prot · GW09117 · 2009-05-13 00:00:00 — Med dagens teknik, inte minst med dna-tekniken, finns det all anledning att förlänga eller att helt ta bort preskriptionstiden för ett antal allvarliga brott definitivt för mord men säkert även för ett antal sexualbrott, till exempel våldtäkter. Detta återkommer vi alltså till; det är ju inte föremål för behandling här . Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. 131 (): Det känns självklart rätt och viktigt för att ställa sig bakom detta betänkande och de förslag som vår alliansregering har lagt fram förslag som innebär en skärpt syn och ökade möjligheter att visa på en bredd i straffmätningen för mord . Under de år jag hade förmånen att arbeta i domstol det var innan jag fick förmånen att vara riksdagsman träffade jag många mördare. Jag har också träffat många anhöriga till personer som har mördats, så jag vet hur denna proposition, detta betänkande och den lagförändring som föreslås och som jag hoppas att vi vid voteringen beslutar om påverkar människors liv. Självklart kommer den som befinns skyldig till mord och som skulle ha dömts till fängelse men som kanske döms till fängelse att, som den personen upplever det, påverkas negativt. Men andra kan onekligen uppfatta det här som någonting positivt. Vi pratar trots allt om något av det svåraste i den lagstiftning som vilar på vårt samhällskontrakt, det vill säga på att staten tar ansvar för rättskipningen. Tack och lov är det länge sedan vi i vårt land lämnade ordningen med uppgörelser på andra sätt. Ordning och rättvisa återskapas, så långt det går att återskapa dessa, i våra domstolar. Då är det centralt att ha en mer diversifierad möjlighet till mätning av strafflängden när det gäller mord. Mord uppstår, tack och lov, inte ur tomma intet. Vi vet att tragedier ligger bakom. Ofta är det fråga om sådant som följer ibland i spåren av en mycket grov brottslighet, ibland i spåren av misär, och som inte sällan drabbar redan väldigt utsatta miljöer. Från statistiken vet vi att mycket av det våld och de mord som drabbar människor sker inomhus och mellan personer som känner varandra. Vi vet också att antalet mord som begås relativt sett har varit . Vi kan glädjas åt att antalet mord på barn exempelvis har minskat. Man kan hoppas och tro att det har att göra med de socialt förebyggande insatser som bland annat denna riksdag fattat beslut om. Vidare vet vi att detta spänner över hela fältet. Jag har varit inne på det. Det spänner från att livet i grov organiserad brottslighets uppgörelser inte är något värt utan snarare är en handelsvara man kräver betalning, och får man inte betalt dödar man i stället till att tragiska personer med psykiska sjukdomar vid självmord kanske tar med sig familjemedlemmar i döden. Sprit och droger kan för den delen också vara inblandade. Ofta är det så. bagatellbråk kan urarta och leda till att människor förlorar livet. Med detta som bakgrund vill jag bara lyfta fram att det för liberalerna är ganska uppenbart att den straffskärpning som vi beslutar om och som kommer att gälla från inte är någon lösning på den här problematiken. Men som inte minst tidigare var inne på kan det socialt förebyggande arbetet, det proaktiva arbetet, göra att människor till följd av brott inte längre förlorar livet i den omfattning som vi kan se. Någon i oppositionen tog upp detta med livstid. Jag vill understryka att det visst spelar roll hur man sköter sig vid avtjänandet också av ett livstidsstraff. Det är inte så att det inte spelar roll att man sköter sig. Hur man skött sig är tvärtom ganska avgörande när man får möjlighet till omprövning av sitt livstidsstraff och detta ska omvandlas till ett tidsbestämt straff. Om man medverkar till sin rehabilitering och uppträder på ett sådant sätt att man med trovärdighet kan anses vara i sådant skick att man sannolikt inte återigen mördar någon är helt avgörande. Detta spelar alltså ganska stor roll. Tyvärr finns det personer som i samband med en del mord inte