prot · GW0989 · 2009-03-23 00:00:00 — Det står i förarbetena det kanske inte var den bästa formulering som gjorts att detta inte torde strida mot , eller att det får antas att det inte strider mot . Det har redan hörts röster om att det är precis vad det gör. Man får alltså inte den prövning som man har rätt till. Det handlar om en bedömning från hovrätten om det är särskilda skäl. Jag påstår inte att det är det det kan ingen veta i förväg men jag menar att läget är så allvarligt att vi inte ska riskera att i en sådan viktig fråga där en person som har dömts i domstol skulle gå till och få rätt. Låt oss bespara oss den situationen och i stället rätta till det misstag som gjordes av den socialdemokratiska regeringen med stöd av en enig riksdag, om jag kommer ihåg rätt, så att vi får de effektiviseringar och förbättringar vi vill ha men inte de försämringar av rättssäkerheten som det här har inneburit. 50 (m): Det är nog riktigt som påstår att det i remissammanhang inte var några invändningar på väsentliga punkter i den här delen. Däremot har jag i medierna noterat att en del advokater har haft synpunkter. De kan naturligtvis vara nog så berättigade. Problemet är om man låter den tilltalade tala i bevisningen. Vi kan inte ha en sida live och en på video. Det är stor risk att poängen med reformen förfelas. En ambition med reformen, som jag uppfattar det, är att vi ska lägga tyngden i första instans. Det här är en ganska omfattande omställningsprocess för alla inblandade. Vi har ju haft en situation där man ofta har haft tingsrätten som ett slags transportsträcka eftersom man ändå ska köra ett varv till. Det var det man skulle undvika. Vi är helt överens om att vi måste följa detta noga, att det ska utvärderas på ett sakligt sätt och att man måste vara beredd att göra justeringar i ett sådant här viktigt regelverk i de fall där det är uppenbart att det inte fungerar. Det kommer vi att göra, men bedömningen är att man måste ha mer än fyra månaders underlag för att se resultaten. Det är naturligtvis också, som säger, illa om vi får väldigt olika bedömningar från olika håll. En viktig sak i rättssäkerheten är naturligtvis att lagen gäller lika för alla och att reglerna är likvärdiga. Det är ju intressant att ta reda på och analysera orsakerna till att man hamnar på olika nivåer och olika bedömningar. Det får man ta reda på i en sådan här utvärdering. Men, som sagt, jag kommer inte att göra en utvärdering av detta men följer det hela noga. Rättssäkerheten är otroligt central. Vi kommer också att tillsätta en stor utredning om olika åtgärder för att titta på rättssäkerheten i delar som inte har hanterats på . Det gäller både förundersökningarna och möjligheterna till resning och annat. Vi kommer att arbeta med rättssäkerhetsfrågor ganska ingående framöver. Det är oerhört viktigt. Jag tror inte att det är en fråga där vi skiljer oss åt politiskt. Det handlar om bedömningar. Som sagt, ingen omedelbar utredning. Men den får inte dröja för länge, för detta är centralt när det gäller domstolsverksamheten. 51 (): Det blir ingen obalans. Man har målsäganden på ena sidan och den tilltalade på den andra. Om det bara var de i en process skulle det vara enkelt. Det är det . Då klarar man av det på ett par . Men det handlar om de stora processerna med en massa vittnen. När man omförhör med målsägande och tilltalade blir det balans om man spelar upp vittnena, åklagarvittnena och försvararens vittnen. På så sätt får man en balans. Det är vi politiker som får ta ansvaret. Det här handlar ju om ytterst kompetenta personer, om några av högsta jurister. Vid är det , och i övre är det . Båda är synnerligen kompetenta jurister. De tolkar på det sätt som förarbeten och lag stipulerar. Då blir det på det här sättet. Om de båda kompetenta juristerna har kommit fram till olika slutsatser är det ett problem. Jag vill också säga att det inte bara är advokater som har påpekat detta utan också domare. Det finns en situation som man inte kan förhindra, nämligen