prot · GW0995 · 2009-04-01 00:00:00 — Detta med att ha vigselplikt faller på det orimliga. För vem vill bli vigd av någon som inte vill och säkerställa att den som står framför en och som är med i denna så viktiga ceremoni verkligen inte tror på det han eller hon gör? 46 () replik: Förlåt, jag uppfattade inte att en direkt fråga ställdes eller så, men jag kan väl ändå utnyttja min talartid. Vad vi har föreslagit är, kan man säga, en återgång till hur det var , tror jag. Då fick man sin vigsel registrerad. Därefter kunde människor som exempelvis var medlemmar i ett religiöst samfund liksom befästa det förbundet med en stor eller en mindre kyrklig ceremoni. Jag tänker på vårt förslag. Jag kan mycket väl tänka mig att också homosexuella i religiösa samfund kan få anordna en stor bröllopsfest i sin kyrka till exempel. Jag har svårt att se skillnaden. Om du, , hade en speciell fråga kan du kanske upprepa den. 47 () replik: Min fråga var egentligen vad det är för vits med att gå runt det här när det, i alla fall i min och värld, blir fråga om en diskriminering. Man vill ju sprätta upp och säga: Ni får. Ni får inte. Men sedan finns det kanske en vänlig präst någonstans. Det var väl sju av tio präster som var intresserade av att viga även homosexuella par. En hemlighet är väl inte att det till och med finns homosexuella präster. När jag nu ändå har över och eftersom jag inte tycker att jag fått något svar på frågan om barn jag vet att inte har pratat om den saken vill jag ta upp detta med att äktenskapet ger en större trygghet. Vad är det som gör att tycker att barn till homosexuella föräldrar inte ska ha rätt till samma trygghet som barn i heterosexuella förhållanden? Jag kommer så väl ihåg hur det var när jag gick i . Jag blev så rörd över en banderoll med texten: Stolta föräldrar till homosexuella barn. Ännu gladare blev jag över en banderoll med texten: Stolta barn till homosexuella föräldrar. I det avseendet har jag i alla fall en fråga: Tycker att barn i homosexuella relationer ska ha mindre trygghet än andra barn? 48 () replik: kör nu ett eget anförande här i sin replikrunda. Det skulle vara en replik på det jag sade, var det väl tänkt. Jag var inte inne på detta, för det har nämligen väldigt väl sagts av och förut. Naturligtvis vill vi att alla barn ska ha samma sorts trygghet. Det är ganska givet. Vi hävdar och har alltid hävdat att vi inte behöver någon förändring av äktenskapslagstiftningen. Den har fungerat väldigt bra när det gäller äktenskap mellan man och kvinna. minns jag inte riktigt om det var någon mer fråga som du hade om den. Anta att det blir vigselplikt, som det säkert kommer att framföras krav på . Då kan man räkna med att ett antal präster jag ska inte säga hur många och kanske också några samfund, förmodligen alla samfund, kommer att avsäga sig vigselmöjligheten. Jag ser det som en tillbakagång i samhället. Den lagstiftning som vi hade fungerade väldigt bra. Om vi aldrig hade ändrat lagstiftningen utan hade haft kvar lagstiftningen , är jag övertygad om att ingen här hade sagt att nu måste vi ändra den så att man ska kunna vigas i kyrkan och så vidare. 49 (): är en glädjens dag, en glädjens dag i denna kammare då vi äntligen efter , ett antal turer, ett antal svängom kan ena oss mellan Moderata samlingspartiet, liberalerna, , , och . Återigen är det den starka kärnan i den svenska politiken som får ta ansvar för rimliga samlevnadsvillkor för oss HBT-personer. Jag är väldigt glad för det, och jag hoppas verkligen att vi ska kunna ta vara på triumfen på ett bra sätt. Jag hade kunnat nöja mig med detta och säga detta i något annat sammanhang. Men det finns fortfarande några frågor kvar, och de frågorna vill jag ställa till kd. Jag satt uppe på läktaren här 1994 när förslaget om registrerat partnerskap diskuterades. Då ville inte kd bifalla förslaget därför att man inte hade utrett ordentligt om även mostrar kunde leva tillsammans i registrerat partnerskap. Därmed var de inte med då. Sedan skulle detta