alls döms till fängelse utan till rättspsykiatrisk vård. Det förekommer att människor i är inlåsta för evigt. Att människor är inlåsta för evigt därför att de är farliga både för sig själva och för andra tillhör också den mörka del av vårt samhälle som vi har att hantera. Det är väl lämpligt att det får förbli så. Men därmed säger jag inte annat än att det fortsatt är tragiskt. Vi ska självklart göra allt för att det ska bli så få fall som möjligt detta genom att satsa på vård inom rättspsykiatrin. En viktig förändring som har inträffat är den tekniska utvecklingen och möjligheten att använda dna-analyser. Det sätter verkligen så att säga skarpt ljus på frågan om preskription, något som bärs upp av en av reservationerna. Jag tycker att vi i majoriteten kan vara tydliga där. Åtminstone vi i hoppas på att få se en sådan förändring som slopad preskriptionstid för mord. Jag tror att det kommer att finnas en ganska bred enighet också om det när det gäller mord och andra mycket grova brott. Det är provocerande att en person som har mördat kanske en, två eller tre personer kan säga: Ja, nu kan jag berätta om det här. Det var jag. Sedan ska man kunna gå vidare i livet med det. Tekniken har, menar jag, gjort att det är dags att se till att preskriptionstiden avskaffas. Jag hoppas ja, jag vet att min regering återkommer till detta. Sedan har vi detta med allmänna påföljder. Den allmänna översyn av påföljder som också från regeringshåll redovisats är på gång är något som vi verkligen är i stort behov av. Men detta är också väldigt komplicerat, så jag vill understryka att man inte får ha en övertro här. Insatserna för rehabilitering och lämplig påföljd med målet att påföljden ska vara avskräckande, normerande, och också leda till att människor rehabiliteras någonstans så att de inte återkommer i någon brottslighet, framför allt inte i den brottslighet som man varit inlåst för, är ett väldigt angeläget arbete. Men man kan inte ha en övertro på detta. Man kan titta på hur det är runt om i världen och se var det fungerar bäst. Då ligger vi i ganska långt framme och är ganska duktiga på en hel del områden där vi verkligen har satsat. Men det här är verkligen komplexa saker. Som vi aviserat kommer det att bli en utredning, och den kommer att vara mycket viktig framöver. Som sagt, fru talman, känns det rätt och viktigt för del att ställa oss bakom detta betänkande och att vi från har ett mycket mer lämpligt och med verkligheten överensstämmande påföljdssystem för mord, så att jag kan träffa både mördare och offers anhöriga och säga att det här har vi gjort och att det är bra. Men det är inte lösningen på den sociala misär och de tragedier som ofta ligger bakom att människor faktiskt mördas. (Applåder) I detta anförande instämde (). 132 (): Jag vill tacka mina allianskolleger för en lysande föredragning i detta besvärliga ämne. Vi har att behandla det grövsta brottet som en människa kan begå mot en annan människa. Jag vill gärna ta tillfället i akt att tala lite grann om den straffteori som ligger till grund för betänkandet. Inom straffrätten har vi välutvecklade teorier. Man måste först fråga sig: Vad är syftet med straff? Som hävdar är straffet till för att visa att kriminella handlingar är förkastliga och att straffet har en moralbildande funktion. Att straff inte avhåller människor från att begå brott är välkänt, men straffnivån är ett mått på hur moraliskt förkastligt ett brott ska betraktas. Dagens straffrätt bygger i stort sett på två principer: proportionalitetsprincipen och ekvivalensprincipen. Med proportionalitetsprincipen förstås att grövre brott ska bestraffas hårdare än mindre grova brott. Straffet ska stå i proportion till brottet eller, om det är fler brott, till det samlade brottets straffvärde. Med ekvivalensprincipen menas att lika brott ska ge lika straff. Det är dock inte dessa huvudprinciper som är allenarådande, utan det finns även en humanitetsprincip. Bedömningarna görs utifrån en allmänprevention