att den person som är dömd säger några sista ord efter förhandlingen. Det kan man inte inskränka. Det gör att vi kommer att få fler och fler fall där personer som känner frustration över att inte ha fått höras i ett nytt förhör säger några saker i slutet av rättegången. Då måste man göra om hela rättegången. Man kan ha suttit i hovrätten i och så måste det hela göras om därför att det kommer fram så många uppgifter i de sista ord som man har rätt att säga. Det finns ingen begränsning i det. Det varnar domarna för. Se till att vi inte hamnar i en sådan situation. Det är ganska stor enighet om detta. Jag har faktiskt inte hört en enda som har försvarat just den här delen. Däremot är många överens om att det här är en stor förbättring. Men det här anser jag inte vara något annat än ett misstag. Vi behöver inte utvärdera det. Det är jättebra att man utvärderar andra saker och gör förbättringar. Detta är ingenting annat än ett misstag som bör rättas till. Det menar jag att man kan göra väldigt enkelt i största samförstånd. Överläggningen var härmed avslutad. 10 § Svar på interpellation 2008/09:396 om resursfördelning inom polisväsendet 52 (m): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ avseende fördelningen av polisens anslag. Regeringen har delegerat ansvaret för fördelningen av såväl personella som ekonomiska resurser till och ytterst till polismyndigheterna. Polismyndigheterna beslutar i frågor rörande den lokala verksamheten. Det är den ordning vi har i med myndigheter som agerar självständigt inom de ramar som regering och riksdag satt upp. Regeringen ställer höga krav på en effektiv resursanvändning. Jag har därför tagit initiativ till en omfattande effektivitetsöversyn av hela rättsväsendet. Vi vill försäkra oss om att de pengar regeringen har tillfört rättsväsendets myndigheter används effektivt. För polisens del handlar detta bland annat om att fått i uppdrag att utvärdera om styrning, kontroll och uppföljning av polismyndigheterna är tydlig och effektiv. Vidare har ett konsultföretag fått i uppdrag att utreda om polisorganisationen har en ändamålsenlig delegering, struktur och bemanning. Redovisningarna lämnades och förslagen bereds inom . 53 (): Det börjar bli en följetong detta med ekonomin. Vi har skyldighet att föra fram detta. kan det kännas tjatigt även för oss. Vi som träffar oroliga personer inom polis, åklagare, domstolar och kriminalvård känner ett ansvar för att föra deras talan när det gäller den frustration och oro de känner över situationen. Den ekonomiska situation vi nu har är ju inte på något sätt en konsekvens av finanskrisen. Det kanske det blir framöver, i budgeten . Det här är något som kom i den budget där regeringen fortfarande sade att det bara är skrämselpropaganda från Socialdemokraterna som talar om den dåliga ekonomiska utvecklingen. Det sade finansministern . Detta är alltså de konsekvenser som vi har fått före finanskrisen. Det är det som gör rättsväsendet ännu mer bekymrat. Hur ska det då se ut när finanskrisen nu slår till med full kraft inför den budgetförhandling som kan komma? Så länge kan man alltså inte vänta därför att det som sker är stora försämringar över alla delar. Då handlar det inte bara om mer pengar. Men det handlar inte bara om det, utan det handlar också just om att se till att pengarna kommer rätt ute i de olika länen. Det finns ingen optimal lösning för det eftersom det inte alltid går att jämföra med och så vidare. Men det som vi kan se är att den lösning som vi har inte är bra. har det hänt saker under den allra . Därför har jag två frågor till . Ska man inte se över detta system så att det blir en bättre fördelning så att regeringen kanske också tar ett större ansvar? Och är det framför allt inte dags att nu se till att vi får en myndighet? Vad jag har förstått har glädjande nog , och anslutit sig till det. Det innebär att vi har en total majoritet, inte bara inom rättsväsendet utan också inom de politiska partierna. När vi faktiskt har en