utredas. Kd röstade nej den gången också, därför att då fanns ju registrerat partnerskap som var så fantastiskt bra, så varför skulle man ha ytterligare en form? När vi kommer fram till dagens fråga har man sagt: Nej, nej, äktenskapet är för man och kvinna. Vi har hört detta i debatt efter debatt. har vi kommit fram till och till ett betänkande. Då säger kd: Vi vill ha en könsneutral samlevnadslagstiftning. Då kan man undra: Denna fråga om civilrättslig lagstiftning har ju funnits med någonstans i diskussionerna, även om den inte har varit central, . Varför har man inte , när första förslaget lades fram, sagt att det här är ett bra förslag? Det är väldigt intressant. Nej, kd, nej, , det har inte gått för fort fram. I det här sammanhanget har det segat och segat beroende på att vi är många partier som har haft svårt att bestämma oss, inte minst mitt eget parti. Vi hade en lång, intressant och ingående debatt innan vi fattade beslutet. Kamraterna i gjorde samma resa . Detta måste vi ha respekt för. Och tack vare det har det tagit sin tid. Vi hade en parlamentarisk utredning där också kd var representerat men där de meddelade att nej, äktenskapet är för man och kvinna. När framfördes detta med den civilrättsliga samlevnadslagstiftningen i den utredningen? Togs det fram som ett alternativ? Argumenterade ni för det? Jag har inte kunnat se detta när jag har läst utredningen, och jag hör nog till dem som har lusläst utredningen både fram och tillbaka. Nej, som sagt var, är det en glädjens högtid. Jag tycker att det är fantastiskt bra att vi nu äntligen kan få göra detta som så många av oss HBT-personer har längtat efter, nämligen att gifta oss med den vi älskar och inte bara behöva acceptera att vi ska ha en annan form av äktenskap trots kd:s motstånd. Man påstår att man har så många med sig, men detta stämmer inte. Vi vet det efter undersökning efter undersökning. När vi har behandlat denna fråga är det ytterst få mejl som vi har fått om denna fråga. Kan det bero på att vanliga medelsvensson inte upplever denna fråga som så allvarlig. Jag vill med kraft yrka bifall till utskottets förslag. 50 () replik: vill höra om resa i den här frågan, och jag ska gärna beskriva den. Jag tänkte bara börja med att beskriva Socialdemokraternas resa i frågan. säger , talesman för Socialdemokraterna, att några undrar om inte detta bara är det första steget det var alltså partnerskapslagen och sedan kommer adoption, gemensam vårdnad och insemination. Det har rests krav också kring dessa frågor. Jag kan bara svara för mig och för det socialdemokratiska partiet: Detta är steget. Detta är inte första steget, utan det är steget. Men, visst, det är en pågående diskussion i ett samhälle. Vi kristdemokrater röstade emot partnerskapet tillsammans med och , och jag tror att även Ny demokrati var med på detta, dels för att Lagrådet hade riktat skarp kritik mot det lagförslag som låg framme, dels för att vi hade en del förslag till alternativ som vi också ville ha mer utredda. Vi har tyckt att äktenskapslagstiftningen har varit en bra lagstiftning. Vi har beslutat om partnerskapslagen och människor har gått in i det hela, och vi har sagt att det är en lag som vi värnar om. Vi har inte velat riva upp den. Men vi har sagt: När vi nu står i ett läge där vi har olika uppfattningar, olika ingångsvärden i den här frågan, kan vi då hitta en lösning som håller för framtiden, långsiktigt? Då har vi lyft fram förslaget om en civil samlevnadsbalk, där man visar respekt för de olika ingångsvärden om finns. Jag beskrev i mitt anförande hur en lång rad olika organisationer och företrädare delar det här synsättet, att det är en modern lagstiftning som möter framtiden. Vi har försökt vara konstruktiva både i regeringsdiskussionerna och i utskottet. Jag vet också att de här frågorna togs upp av med den statliga utredningen, men det var ju en ensamutredare. Han bestämde själv vad han ville ta fram. Det har slutat med att man låser sig vid en lösning som faktiskt innebär att man tillfredsställer vissa men gör att andra känner sig överkörda. Vi tycker att vi borde kunna göra frågan större än så och hitta en lösning för framtiden. En civil samhällsbalk tror vi kan vara en sådan lösning. 