prot · GW0978 · 2009-02-26 00:00:00 — Möjligheterna att få en utbildning eller någon annan form av utvecklande sysselsättning under arbetslösheten har minskat sedan arbetsmarknadspolitiken skurits ned. I stället har kraven på att flytta för att ta i stort sett vilket jobb som helst skärpts. Inga av dessa försämringar rör själva den arbetsrättsliga lagstiftningen. Och det är det som är det listiga, om man kan uttrycka sig så, i den borgerliga politiken; med några få undantag har regeringen lämnat arbetsrätten orörd och i stället underminerat löntagarnas ställning och trygghet med andra delar av politiken. Till det kommer det dråpslag mot hela vårt kollektivavtalssystem som utdelade i och med Lavaldomen och som den sedan följt upp med fler liknande, antifackliga domar. Fackens rätt att kräva kollektivavtal med samma villkor för företag och deras anställda från andra EU-länder har begränsats, och social dumpning är nu en del av den inre marknaden. När vi nu står inför hotet om massarbetslöshet står därför löntagarna svagare än på mycket länge gentemot arbetsgivarna. På flera håll har arbetsgivare försökt få sina anställda att gå med på lönesänkningar för att, som de hävdar, rädda jobben. Kvinnor i både privat och offentlig tjänstesektor har tvingats gå ned på deltid för att pressa kostnaderna. I praktiken är det ofta detsamma som en lönesänkning. Arbetsuppgifterna ska bara av . Det förhandlas också om turordningslistor där uppsägningarna redan är ett faktum. Många av de fackliga företrädare som vi träffat berättar om arbetsgivarnas allt högre krav på att få välja och vraka vilka som ska få gå och vilka som ska få stanna kvar. Att många arbetsgivare utnyttjar situationen för att bli av med de äldre, de mindre produktiva eller de som av en eller annan anledning anses obekväma är ett tydligt tecken. I det sammanhanget är då tvåpersonersundantaget i LAS ytterligare ett problem. Det är orimligt att anställda i små företag, med tio anställda eller färre, ska ha sämre rättsligt skydd än de i stora företag och i ännu högre grad vara utsatta för godtycke från arbetsgivarna. Det är i tider som dessa som det arbetsrättsliga skyddet sätts på prov. Det är nu vi kommer att se kryphålen och falluckorna, och de blir också kännbara. Ett sådant kryphål är de otrygga visstidsanställningarna. Under högkonjunkturen 20072008 minskade de otrygga anställningarna en aning, men de har trendmässigt blivit fler . har drygt 600 000 svenskar en sådan anställning. Och det är de unga, i synnerhet de unga kvinnorna, som har de här otrygga jobben i allra högsta grad. Hälften av de unga har en otrygg anställning , och bland de unga kvinnorna är det, som har sagts, en majoritet, . Det är de som förlorar sina jobb allra först och mycket i det tysta. Inga varsel och inga larmrubriker följer timvikarierna och de behovsanställda ut i arbetslösheten. Att ha en tillfällig anställning innebär alltid, oavsett konjunktur, en ständig otrygghet och ett ständigt underläge. Att inte veta om man kommer att ha ett jobb , eller kanske ens utan känna oro över framtiden skapar helt enkelt en dålig livskvalitet. Men de otrygga anställningarna är också ett problem för klimatet i hela arbetslivet och på arbetsplatserna. Otrygga anställningar skapar otrygga människor och tysta arbetsplatser känslan av att inte veta om man kan bli behandlad på ett rättvist sätt, oavsett om man blir arbetslös eller får behålla jobbet på någon annans bekostnad. Betydligt färre visstidsanställda är medlemmar i facket, och de har därmed sämre möjligheter att ta till vara sina intressen på arbetsplatsen. Den individuella otryggheten och utsattheten som visstidsanställd bidrar därmed också till en ökad kollektiv otrygghet på våra arbetsplatser. Utrymmet för att ställa krav på kollektivavtal, på dagligt inflytande och på en rimlig arbetsmiljö blir mindre där de otrygga anställningarna är många. Här har de borgerliga gjort redan ont värre, genom att ändra lagstiftningen så att arbetsgivare har än större möjligheter att ha människor anställda på otrygga visstidskontrakt år ut och år in, alltså . Jag skulle bli förvånad om den borgerliga majoriteten, som gjort så mycket, plötsligt skulle ändra sig och vilja stärka anställningsskyddet. Därför