så stor majoritet jag vet att till och med har talat om detta tidigare i positiva ordalag vore väl detta väldigt bra. Varför genomför man inte dessa förändringar? Det skulle också ge signaler till rättsväsendet att vi inte sitter med armarna i kors utan att vi faktiskt gör saker för att använda pengarna på bästa sätt. Det finns nu en stor majoritet politiskt för att gå över till en myndighet inom polisen därför att man vill ha en administration i stället för 21 eller 22, om man nu bara ska ta länen. På så sätt får man en mycket mer effektiv polis. Därför vill jag ställa dessa frågor till justitieministern. Går det att se över systemet fram till dess att vi får en myndighet? Och är det inte, trots allt, dags att sätta i gång arbetet med en myndighet? Låt inte bli förlorade år i fråga om reformering av rättsväsendet. Visst är det bra med utvärderingar. Visst är det bra med analyser. Visst är det bra att ge uppdrag. Men det som vi framför allt vill se är resultat, och de lyser tydligt med sin frånvaro. Så sätt i gång och agera! Du har på dig. Det vore väldigt välkommet med tanke på den konkursmässiga ekonomi som finns inom polisen. 54 (): Jag kan fortsätta på samma tema som inledde med här. Om man tittar på det budgetunderlag som levererade till regeringen för bara ser man att katastrofen redan har börjat på något sätt. Man lever på kredit 787 miljoner . Sedan har man räknat fram att den skuld som man har 2012, om man skulle få anslagskredit för hela , är uppe i 5,6 miljarder. Jag läser nu innantill ur budgetunderlag. Sedan har man påpekat att det inte finns en enda krona avsatt för EU-ordförandeskapet . Det finns inte heller några pengar avsatta för den så kallade GOB:en, grov organiserad brottslighet, där har en väldigt viktig roll att spela. ska vi enligt regeringen ha 20 000 poliser i . Numerären tror jag inte att vi kommer att behöva oroa oss för men däremot för hur vi ska betala för alla dessa poliser. Det ska vara polislöner, uniformer, tjänstevapen, lokaler, bilar, skyddsutrustning och så vidare. Till detta ska vi ha support i form av civilanställda som lever ett rätt farligt liv om man får tro dem som är engagerade fackligt i ST Polis till exempel. Om vi tittar på hur det ser ut runt om i Polissverige kan vi se att många civilanställda har fått gå. tog upp en fråga som jag tycker är väldigt viktig. Vi hade den uppe också i den senaste interpellationsdebatten då vi ställde frågan till justitieministern om det inte var dags att sätta ned foten och starta utredningen om en polismyndighet i . var det lite varierande budskap från alliansens sida. tror jag till och med ville ha en polis, men de har ändrat sig. är det som säger, nämligen att vi är överens om att detta borde ses över. Jag måste påminna om att jag på en poliskonferens här i frågade justitieministern om vi kommer att se en myndighet. Beskedet var ganska klart att det skulle bli så. Men om man ska göra det måste man undersöka vad som ska göras. Hur ska organiseringen ske? Det går inte bara att säga att man ska ha en myndighet eller 2012, utan det måste ske ett omfattande utredningsarbete. Därför tycker jag också som att vi borde påbörja detta så att vi kan sätta detta i sjön. Sannolikt kommer man att kunna använda resurserna på ett mycket bättre sätt om man arrangerar polisens verksamhet på det sättet. Jag ser också fram emot att justitieministern kan säga något om det som vi har diskuterat , och det är vad som händer när det gäller den kommande polisutbildningen. 