51 () replik: Det som är intressant, eftersom man tyckte att partnerskapslagen 1994 var så dålig, är varför man tyckte att den var så bra. Det är det som är det intressanta och som man har hävdat hela vägen. Varje gång partnerskapslagen har förbättrats har kd röstat nej och sagt: Det här är inte vad vi vill ha. Det är intressant, tycker jag, att ni har sagt att det finns människor som inte skulle vara nöjda med den nya lagen. Och det är klart att man kan ha olika uppfattningar om den, och det kan jag ha respekt för. Men det har också hävdats att den på något sätt skulle skada äktenskapet som institution. Då är min fråga till : På vilket sätt skulle man kanske inte ska bli för personlig, men jag tror att jag ska bli det ändå mina föräldrars 30-åriga äktenskap kunna skadas eller på något sätt undergrävas om jag och min pojkvän skulle gifta oss? Kan förklara det för mig, för det argumentet har varit centralt hela vägen, ända . 52 () replik: Vi har aldrig varit motståndare till att skapa ett rättsligt skydd för två personer som till exempel är av samma kön och som vill leva tillsammans, ordna bodelning och andra rättsliga frågor. Vi har också visat respekt i samband med att vi antog partnerskapslagen att det juridiska regelverket för människor som lever i den relationen inte ska ryckas undan. Vi har sagt att vi är beredda att diskutera hur vi ska föra ihop den statliga juridiska regleringen i partnerskapet och äktenskapet till en civil registrering men sedan låta äktenskapsbegreppet få definieras av vart och ett av kyrkosamfunden. Vi tror att det är en lösning där man visar respekt för allas olika åsikter. Det innebär att kan uttrycka och manifestera sin ingång i det han kallar för äktenskap på sitt sätt och visa respekt för dem som upplever äktenskapsbegreppet som någonting som är djupt traditionellt, kulturellt och religiöst definierat som en förening mellan en kvinna och en man. Jag vill på detta sätt visa respekt för dina åsikter. Problemet är bara att jag inte tycker att visar respekt för dem som har en annan uppfattning än han själv. 53 () replik: Jag tycker att genom vad han säger visar att han verkligen inte har den respekt man borde ha för hur jag uppfattar saker och ting när han talar om hur jag uppfattar vad som är ett äktenskap. Ett äktenskap är en samlevnad mellan två personer, som jag ser det och som väldigt många människor ser det. Sedan är det en liten grupp av människor i vårt land, i det här sammanhanget representerade av , som säger att det är någon tolkning som vi skulle göra. För oss är budskapet att kärleken ska stå i mitten, inte grupper av människor med religiösa synpunkter som ska missunna andra människor det som de anser självklara för dem själva. Det är det som är skillnaden mellan och mitt argumenterande i denna fråga. Jag tycker att det är väldigt tråkigt när vi står här och pratar om samma sak. Jag är helt övertygad om att när man diskuterar de här frågorna kommer kd att tycka att det nog inte var så hemskt med könsneutralt äktenskap. Det brukar vara så med kd. brukar man tycka att det är ganska bra med det mesta. 54 (): Som riksdagsledamot och som miljöpartist tycker jag att detta är en stor dag. Det är en milstolpe för oss alla som har arbetat för lika rättigheter för alla. Det är en kärlekens dag. Jag håller med dem som säger att det beslut vi kommer att fatta kommer att sända ut signaler. Det är just därför detta beslut är så viktigt. Problemet är att dagens ordning, att två personer av samma kön får ingå registrerat partnerskap, sänder ut signalen om att deras förhållande är något annat än äktenskap mellan en man och en kvinna. Så ska det inte vara. Äktenskapet ska vara detsamma oavsett om det är mellan två män, två kvinnor eller mellan en man och en kvinna. Äktenskapet ska inte vila på