väldigt bra och inte har lyssnat på att länsstyrelserna har haft möjlighet att korrigera kommuner och förändra i de fall där det inte har fungerat. Missnöjet kanske inte är så lätt att förändra så snabbt, utan man måste se till att det smidigt och bra flyter på, vilket det inte verkar göra . Även om man inte kan göra en utvärdering ännu vet man att det finns en kritik mot att det är väldigt dåligt på många ställen i landet, och de som ytterst blir lidande är djuren. Jordbruksministern säger att det är fler kontroller på olika ställen, men det här handlar specifikt om djurskyddet. Det är viktigt att vi specificerar att det är det som debatten handlar om. Jordbruksministern nämnde också EU-kontrollen. Det finns ett kapitel som heter Finansiering och offentlig kontroll, en allmän princip. Där säger man att medlemsstaterna ska se till att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att tillhandahålla nödvändig personal och andra resurser för en offentlig kontroll. Det här är ganska skarpt. Skulle det visa sig att djurskyddskontrollerna sker väldigt sällan kanske vi får repressalier. Det är ganska viktigt, tycker jag. Jag tycker att det också är ganska viktigt för näringen att de kan känna att vi har en kontroll som man kan lita på. 153 Jordbruksminister (): Tack för interpellationen, ! Jag tycker att djurskyddet är viktigt. Av det skälet har regeringen till lagt fram förslag om en förändrad organisation av djurskyddet i landet. Vi har gjort det därför att vi vill ha ett bra, gott och likvärdigt djurskydd i olika och alla delar av landet. Vi hade, fru talman, inte det tidigare. Det berodde bland annat på att det var nästan 300 myndigheter som hade ansvaret tidigare. Deras möjlighet att ha en mängd människor som var kunniga och utbildade på det här området var begränsad just därför att kontrollmyndigheterna var så många. kan vi, fru talman, få en organisation där man dels kan specialisera sig, dels stötta och hjälpa varandra. Det är en organisation där vi undviker jävsproblematiken och en organisation som kan täcka semestrar och andra ledigheter, personalomsättningssituationer och liknande. Vi undviker då den kritik som vi har fått för det har vi faktiskt fått i och med att ett antal kommuner inte hade möjlighet att fullfölja den uppgift som vi som land har en skyldighet gentemot Europeiska unionen att fullfölja. Men det är inte det viktigaste. Det viktigaste för mig är att vi har en hög nivå på vår djurskyddskontroll i det här landet, och jag är alldeles övertygad om att vi kommer att få det när den här organisationen har satt sig. För att garantera detta kommer regeringen att göra en uppföljning av hur förändringen har skett. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2008/09:416 om jämställdheten i statliga kommittéer 154 Integrations- och jämställdhetsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att motverka den negativa utvecklingen vad gäller jämställdheten i statliga kommittéer. Låt mig konstatera att sammansättningen av ledamöter i statliga kommittéer och utredningar ska bygga på principen om en jämn könsfördelning. Regeringen arbetar brett för att förändra system som konserverar fördelningen av makt och resurser ur ett könsperspektiv. För att uppnå de jämställdhetspolitiska målen använder jämställdhetsintegrering som en strategi. Jämställdhetsintegrering innebär att ett jämställdhetsperspektiv ska finnas med i alla steg av beslutsprocesserna, inom samtliga politikområden. Ansvaret för detta ligger hos respektive politikområde. Alla statsråd är även jämställdhetsministrar inom sina respektive politikområden. Regeringen har förbättrat könsfördelningen när det gäller myndighetschefer. Av dem som regeringen har tillsatt har varit kvinnor. Därigenom har den totala andelen ökat från . I statligt ägda bolag var andelen kvinnor i styrelser för hel- och delägda bolag och i helägda . Jämfört med 2006 har det ökat från respektive . Bland ordförande var andelen kvinnor i helägda bolag jämfört med då andelen var . Det innebär att det har skett en ökning på samtliga nämnda funktioner efter regeringsskiftet. Men vi kan, precis som konstaterar, se att antalet kvinnor som har utsetts till ordförande eller särskilda utredare inom kommittéväsendet har minskat . Andelen kvinnliga ordförande eller särskilda utredare har varierat . Endast har könsfördelningen hamnat i spannet 4060, som regeringen ser som acceptabelt. Det var , när både den nuvarande och förra regeringen ansvarade för utnämningarna, och 2007, när den nuvarande regeringen var ensamt ansvarig. Lägst andel kvinnor var det 2001 och 2004. Jag håller med om att den försämring som har skett inte är bra, och inom måste vi nu se till att vända denna utveckling. 