där man tittar på hur allmänheten och hur det offentliga ser på brottet, men framför allt också en individualprevention där man tittar på den enskilde brottslingen och hans agerande. Det är också viktigt att titta på hur återfall i brott påverkas, hur skötsam den dömde är och så vidare när man omvandlar livstidsstraff till ett tidsbestämt straff. Vid en ökning av strafftiden måste man vara medveten om att straffet är ett sätt för samhället att åsamka sina medborgare en skada. Det är tyvärr så. Men det är också ett sätt att ge en möjlighet för samhället att ta hand om sina medborgare, att ge dem en möjlighet att få en adekvat vård och att ge den dömde möjlighet att återvända till samhället som en fullgod medborgare. Det här är straffteorin bakom lagförslaget. Det finns också ett antal andra skäl att se över strafftiden för mord. Det första är vår syn på våldsbrott. Den har förändrats över tiden. Vi anser att våldsbrott inte är acceptabelt i dagens samhälle. En sådan sak är att vi har gått ifrån barnaga. Vi har gått bort från våld i hierarkier såväl i skolan som på arbetsplatser. Det är inte acceptabelt att slå någon annan eller tillfoga någon annan en våldsskada. Tyvärr ser vi att det inte är en allmän uppfattning och inte alltid har acceptans i samhället, men straffen är ju till för att påverka våra medborgare. En annan orsak är att våldsbrott har nedgraderats lite. Man har prioriterat andra brott som skattebrott, ekonomiska brott och brott mot staten. De har fått ett högre straffvärde. Straffet för våldsbrott och givetvis också för mord är med dagens system relativt sett lågt värderade i förhållande till andra brott. Den tredje aspekten är brottsoffret. Det har hänt en hel del med acceptans för att se brottsoffren. Det började för . Vi ser att brottsoffret har ett faktiskt lidande och ett långt lidande. När det gäller brottet mord är det givetvis de anhöriga som får ta den stora olägenheten av att få en nära och kär dödad. Det finns, fru talman, ett antal skäl som talar för att den hittillsvarande straffskalan för mord har varit alltför sammanpressad. Det behövs alltså en större precision i straffmätningen för att kunna ge en adekvat vård och för att kunna skilja de olika typerna av våldshandlingar åt. För oss kristdemokrater är livstidsstraffet en yttersta lösning, men det är en nödvändighet. Vi hade helst velat slippa det, men med den nya anpassningen med maximalt tidsbestämt straff får vi betydligt mindre tröskeleffekter upp mot livstidsstraffet. Genom att införa omvandlingen av livstidsstraff till tidsbegränsat ökar också tillämpningen, och vi får en bättre balans i straffmätningen. Omvandlingslagen har tillämpats i 49 fall sedan den infördes, och 30 av dem har blivit omvandlade. Det är alltså . Vi ser också fram emot att preskriptionstiderna försvinner och ser fram emot den utredning som kommer. Med dessa ord vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna. 133 (): Jag ser att blir lite orolig när jag begär ordet igen, men det är inte alls så märkvärdigt. Det är bara i en liten detalj som jag måste rätta mig själv. Jag yrkade bifall till reservation 4, men det ska givetvis vara reservation 3. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 15 § Internationella frågor om hållbar utveckling och miljö Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2008/09:UU16 Internationella frågor om hållbar utveckling och miljö. 