vilket kön personerna har, utan det centrala är kärleken och viljan att leva tillsammans. Allt annat är diskriminering. Om nu äktenskapet är så bra för barnen och ger så mycket trygghet kan jag inte förstå varför barn i homosexuella relationer inte ska få denna trygghet som äktenskapet ger. Varför ska alla dessa barn uteslutas? Ser man till barnens bästa är könsneutrala äktenskap ett steg i helt rätt riktning. Jag har lust att utbrista: Äntligen! För det är verkligen äntligen. Frågan om könsneutrala äktenskap har diskuterats länge och ingående, till skillnad från många andra frågor som har pressat igenom i såsom FRA, Ipred, ändring av a-kassan och upphävande av beslut att införa en flygskatt 2006. De frågorna diskuterades inte alls lika ingående. , , gjorde majoriteten i ett tillkännagivande om att tillsätta en utredning om könsneutrala äktenskap. Jag var en av representanter som tillsammans med socialdemokrater och vänsterpartister skrev direktiven till en utredning som blev ansvarig för och som överlämnades . Den moderatstyrda regeringen drog tyvärr frågan i långbänk , men fick statsminister ge sig och erkänna att det inte blev något regeringsbeslut. Frågan överlämnades därmed till . lade Socialdemokraterna, fram ett lagförslag till om könsneutrala äktenskap, ett förslag som kunde plockas fram och användas av ansvarigt utskott. Jag vill tacka ledamöterna från , Socialdemokraterna, , , och i civilutskottet som har sytt ihop en lagstiftning som sex partier kan ställa sig bakom. Det är en styrka, det är en trygghet och det är ett steg i helt rätt riktning. Det är dags att säga att äntligen tar vi ett steg i rätt riktning för att få en politik för lika rättigheter för alla. Det är en stor dag för oss alla, oavsett om vi redan är gifta eller planerar att gifta oss. ges alla möjligheter till äktenskap. Det, herr talman, är något mycket stort och ett steg i helt rätt riktning . Jag vill passa på att tacka HBT-grupp, som aktivt jobbat över partigränserna med den här frågan tidigare ledamot från , från , från som alla i jobbat med dessa frågor och andra frågor för att ta bort diskrimineringen av HBT-personer. Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag och avslag på reservationen från . 55 ELISEBEHT (): ledamöter, alla som lyssnar, alla som är på läktaren eller hemma vid tv-apparaterna och alldeles särskilt som sitter här inne, tidigare ledamot av ! Jag skulle vilja börja med att säga något om RFSL, som har nämnts här. RFSL bildades och är en av världens äldsta organisationer av sitt slag. efter bildandet, alltså 1953, uttalade RFSL sitt krav på att äktenskap också skulle omfatta personer som älskar någon av samma kön. , det vill säga 1973, skrev lagutskott i sitt betänkande: Samlevnad mellan två personer av samma kön är en från samhällets synpunkt fullt acceptabel samlevnadsform. Frågan om likabehandling oavsett kön när det kommer till samlevnadsform har alltså varit aktuell väldigt . , , alltså efter RFSL:s krav och efter lagutskottets uttalande, kommer att fatta det historiska beslut som så många före oss har väntat på. Många av dem som har varit med när kraven gång efter annan har uttalats finns bland oss utan har gått ur tiden. De fick själva tyvärr inte uppleva den här dagen. Själv har jag som riksdagsledamot kunnat delta i lagstiftning . Jag har företrätt vårt land och vårt parlament i FN. Jag har förrättat vigslar under . Det har varit samkönade sådana och vanliga äktenskapsvigslar. Men jag har själv inte kunnat gifta mig med den jag vill. Efter vederbörlig utredning, rekordlång remissbehandling och ett icke-förslag från regeringen är vi, efter rådigt ingripande från sex av sju partier, framme då beslut äntligen ska fattas. Tavlorna här på ömse sidor om mig kommer att lysa grönare än grönt . Det kommer att vara några små röda prickar på tavlorna och kanhända någon gul, vad vet jag. Men det kommer att vara en absolut majoritet av gröna prickar på tavla. Regeringen lyser dessvärre med sin frånvaro. Att som regering