155 (): Jag tackar för svaret. Jag kan inte påstå att jag är nöjd med svaret, men så kan det ju se ut . Jag hoppas kunna göra debatten något mer spännande så att personalen också orkar vara deltagande och lyssna. Jag har ställt en interpellation om jämställdheten inom de statliga kommittéerna. Ett av mål med jämställdhet är att kvinnor och män ska ha lika makt och inflytande. Jag har i andra interpellationer tagit upp behovet av att sätta press på det privata näringslivet i syfte att öka andelen kvinnor i bolagsstyrelser, men jag har tyvärr inte fått gehör från regeringen i frågan med hänvisning till att man inte vill lagstifta om kvotering. finns det områden som jag pekar på där regeringen själv kan gå före och visa vägen genom att aktivt jobba med att medverka till ett jämställt inflytande, i till exempel statliga kommittéer som regeringen tillsätter. Trots att har antagit jämställdhetspolitiska mål ser vi nu en negativ trend i statliga kommittéer där andelen kvinnliga ordförande har sjunkit från . Det innebär att andelen manliga ordförande har ökat från , eller i faktiska tal: Av 322 ordförande för statliga kommittéer är 208 män och 114 kvinnor. När det gäller antalet ledamöter består kommittéerna av 590 män och 474 kvinnor. Det finns en grupp där kvinnor är mer representerade än män, och det är antalet sekreterare. Där ingår 463 kvinnor och 427 män. Min fråga till jämställdhetsministern, fru talman, var: Vad avser jämställdhetsministern att göra för att motverka denna för jämställdheten negativa utveckling? Då blir svaret: Jag håller med om att den försämring som har skett inte är bra, och inom måste vi se till att vända denna utveckling. Förlåt, fru talman, men jag tycker inte riktigt att det är svar på frågan. Vad vill regeringen göra? Vad tänker ni göra åt detta faktum? Regeringen är ju med och tillsätter kommittéerna, så jag antar att ni måste ha en plan. har jag ställt frågor om kvotering. Det har inte regeringen varit inne på. Jag antar att ni med svaret menar att ni har lyckats åstadkomma någonting när det gäller de statliga bolagen. Det är bra; det måste jag säga. Jag tycker att det är bra att man har fått in fler kvinnor där. Men har den här jämställdhetsministern också, fru talman, sagt: Nej, ingen utbildning för statsråden! Det är inte nödvändigt. Det räcker med att det finns personal som har fått utbildning, menar hon. Min fråga är: Är det inte dags att utbilda dessa ministrar som faktiskt ska vara sina egna jämställdhetsministrar? Regeringen tillsätter ju kommittéer, och det finns uppenbarligen ingen samordning i regeringen i de här frågorna. Då skulle vi inte kunna se den utveckling som har skett. Med risk för att upprepa mig, fru talman, vill jag ändå veta vad jämställdhetsministern avser att göra för att motverka denna för jämställdheten negativa utveckling. 156 Integrations- och jämställdhetsminister (): Den här regeringen kommer att fortsätta jobba på samma sätt som den tidigare regeringen har gjort när det gäller sammansättningen av kvinnor och män i kommittéer och ordförande för kommittéerna. Jag tror inte att verkligen anser och tror att man måste utbildas för att kunna räkna antal huvuden. Vi kan se direkt här hur det ser ut. Det kunde vi se också under den förra regeringens tid. minskade det rejält. gick det upp igen. minskade det rejält igen. minskade det ytterligare. Vi jobbar på samma sätt som den förra regeringen, det vill säga att vi samordnar detta. På jämställdhetsenheten får vi in de föreslagna namnen i kommittéerna. Vi ser till att kommittéerna är jämnt könsfördelade. Men sedan dyker det upp något . Just när det gäller ordförandena är det inte alltid lätt att se över året hur