står hoppet till en ny majoritet, en ny regering efter nästa val. I den majoriteten kommer vi i att driva kravet på skärpta regler för visstidsanställningar så att fasta jobb åter blir norm på arbetsmarknaden. Vi tänker driva de kraven tills de är genomförda. Till skillnad från regeringen anser vi att den som utför ett arbete också har rätt att ställa krav på att det ska gå att leva på sin lön och att arbetet ska vara säkert, tryggt och utvecklande. Som jag sade förut blir deltiderna fler. Det är tyvärr inte särskilt förvånande, men rimligen ganska besvärligt för den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten här i . Det skäl man angav för inskränkningen av deltidsarbetslösas rätt till ersättning från a-kassan var att det skulle stimulera till fler heltider. I det här betänkandet framhärdar nu den borgerliga majoriteten i att försämringar i a-kassan är ett effektivt sätt att bekämpa deltidsarbetslöshet. Men sanningen är ju den att deltidsjobben inte har blivit färre utan fler sedan 75-dagarsregeln infördes. Dessutom har fler deltidsanställda lämnat sina jobb och gått ut i full arbetslöshet när de riskerat att bli utförsäkrade. var det som gick från deltidsarbetslöshet till att bli arbetslösa på heltid, för att behålla sin ersättning och kunna leva på en ersättning. Samma månad året innan, 2008, var det . Vad regeringen har åstadkommit är alltså att skapa fler heltidsarbetslösa av dem som tidigare jobbade deltid, som antalet deltidstjänster blir fler. Det är väl ett misslyckande om något. De borgerliga kan varken sägas vara arbetarpartier eller förkämpar för jämställdhet, för deltidsarbetslösheten är en av de mest uppenbara jämställdhetsfrågorna i arbetslivet. Det är framför allt kvinnor som hänvisas till deltidsjobb, och det är i de kvinnodominerade yrkena som arbetsgivarna har satt i system att ha deltidstjänster. Kommunerna är stora bovar i det här sammanhanget, trots att det finns framgångsrika projekt med heltidstjänster som visar att det är fullt möjligt att genomföra de förändringarna. Men den privata sektorn är inte bättre. Inom hotell och restaurang är den genomsnittliga arbetstiden så låg som , och inom handeln är det de kvinnodominerade butikerna som har de flesta deltiderna. Det är väl dokumenterat att deltider ger inte bara lägre inkomst utan också sämre löneutveckling, mindre inflytande på jobbet och faktiskt också sämre hälsa. Det är de deltidsarbetande kvinnorna som är allra mest stressade. Inte ens som pensionärer kan de stressa av, för deltidslönen följer med ända in i pensionen. kan vi alltså konstatera att det inte fungerade att straffa ut de deltidsarbetslösa genom att dra in deras a-kassa om nu någon trodde det. Det återstår alltså att sätta press på arbetsgivarna. Rätten till heltid kommer att drivas av LO i avtalsförhandlingarna , enligt deras egen uppgift. Det är glädjande att man har kunnat enas om det. Men skulle det inte lyckas, och undersköterskor, restaurangbiträden och kassörskor står där med sina deltider också efter nästa avtalsrörelse, måste det till en lagstiftning som en gång för alla slår fast att heltid är en rättighet och att deltid är en möjlighet, framför allt för den som har behov av det. Det här är en jämställdhetsfråga, och det är en rättvisefråga att alla ska kunna försörja sig på sitt arbete. Men det är också så att undersysselsättning är ett långsiktigt hot mot samhällsekonomin. är det svårt att se hur brist på arbetskraft ska kunna vara ett stort problem, men på lite sikt framöver är de flesta eniga om att vi behöver fler arbetade timmar för att klara av att finansiera välfärden. De deltidsarbetslösa, de deltidsarbetande, kommer att behövas, och de vill och kan ju arbeta mer. Deltidsarbetslösheten är dyr och destruktiv både för den enskilda och för samhället. Därför, fru talman, kommer vi i också att driva frågan om rätt till heltid tills den är genomförd, och vi hoppas kunna göra det i en ny regering efter nästa val. Det måste bli en regering som vänder jämfört med den som sitter , en som tar de stora hoten mot löntagarnas rättigheter på allvar, som tar strid för strejkrätten, för kollektivavtalen, för arbetsrätten och för trygga jobb och som jämställer villkoren i arbetslivet. Att de som sitter vid makten skulle göra det är knappast troligt eller sannolikt. Jag vill avsluta det här med att yrka bifall till reservationerna 8, 11 och 17. (forts. 