välja att inte närvara denna historiska dag kommer också att gå till historien. Hur ska det tolkas av omvärlden? Under debatten har vi hört talas om hur lagstiftning är normgivande. Visst är den det. Det talar vi om väldigt ofta här i kammaren. Visst var partnerskapslagen ett steg i rätt riktning när den antogs. Den har bidragit till att vi är framme vid nästa steg. På samma sätt kommer den könsneutrala äktenskapslagstiftningen att bidra till att attityder och värderingar kring samkönade relationer kommer att ändras. En samlevnadsform som fullt ut har samhällets stöd, som inte på någon punkt skiljer sig, inte kallas något annat, inte ingås på något annat sätt och inte har andra juridiska konsekvenser kommer att underlätta för alla dem som känner att de vill leva med en person av samma kön. har vi en vinnavinna-situation. Det finns ingen förlorare. Det finns bara vinnare på den här reformen, på den här lagstiftningen som vi kommer att besluta om här . Jag tänker framför allt på alla dem som är unga och som av rädsla för omgivningens reaktioner tvekar eller avstår från att följa sitt hjärtas mening. De ska känna att de har samhällets fulla stöd om de tar klivet ut och väljer att gå den väg som de innerst inne vill. Kärlek och samhörighet mellan personer som själva fritt kan välja kan aldrig vara fel. Däremot kan andras fördömanden av kärlek vara väldigt fel. Jag tänker också på de barn som lever i, ska vi kalla det, regnbågsfamiljer som också får känna att deras familj räknas på samma sätt som andra barns familjer. Att göra skillnad på regelverk kring samlevnad, såsom partnerskapslagstiftningen har gjort spelar en negativ roll, särskilt när det gäller hur barn uppfattar sig och sin familj i förhållande till andras. Jag är stolt över att leva i ett land och få vara delaktig när vi nu ska ta det här steget. Vem vet, kanske jag och , som jag lever samman med, gifter oss. Inte på första maj, för det är en annan högtidsdag för oss socialdemokrater, men kanhända därefter. I vart fall finns det inte längre något som hindrar oss från att ingå äktenskap om vi skulle vilja det. Efter kan vi faktiskt göra det. Jag vill tacka alla dem som före oss har bidragit till att vi kan stå här och få vara de som fattar det avgörande beslutet . Med det, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag. I detta anförande instämde () och (). 56 (): Det är många blickar och förhoppningar som riktas mot . Äntligen är det för att få en äktenskapslagstiftning som inkluderar i stället för att exkludera människor från att leva i äktenskap med varandra. Det är en stor dag. Det skickar en signal om att vi som lagstiftare inte vill stå i vägen för kärlek och att vi framför allt väljer att värdera ett äktenskap mellan och eller och som minst lika viktigt som det mellan och . Det är det dagens debatt och beslut handlar om. Låt mig inledningsvis rikta ett stort tack till civilutskottet för hanteringen av detta betänkande. Slutligen blev det sex av sju riksdagspartier som gemensamt nu ger denna lagstiftning den trygghet som krävs för att samfunden ska veta att denna lagstiftning ligger fast. får de själva möjlighet att hantera denna fråga. Jag noterade dock att ett antal socialdemokratiska ledamöter inte kunde låta bli att göra lite politik av detta. Alla vet hur viktig statsministern tycker att denna lagstiftning är. När det gäller regeringens närvaro här kan man konstatera, och det känner vi alla till, att frågan är överlämnad till . Då är det också vi som ska behandla den. Jag står inte här och påstår att det faktum att inte är närvarande i lokalen betyder att hon tycker att den här frågan är oviktig. Jag tycker att det lite onödigt med sådana slängar i dessa tider. Vidare vill jag säga att jag är otroligt stolt över mitt eget parti, . Vi har företagit en resa i denna fråga med långa diskussioner, men vi går fram med en partilinje som ställer sig bakom en könsneutral äktenskapslagstiftning. Vårt partistämmobeslut i blev på många sätt förlösande och