134 (): ska vi diskutera internationella frågor om hållbar utveckling och miljö. Jag trodde väl kanske, möjligen en smula naivt, att biståndsministern skulle vara här eftersom det är ett av de områden som har engagerat henne. Hon har bland annat tagit initiativ till en internationell klimatutredning som vi väl snart ska se resultatet av. Det hade varit intressant att bland annat diskutera den. Detta är ett förhållandevis tunt betänkande i ett ämne som alla vi som är engagerade i utvecklingsfrågor nog tycker är en av de största utmaningar vi har framför oss. Nog för att det är en utmaning totalt sett, men i synnerhet när det gäller utvecklingsländerna. Vi vet att det ligger till på det sättet att det är just de fattiga länderna som kommer att drabbas värst av de förändringar som vi kommer att få som en följd av klimatförändringarna. Bland annat detta skulle jag vilja beröra i mitt anförande. Jag yrkar inledningsvis bifall till reservation 1 och reservation 3. Den ena handlar om mål och inriktning och den andra handlar om vatten. Det är som sagt de fattigaste länderna som kommer att drabbas värst. Klimatförändringarna kommer att slå hårdast mot människor och natur i , i de områden där vi lägger kraft och engagemang och har en prioritet för den svenska utvecklingspolitiken. Det är i de redan hårdast drabbade områdena i , , öriken och som förändringarna kommer att slå som hårdast. drabbar det de människor som har det mycket svårt. De lever redan i fattigdom. Där sätter vi in insatser bland annat från EU och från den svenska utvecklingspolitiken. Det är också där vi förväntar oss de svåraste konsekvenserna när vi stegvis kommer att se hur klimatet förändras. När de flesta forskare på jorden tittar på klimatet och på hur förändringarna sker kan man konstatera att det blir allt varmare. Våra utsläpp av koldioxid från förbränning av fossila bränslen, till exempel olja och andra växthusgaser är det som orsakar detta. Detta får mycket allvarliga konsekvenser inte bara för miljön och ekosystemen. Det är också så att temperaturökningar på bara några grader kan få jordens klimatsystem att helt sättas ur spel. För oss som lever här i norra kanske detta vid en snabb tanke bara kan upplevas som positivt vi får det lite varmare. För oss som ofta har det småkyligt, i alla fall under vissa delar av året, kanske det bara kan upplevas som behagligt. Men konsekvenserna kommer att bli dramatiska, inte bara för växtliv utan också för djurliv. Vi kommer stegvis att se hur omställningar i väder åstadkommer fler naturkatastrofer på jorden, till exempel i form av orkaner, torka och skogsbränder. Allra mest kommer de som är allra fattigast att drabbas. Den globala uppvärmningen kommer att leda till att en hel del av de människor som vi har stött, kanske genom decenniers stöd till utvecklingsprocesser, faller tillbaka i fattigdom igen. Detta kommer också att leda till att regnen minskar och att öknarna breder ut sig. På andra håll kommer det att leda till översvämningar. Vi lever i ett klimatsystem som är sårbart. Många människor kommer att ha oerhört svårt att anpassa sig till förändringarna. I betänkandet har vi från Socialdemokraterna tillsammans med v och mp valt att ställa oss bakom reservationerna nr 1 och nr 3. Den ena av dem handlar bland annat om att vi ska säkerställa offentligt ägande. Tillgången till rent vatten ska till exempel inte vara något som i det här skedet görs till en affärsfråga där privata företag ska kunna privatisera och tjäna pengar på människors möjlighet till rent vatten. I den andra reservationen menar vi att ekologiskt hållbar utveckling är ett ansvar för hela världssamfundet. FN måste ta ledningen i arbetet för hållbar utveckling, som också bör prägla organ som , , WTO och de regionala utvecklingsbankerna. Det innebär att det inte bara ska vara handelns regler och avtal som ska gälla, utan de måste kombineras med miljökonventioner och internationell miljölagstiftning. , som är ett land som ofta kan vara stolt över att gå i bräschen i miljöfrågor, bör också ta initiativ till kontinuerlig internationell övervakning av ekosystemen och bevarandet av den biologiska mångfalden. Vi bör få till stånd en internationell samordning av ekologisk krishantering. EU är en sådan arena. Vi närmar oss nu det svenska EU-ordförandeskapet. Statsministern har gjort detta till en av de prioriterade frågor som ska driva. kan då välja att ta täten och kraftigt driva på ett positivt samarbete med på klimat- och miljöpolitikens område. Så sent som hade vi ett Kinaseminarium här i . är