posterna fördelar sig, och det kan leda till att det blir så här. När man utser särskilda utredare samordnas det inte heller på ett enda departement, utan varje departement tar hänsyn till hur man fördelar de särskilda utredarna på sina utredningar. Det kan också leda till att det kommer att se ojämnt ut. Denna fråga har vi tagit upp i statsrådskretsen och kommit fram till att vi måste informera varandra bättre när vi utser utredarna, även vid de tillfällen när man inte behöver samordna. Utbildning är inte det som behövs, men vi behöver bli medvetna. Vi behöver kolla av med varandra hur vi har utnämnt på våra respektive departement för att få en bättre bild av detta. Jag tror också att det ibland kan bero på vilken typ av utredningar som dominerar från ett visst år till ett annat. Jag har inte kollat upp det, men jag kan gissa att det kan spela in för hur siffrorna ser ut. Det som fnyser lite åt det som kallas för sekreterarrollen är en av de viktigare rollerna i kommittéerna. Det är där vi har människor som är välmeriterade, som kan sin sak och som skriver de betänkanden som sedan lämnas in till . Det är inga tjänster att fnysa åt. Det problematiska är snarare att detta är tjänster i bakgrunden, men det är viktiga, centrala tjänster i utredningsväsendet. Mitt svar till är att det inte blir mer spännande än så här. Vi kommer att fortsätta som den tidigare regeringen. Vi ska bli mer medvetna och informera varandra bättre och på det sättet lyckas bättre med sammansättningen av kommittéerna. Jag vill upprepa att på precis samtliga områden har vi en jämn könsfördelning. Det är bara när det gäller ordförandeskap som vi har backat . Jag hoppas att siffran kan se bättre ut . 157 (): Nej, jag fnyser absolut inte åt sekreterartjänster. Jag tycker att det är ett mycket viktigt arbete. Jag konstaterar att just den tjänsten också är den kvinnodominerade tjänsten till skillnad från ordförandeskapet i de här kommittéerna. Jag tycker att det är viktigt att regeringen resonerar tillsammans när man tillsätter de här kommittéerna och att man gör en uppföljning. Det är viktigt att man kollar och ser vilka kommittéer som pågår, hur de ser ut och vilken kompetens man behöver knyta till dem. Jag är nämligen helt övertygad om att det finns jättemånga kompetenta kvinnor som skulle kunna leda de här statliga kommittéerna. I debatten både här och tidigare med näringsministern, till exempel när vi har diskuterat kvoteringar i statliga bolag och även i privata styrelser, har det framskymtat att det inte finns tillräckligt många kvinnor med kompetens. Min bild är en helt annan. Det finns en tidning i som heter Passion for Business som på lyckades plocka fram massor med kvinnor med kompetens att kunna sitta i bolagsstyrelser. Jag är helt övertygad om att de här kvinnorna finns tillgängliga. Det kanske inte är samma kvinnor. Jag är helt övertygad om att det finns massor med kvinnor i som inte får uppdraget att bli ordförande i statliga kommittéer. Jag har också kunnat konstatera att den här regeringen verkar ha gjort till sin sak att tala om vad den förra regeringen inte gjorde när man inte kan redovisa vad man själv vill göra. Jag tycker att det är ganska ointressant. Jag vill veta vad den här regeringen gör här och . Som jag tolkar svaret tänker man inte göra någonting. Man följer utvecklingen. Man tar inte till några metoder. Man kan inte se att det finns någon systematik i det man sysslar med, och framför allt är det inte viktigt att utbilda statsråden så att de får kompetens. Jag hävdar att det är viktigt att de ledande politiker som håller på med frågorna också har kompetens när det gäller jämtegrering eller mainstreaming, som det kallas på engelska. Har man inte det kanske man inte ens förstår problemet. Jag tycker att man uppvisar detta gång på gång. Det finns ingen systematik i regeringens jämställdhetsarbete, vilket jag bara kan beklaga. Jag sade redan i början av den här debatten att det här svaret inte är bra. Det är nog ett av de sämsta jag har fått. Att svara att man håller med om att den förändring som har skett inte är bra och att man inom nu måste se till att vända den utvecklingen utan att kunna peka på ett enda konkret exempel på vad man ska göra känns inte så respektfullt som jag skulle ha önskat, fru talman. Jag förväntar mig faktiskt att få någonting konkret från jämställdhetsministern innan jag går ifrån den här debatten. 