skrev om det politiska landskapet i frågan. vill jag understryka att jag har respekt för att man kan se annorlunda på denna fråga. Jag är fullt medveten om att ett antal moderata kolleger kommer att rösta annorlunda . Jag håller inte med er, men jag vill ändå tacka för ett gott samarbetsklimat genom hela denna process. Med detta sagt vill jag ändå hävda att det har varit intressant att i den allmänna debatten följa motståndet mot den nya lagstiftningen. Det har inte varit utbrett, men tonläget har ibland varit väldigt högt eller kanske snarare varierande. Från början handlade det om att ingen förändring alls skulle ske. Dagens ordning var bra. Helt plötsligt blev gamla motståndare de absolut främsta försvararna av partnerskapslagstiftningen. Det är förvisso någonting positivt. Det må jag säga. Men ganska snabbt övergick debatten i stället till att handla om begreppet äktenskap och om att reservera detta endast för man och kvinna. Inte sällan utgick argumentationen från religiösa förtecken. När det sedan blev uppenbart att äktenskapsbegreppet funnits i och dessutom innan kristendomen fick en självklar roll också i det svenska samhället tappade den argumentationen också i styrka. händer det mest överraskande. I sin iver att slå igen porten för samkönade pars möjlighet att ingå äktenskap visar det sig att man hellre är beredd att helt ta bort vigselrätten från samfunden. Visserligen kan en tydligare uppdelning mellan staten och samfunden vara en tanke som kan vara tilltalande, men att ta bort vigselrätten från samfunden, vilket saknar stöd hos svenska folket, är inte aktuellt. Min bedömning det finns även undersökningar som ger stöd för den tesen är att de allra flesta är nöjda med dagens ordning men anser att den frihet som de åtnjuter också kan utökas till samkönade par. De inser att det egna äktenskapet inte blir mindre värt bara på grund av att fler ges möjligheten att gifta sig. Det gör ändå att man inte kan låta bli att ställa frågan till dem som i kammaren argumenterar mot förslaget: Vad är egentligen det bakomliggande motivet till detta engagemang? Det har i debatten ibland också torgförts att det är fel att staten tvingar på samfunden att viga homosexuella par. Men då missar man ju att så ingalunda heller sker. Det kommer som bekant att vara upp till varje samfund att avgöra detta, men lagstiftaren kommer inte längre att som stå i vägen för detta. Det är här jag tycker att vi har hittat en balans och en respekt för att man kan välja att se olika på denna fråga. Det var denna balans som jag hoppades att bland annat skulle kunna acceptera. Jag är medlem i och kan glädjande konstatera att en undersökning visar att nära sju av tio präster vill viga homosexuella. Det är fullt möjligt att denna undersökning inte visar hela bilden, men det ger en indikation om att snart kan vara mogen att slå upp sina portar. När det gäller de präster som inte vill viga homosexuella par kan jag konstatera att det finns tillräckligt med kolleger som är beredda att göra det i deras ställe. Jag vågar nog också påstå att de samkönade par som gifter sig också önskar en präst som vill viga dem. Med andra ord borde man kunna hitta en bra ordning för att hantera detta. Kommer då ändå inte detta att skapa problem i det mångkulturella ? Det antyddes bland annat i inledningsanförande. Inget kan ju vara mer fel! Återigen är det först och främst upp till de enskilda samfunden att själva avgöra detta. Där kan jag konstatera att dörren troligtvis tyvärr kommer att fortsätta att vara stängd hos såväl moskéer som katolska kyrkor. Men jag vill också påminna om att det faktiskt är många som just av religiösa skäl söker sig till . Man uppskattar vår religionsfrihet och att den svenska rättsstaten skänker dem ett skydd som de ibland har saknat i sitt hemland. För dem som av religiösa skäl vägrar att acceptera svensk lag ska vi fortsätta att vara tydliga med att vi inte är beredda att låta dem styra vår utveckling. ska fortsätta att värna friheten och utöka den.