en stor aktör i . Möjligen skulle detta också kunna vara ett prioriterat område. Eftersom har försökt inleda samarbete på miljöområdet med skulle man tillsammans med och kunna försöka hitta ett sätt att samarbeta och dra lärdom av de svenska erfarenheterna på miljöområdet. Det är viktigt att frågor om klimat, biologisk mångfald och kemikalier också prioriteras av regeringen. Vi får hoppas att vi under det svenska EU-ordförandeskapet får framgång på klimatområdet eftersom just detta kommer att vara en av de avgörande frågorna för framtiden i utvecklingsländerna. Om vi inte lyckas med detta kommer klockan att skruvas tillbaka för hundratals miljoner fattiga människor. Avslutningsvis vill jag säga att det här naturligtvis också är förknippat med att vi bedriver en aktiv utvecklingspolitik i stort. Då kan man inte lyfta in de åtaganden vi har för miljön i vårt eget land i biståndsbudgeten. Vi måste ha kapacitet att göra bådeoch. Vi måste kunna göra vår läxa på hemmaplan och stå upp för ett både kvalitativt och kvantitativt starkt bistånd. 135 HANS (): Vi har att debattera utrikesutskottets betänkande UU16 Internationella frågor om hållbar utveckling och miljö. Det är utan tvekan ett brett område, och detta betänkande täcker bara en liten del av alla de frågor som handlar om internationellt arbetet för hållbar utveckling. Låt mig inledningsvis säga att jag tycker att det är välkommet att utrikesutskottet får denna debatt. I alltför stor utsträckning har miljö- och klimatfrågorna setts som separerade från de övriga internationella frågor som ligger på utrikesutskottets bord. Men tror jag att det är uppenbart för var och en som ser ut över världen att frågor om hållbar utveckling och miljö inte kan särskiljas från frågor om demokrati, mänskliga rättigheter, fattigdomsbekämpning eller fredsarbete. En person som personifierade denna tydliga koppling var den nigerianska aktivisten som tillsammans med åtta andra medlemmar i rörelsen för Ogonifolkets överlevnad hängdes av den dåvarande nigerianska militärjuntan . Hängningen av Saro-Wiwa skedde nästan som jag själv blev politiskt aktiv. Hans öde har på många sätt färgat mitt politiska arbete. Saro-Wiwas brott var att han hade kämpat mot diktatorn grova brott mot de mänskliga rättigheterna och mot de multinationella företag som förgiftade Ogonifolkets jordbruksmarker och fiskevatten i . Saro-Wiwa visade med tydlighet på kopplingen just mellan miljöfrågor, demokrati och mänskliga rättigheter genom sitt arbete mot den oheliga alliansen mellan de multinationella oljebolagen och regimen i och deras övergreppskantade försvar av den smutsiga oljeutvinningen i . av oljeutvinning i är landet numera världens åttonde största oljeexportör. av exportinkomster kommer från just olja. Men det är svårt , senare, att se hur denna oljeproduktion har gynnat befolkningen i just . I lever av befolkningen på per dag. När jag själv besökte huvudorten i Harcourt var det uppenbart att den enda del av ekonomin som hade gynnats av oljeutvinningen var prostitution och trafficking. För allt för många nigerianer är den enda synliga effekten av av oljeutvinning att deras marker förgiftats, att deras dricksvatten blivit odrickbart och att deras fiskevatten numera är döda. I stället har oljeintäkterna i finansierat en lång rad av vår tids grymmaste militärjuntor och diktaturer. Alltför har de multinationella oljeföretagen och den nigerianska regimen gjort gemensam sak för att med våld och övergrepp slå ned varje protest från drabbade människor i . är tyvärr bara ett bland alltför många exempel på hur många nigerianer fått betala med sitt liv när de protesterat. handlar inte det här betänkandet om och inte om heller för den delen. Men jag tycker att situationen i med tydlighet visar på behovet av att se kopplingen mellan klimat- och miljöfrågor å ena sidan och arbetet för demokrati, mänskliga rättigheter, fred och utveckling å andra sidan. Situationen i Nigerdelat visar med sådan tydlighet också på