55 (): Den här interpellationen från tycker jag är mycket angelägen. Den beskriver den mycket frustrerande verklighet som råder på en lång rad polismyndigheter runt om i landet. är en av dem. Situationen där måste man bedöma som mycket allvarlig. Utgångsläget i samband med regimskiftet var att det skulle bli fler poliser i vårt land. Under den socialdemokratiska regeringstiden kompenserades polismyndigheten ekonomiskt så att det successivt kunde ske en ökning av antalet poliser. ökade anslaget med ca . Nya polisutbildningar startade också. befinner vi oss i en situation där polismyndigheterna inte har kompenserats fullt ut för att täcka kostnaderna för inflationen och inte heller för att betala löner för att man ska kunna anställa nya poliser. För del såg prognosen inför kommande år ut på följande sätt: blir det ett underskott på . blir det ett underskott på . blir det ett underskott på . Den totala budgeten är på varav utgör kostnader för personal, hyror, bilar, utrustning och andra för verksamheten fasta kostnader. Underskotten, som beräknas uppgå till totalt , ska således täckas med besparingar inom de som utgör övriga kostnader för verksamheten. Personal inom polismyndigheten får inte sägas upp. Alla begriper att detta är omöjligt. Ekvationen går inte ihop. Dessutom består dessa i huvudsak av löneökningar och kostnader för fler anställda poliser som staten har krävt men utan att kompensera för det. Jag vill också påminna om att polisen i har gått igenom två omfattande nedskärningar och omorganisationer. Att lova fler poliser i en valrörelse men inte kunna stå för finansieringen av detta är oerhört fräckt och utmanande. Därför brottas nu bland annat i med djupa ekonomiska problem. Skulden läggs på polisledning och polisstyrelse i stället för att läggas på regeringen som har ansvar för detta. Det är också ansvarslöst att hänvisa till att underskotten ska täckas inom den så kallade anslagskrediten. Det innebär bara att regeringen tillfälligt svär sig fri, medan det i praktiken innebär att besparingar får göras i verksamhet . Mot bakgrund av det som sker i fråga om underskott inom polisorganisationen är min fråga till ministern: Hur ska en situation där 161 miljoner ska sparas in i en organisation där enbart 70 miljoner är möjliga att diskutera hanteras visar inte detta att regeringen måste vidta någon form av åtgärd? 56 (m): Jag vill bara erinra om att frågan i den här interpellationen faktiskt är om jag avser att ta några initiativ avseende fördelningen av polisens anslag. Fördelningsproblematiken är nog så bekymmersam inom polisen för att vara värd en egen interpellationsdebatt. Men jag ska försöka ta upp de synpunkter som har kommit in. När det gäller frågor kan jag säga att det är alldeles nödvändigt att se över resursfördelningen. Ett arbete har ju pågått i ett antal omgångar kring detta, men det har stupat på olika saker och därför har det här inte blivit gjort. Likväl konstaterar i en analys av fördelningsmodellen att har fördelat pengar utifrån olika principer. Bland annat prognosinformationen från myndigheterna har varit grunden för tilldelning . Myndigheter som har prognostiserat ett underskott har fått medel för att hantera det. Principerna i fråga om fördelningsnycklarna har alltså inte var så väldigt bra. Man konstaterar också att budgetdisciplinen fungerar olika ute i myndigheterna. Det finns ingen modell där polismyndigheterna med säkerhet kan reservera medel eller bygga upp en resurs för kommande planerad verksamhet. Det är svårt att ta ett ansvar när man inte riktigt vet vad som gäller. Vad man landar i är inte i första hand en total omstrukturering av verksamheten. Däremot är man i den här frågan mycket tydlig, vill jag säga, om att det krävs ett tydligare mandat för ansvar när det gäller fördelningen. Här finns det anledning att återkomma. Jag tror att vi har en del att göra vad gäller fördelningen av resurser. Det är också så att det beträffande situationen i olika myndigheter ser väldigt olika ut. Vi har myndigheter som inte klarar sin budget. Men polisen totalt sett kunde 2008 redovisa att man klarade sin budget väl. Om man tillåts använda anslagskrediten och sedan annullerar under kommer man självklart upp i astronomiska belopp; så är det med prognoser. Men där har regeringen varit väldigt tydlig om att detta gäller 2009 och om att vi återkommer i budgeten. Man kan inte år hålla på så här självklart inte och det är naturligtvis inte avsikten. En annan sak som togs upp här gäller frågan