158 Integrations- och jämställdhetsminister (): Jag avser att fortsätta att ta avstamp i det som oppositionen åstadkom i regeringen, och jag tror också att många kolleger till mig i regeringen avser att göra det. Tar vi avstamp i det är den här regeringen bättre på samtliga områden, och då menar jag samtliga områden, när det gäller representation av kvinnor i kommittéer. Det tycker jag är väldigt viktigt att påpeka. Jag påpekar återigen att vi kommer att fortsätta att jobba på samma sätt som den tidigare regeringen, det vill säga att samordna de här tillsättningarna på jämställdhetsenheten, informera varandra inom departementen när det gäller de särskilda utredare som inte behöver samordnas och framför allt kolla av med varandra vilka nätverk av kvinnor som finns att utnämna. har en tendens att förvränga saker som man säger. I mitt svar erkänner jag inte alls att det inte fungerar bra. Jag säger tvärtom att allting har blivit bättre förutom att vi har backat lite just när det gäller ordförandena. Det är vad jag sade. Allt annat har blivit mycket bättre än som parti satt vid regeringsmakten. sade också att någon i denna regering skulle ha sagt att det inte finns tillräckligt många kompetenta kvinnor. Det kan inte heller stämma. Någonting som vi brukar försöka påpeka, och det är ett budskap till alla kompetenta kvinnor där ute, är att sju av tio som får frågan av regeringen säger nej. Vi ringer inte till kvinnor om vi inte vet att de är kompetenta. Mitt budskap till dig, vilket du också kan förmedla till andra kvinnor, är att när vi ringer gör vi det därför att vi vet att de är kompetenta. De klarar av dessa uppdrag. Tacka gärna ja till uppdragen. Det skulle underlätta för att justera de siffror som vi har . Sju av tio tackar nej, och de siffrorna har vi inte när det gäller de män som blir tillfrågade. 159 (): Nej, jag kan nog hålla med om att det finns alldeles för många män som tackar ja som kanske inte har kompetens. Jag är helt övertygad om att det finns många fler kvinnor. Jag tror inte att man ska ge sig. Jag tror att man ska fråga fler. Jag tror också att det är viktigt att man diskuterar hur man tar fram de här personerna och har en systematik och diskuterar om varje minister som ska lägga fram förslag på ordförande ska ha två namn att lägga fram. Jag tycker nämligen att det är viktigt att man har några att välja på. Jag tycker inte att man kan säga att allt som den här regeringen har gjort har blivit mycket bättre ur ett jämställdhetsperspektiv. I så fall skulle inte skillnaden mellan kvinnors och mäns inkomster ha ökat som den har gjort med den här regeringen. Den här regeringen har åstadkommit att män tjänar mer på regeringens politik därför att de äger mer, tjänar mer och jobbar mer. Det har ni lyckats åstadkomma. Att ni skulle vara stolta över det och säga att det är mycket bättre att ni har ökat inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män får ni gärna stå för. Jag gör det i alla fall inte. Jag kan inte tycka att det är bra. Jag hade önskat att få konkreta uppgifter. Jag vidhåller att jag tycker att det är viktigt att samtliga ministrar i den här regeringen genomgår en genusutbildning. Jag tror att det behövs. Jag tycker att jag har sett tydliga tecken på det här, fru talman. En sådan utbildning saknas. Jag är helt övertygad om att man måste vidta mycket hårdare åtgärder för att åstadkomma en förbättring. Det är bra i de statliga bolagen, men det är inte bra i de statliga kommittéerna. 160 Integrations- och jämställdhetsminister (): Det är bra i de statliga bolagen. Där är det en jämn könsfördelning i styrelserna. Det gäller också kommittéerna. Det gäller i samtliga kommittéer förutom när det gäller ordförandeskapet där vi inte når spannet 6040. Om den här regeringen inte jobbade systematiskt och om den här regeringen inte frågade fler kvinnor skulle vi aldrig få de siffror som jag just nämner. Det är 6040-fördelning eller bättre än så i samtliga sammansättningar förutom när det gäller ordförandena.