behovet av ett globalt samarbete i miljöfrågorna och ett starkt ansvarsutkrävande av de multinationella företagen för deras miljöförstöring och klimatpåverkan. Vi kan tyvärr konstatera att bara är ett av alltför många exempel. Att arbetet för demokrati, mänskliga rättigheter och minskad fattigdom måste gå hand i hand med arbetet för hållbar utveckling har understrukits av klimatförändringarna. Medan vi i nord i alltför hög utsträckning är fast i en diskussion om i vilken grad klimatförändringarna existerar och vad de kommer att få för konsekvenser lever redan många av världens fattiga i en vardag som i grunden redan formats av klimatförändringarna. I har regnet slutat falla över hela provinser och tvingat befolkningen att flytta från sina hem. I i förstörs risfälten nu när havsnivåerna stiger. I norra ser bönderna sina åkrar spolas bort som en konsekvens av att glaciären på topp smälter allt snabbare. Det är inte svårt att se att klimatförändringarna leder till ökad fattigdom bland de redan fattiga, men klimatförändringarna leder också till ökad konkurrens och konflikter mellan människor när tillgången till rent vatten och odlingsbara jordar minskar. Sida beräknar att 46 länder står inför ett direkt hot om väpnade konflikter på grund av klimatförändringarna. Om inte vi i nord, vi som har stått för den överväldigande delen av koldioxidutsläppen, tar vårt ansvar på ett rättvist sätt riskerar vi att se ökad fattigdom, hur fred förbyts till blodiga konflikter och hur bräckliga demokratier ersätts med auktoritära regimer. En amerikan släpper i genomsnitt ut koldioxid , släpper en genomsnittlig etiopier ut . Trots det är det etiopiern som betalar priset för klimatförändringarna, inte amerikanen. Denna grundläggande klimatorättvisa måste ersättas med en rättvis fördelning av klimatbördan där vi som orsakat klimatförändringarna också tar vårt ansvar för de åtgärder som krävs och åtgärdernas finansiering. Detta betänkande behandlar bara en liten del av alla de viktiga frågor som är kopplade till klimatförändringarna. En av de frågor vi i oppositionen lyfter fram, och som min kollega lyfte fram, är behovet av att vi gemensamt äger och förvaltar våra grundläggande naturresurser. När vi med stormsteg går mot en framtid där konkurrensen om våra resurser hårdnar kan vi inte låta fördelningen av jordens naturtillgångar styras av multinationella företags kortsiktiga vinstintresse och tjockleken på medborgarnas plånböcker. Rätten till sjukvård, utbildning, rent vatten och mat är grundläggande mänskliga rättigheter, och därför är det vårt gemensamma ansvar att se till att de respekteras för alla. Högtidstalen om klimatförändringarna och de vidlyftiga löftena om åtgärder börjar bli svåra att räkna. Men som så förut inom utrikesutskottets beredningsområde är skillnaden mellan retorik och verklighet stor, ja nästan som dag och natt . Biståndsminister , som tyvärr inte är här och deltar i debatten, har hållit många högtidstal om att biståndet måste och ska klimatsäkras. lyfter den borgerliga regeringen fram som det goda exemplet på internationella organisationer och utlovar ökat ekonomiskt stöd. har visserligen lanserat sig själv som en klimatbank, men enligt en ny rapport från har ökat investeringarna i fossila bränslen . Det kan jämföras med en 11-procentig ökning när det gäller investeringar i förnybar energi. Enligt rapporten spenderar dubbelt så mycket pengar på projekt kopplade till fossila bränslen som på projekt kopplade till förnybara bränslen. Det finns med andra ord en hel del att göra om man vill klimatsäkra biståndet inte bara i retoriken utan också i verkligheten. Det finns enormt mycket reformarbete kvar att göra inom , och , , innan dessa organisationer blir organ som motverkar klimatförändringar och inte, som , eldar på under dem. Avslutningsvis vill jag tillsammans med den övriga oppositionen yrka bifall till reservation 1 och 3. 136 (): finns det inte mycket mer att tillägga efter och Hans inledning här.