om myndighetsorganisation. Vad tycker i frågan är ingen hemlighet. Jag har dock inte bara läst rubriker i någon tidning eller läst motionsrubriker, utan jag har också tagit del av vad partierna i sak tycker. Då är bilden minsann inte så lysande. Det finns de som säger att de är för en myndighet. Men sedan vill man ha kommunala myndigheter som ska besluta över den lokala polisen, det vill säga något slags kommunalpolis mitt upp i alltihop. Men det är väl inte riktigt den struktur som man rimligen kan tro är den mest effektiva, så en del finns nog kvar att göra när det gäller att samlas kring hur en framtida organisation ska se ut. Det är en viktig fråga. Resursfördelningsproblematiken är nog så central. Sedan vill jag bara rätta till när det gäller det som sades av . I det senaste som vi fått från har man beräknat kostnader för ordförandeskapet; det ingår i underlaget. Man har ganska avlämnat ett underlag vad gäller kostnaderna för GOB-satsningen. Det är klart att det utan en bedömning av kostnadernas storlek är väldigt svårt att budgetera. Självklart är det här viktiga poster som man måste ta hänsyn till, men det är sådant som har kommit . Medel för EU-ordförandeskapet finns, som sagt, med. är det beträffande den här typen av evenemang så att man egentligen först i efterhand vet vad de kostar. Den princip man tidigare fått använda är just att man senare får rätta till, för sådana här stora evenemang klarar man inte alla gånger av att förutbedöma. 57 (): Frågan är alltså inte ny, utan det här påpekade jag men inte därför att jag var synsk eller så utan därför att jag träffade så många poliser och åklagare angående rättsväsendets situation. Ändå avfärdas det här i : Nej, det är bara skrämselpropaganda. Det är bara överdrifter. Det är bara ni socialdemokrater har det sagts vid olika tillfällen. Men det gäller inte bara oss socialdemokrater utan också väldigt många borgerliga ledamöter i polisstyrelsen. Vi hörde här om , och jag vet att det finns en ganska stor samsyn i . I har man skickat brev till regeringen. I har moderater och andra talat om den kris som finns. är det inte längre fråga om rättsväsendets socialdemokrater, utan nu står rättsväsendets borgerliga ledamöter ute i landet samt socialdemokrater ute i landet och i på den ena sidan. På den andra står du, . Så ser det just nu ut i den här debatten. Den, tycker jag, lovordade satsningen till 20 000 poliser är en fortsättning på den satsning som vi gjorde. Jag har inga problem med det så länge man finansierar det. Men när man nu talar med poliser ute i landet märker man att den fullkomligt obegripliga situationen har inträffat att man inte längre vill ha poliser. Man säger: Vi behöver inte ta så många. Det har blivit resultatet, men det är väl knappast det som var satsningen. Det är lätt att fastna i siffror, i miljoner och miljarder. Ingen människa förstår det utom vi nördar som så att säga dag och natt håller på och diskuterar de här sakerna. Men bakom budgetunderskott och bakom den nuvarande obalansen finns det medborgare som får ta konsekvenserna av den obeslutsamhet som du och regeringen här visar. Det handlar om att poliser får göra civilanställdas jobb och om att antalet civilanställda minskar. Vi har fått höra om situationer där poliser till och med är arrestvakter. Vi har också när vi träffat polisstyrelserepresentanter fått höra att yngre poliser som kommit ut i jobb har fått ta över äldre polisers vapen. Sådan är situationen! Jag har själv varit med i ungdomsmål där utredningarna trots att det inte var några svårigheter tagit och . Alla vi som arbetar med sådant här vet att det ska vara klart . Sju gånger än tillåtet har det alltså tagit. Dessutom handlar det om 1516-åringar! Sådana konsekvenser blir det när man tappar kontrollen i det konkursbo som polisen nu utgör. 787 miljoner säger man saknas före EU-ordförandeskapet och diskussionen om organiserad brottslighet. Det blir nästan exakt 1 miljard eller strax därunder. är det lika mycket till. Det som behövs är förstås mer pengar, men det behövs också reformer. Det har vi gång efter annan sagt. kan sparas in på effektiva åtgärder. En åtgärd är naturligtvis att se över resursfördelningen. Men framför allt handlar det om att göra om till en myndighet. Det har vi gjort när det gäller åklagarna, och det fanns då en stor samsyn. Det har vi också gjort inom kriminalvården. Men detta fattas inom polisen. Till detta kommer den mycket märkliga situationen att här är i sak för. Då kan man kanske säga: Ja, men man har kanske haft de diskussionerna förut. Men det kan väl inte vara värre än att man ändrar sig om nu andra partier också tycker att det ska vara en enmyndighet. Om man sedan har andra frågor och diskussioner gör väl det ingenting om man har med det i en utvärdering. Vi har ett enda krav. Låt inte tiden gå! Låt inte pengarna rulla! Det handlar inte om att saker finns kvar att göra, utan det handlar om att ingenting alls görs i detta avseende. Det är det som är huvudproblemet. Vi vill ha en regering och en justitieminister som agerar, i varje fall sätter i gång med det här arbetet. Att det sedan inte kommer att slutföras under den här mandatperioden är en sak. Men låt oss i alla fall ha en möjlighet att göra de här reformerna, oavsett vilka som vinner valet ! Vi kan nämligen inte slösa med medborgarnas pengar så som du och regeringen nu gör. 58 (): Jag vet inte; vi har inte tillgång till andra handlingar än det som har beslutat om. När jag åberopar siffrorna här är det fråga om polisens budgetunderlag som beslutades av . Det borde väl vara det underlag som gäller. I de handlingar som jag har här står det att polisorganisationen beräknar ett utgående överföringsbelopp. Det är en sammanställning av anslagskrediter och det man behöver 5,594 miljarder, nästan 5,6 miljarder. Jag läser innantill, och det står också så här: Enligt regleringsbrevet får polisen använda Enligt prognos kommer polisen att behöva utnyttja hela denna kredit detta innan polisens samlade utgifter för EU-ordförandeskapet 2009 samt utgifter för regeringens satsning mot grov organiserad brottslighet tagits in i prognosen. De pengarna finns inte där. Det har också rikspolischefen sagt i samband med att han företrädde inför justitieutskottet. Jag tycker att vi borde vara överens om siffrorna här. Det hela är ett stort problem. Vi måste få reda på vad man ska göra för att klara det här. Om jag vore en myndighetschef skulle jag vara oerhört orolig för svensk polis när det inte kommer några besked om pengar. Ska man dra ned på verksamheten? Man har sagt att poliser måste man ta emot. Hur ska man finansiera verksamheten när av polisens kostnader är personalkostnader? Man hamnar i ett predikament som man absolut inte kan komma ur. Jag vet inte om ministern har fattat det fel, men vi har väl aldrig pratat om att kommunerna skulle fatta beslut om polisiära resurser och insatser. Vi har sagt att man skulle ha bättre kontakt mellan kommunerna och polisen. Då skulle man vinna mer. 59 (): Justitieministern sade att man skulle återkomma senare i budgeten. Så uppfattade jag det. Hon använde formuleringen att man inte kan hålla på som . Självklart går det inte hålla på så, det krävs oerhört rejäla tag. sitter lokala polisstyrelser och lokala polischefer med svartepetter i det här spelet. De ska expandera organisationen, men de har inte pengar. Det är helt orimligt. Det här har pågått sedan regimskiftet . Den här utvecklingen kommer att förstärkas . Frågan är vad som händer 2010. Kommer ni med ett trollspö och löser upp situationen med underskotten och återbetalningen enligt anslagskrediten och täcker upp alla de kostnader som är ofinansierade och en följd av krav från regeringens sida? Jag är mycket tveksam till att det går att hantera den situationen. Det skulle vara väldigt välgörande om ministern kunde klara ut tydligare hur ni kommer att lösa detta inför nästa budget. Vad är planen? Vad är justitieministerns idé om hur det här ska drivas och hur det ska hanteras?