11 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då frågestunden skulle börja. 29 FÖRSTE VICE TALMANNEN: Jag vill hälsa de närvarande statsråden välkomna. Ekonomin inom kommuner och landsting 30 (): Runt omkring i landet skär man ned i kommuner och landsting. Det kan vara undersköterskor i äldreomsorgen, barnskötare i förskolan eller lärare i skolan som sägs upp. Kommuner och landsting har allt sämre ekonomi och får allt större problem. Finansministern har gång på gång sagt att han inte kan ge besked om mer pengar till välfärden för att sätta stopp för detta. lånar finansministern pengar för att sänka skatten rejält för dem med stora inkomster. Den som likt finansministern tjänar 1 miljon får en skattesänkning på för lånade pengar. Hur kan det komma sig att regeringen har råd att rikta en skattebonus till dem som har så goda inkomster men inte har råd att bevara en bra skola och en bra förskola och att slippa säga upp människor i vård och omsorg? 31 Finansminister (): Vi har gått in i den här krisen med överskott och med där kommunerna har haft en stark ställning. Vi har lagt fram en expansiv budget. Vi har kompletterat med åtgärder på arbetsmarknaden. Vi har hanterat bankernas bekymmer. Vi kommer naturligtvis att återkomma också till kommunsektorn. En skillnad mellan oss och oppositionen är att vi också tar ansvar för offentliga finanser. Vi lämnar inte besked om pengar till kommunerna förrän vi har gjort en noggrann genomgång av de offentliga finanserna. Den görs i samband med vårpropositionen. Då har vi naturligtvis för avsikt att också återkomma med besked. Men på vilket sätt den internationella krisen skulle drabba mindre av att vi skulle tillämpa skattechocker har jag svårt att förstå. Det faktum att vi nu har sänkt skatterna så att löntagarna har lite mer pengar kvar i plånboken gör att relativt sett står anständigt rustat att möta nedgången. Den skattechock förordar skulle naturligtvis driva ned tillväxten ännu mer. 32 (): Den princip som har använt under de här två åren har varit att rikta skattelättnaderna särskilt till dem som har stora förmögenheter eller inkomster. 13 000 i skattesänkning för , på lånade pengar, och avskaffad förmögenhetsskatt ger miljonärerna en rejäl riktad skattebonus. fick de som hade en fastighet värd en skattebonus på . Borgbonusarna riktas till de riktigt rika och dem med riktigt höga inkomster. Detta görs med lånade pengar. Det är underskott . Hur har du råd med det? vägrar att ge besked om det som är så viktigt, välfärdens kärna: skolan, barnomsorgen och sjukvården. Du verkar inte ens veta att i två av tre kommuner rapporterar att andelen personal nu minskar. Det är varsel på , på i och runt om i Välfärdssverige. Varför låna pengar till skattesänkningar för dem som har det riktigt bra ställt när du kan investera i människors välfärd och trygghet? 33 Finansminister (): Jag kan bara beklaga att och oppositionen inte är förmögna att ta ordentligt ansvar för de offentliga finanserna. Det kommer var och utspel från oppositionen om nya pengar. Ena dagen är det , är det kommunerna, tredje dagen är det något annat. Vi har fört en politik byggd på ansvarstagande. Vi gick in i krisen med stora överskott. Vi har fört en expansiv politik. Vi har hanterat banksektorn. Vi har tillfört medel till arbetsmarknadspolitiken. Vi kommer naturligtvis också att ta ett stort ansvar för att kommunernas ekonomi kan hanteras. Men detta ska göras utifrån att vi tar ansvar för offentliga finanser. Man kan inte gå runt och skjuta vilt åt alla håll. Man ska vidta effektiva åtgärder med ansvarstagande för de offentliga finanserna. Här går den stora skiljelinjen. En splittrad opposition föreslår ineffektiva åtgärder som undergräver substansen i de offentliga finanserna det är alternativet. Kopplingen mellan idrott och politik 34 (): Min fråga går till kulturminister, tillika idrottsminister, . Idrott och politik hör inte ihop. Det är ett gammalt ordstäv. Tyvärr stämmer det sällan. Det fall jag vill fråga om är den som ska spela mot i . Den kommer att spelas inför tomma läktare. Min fråga till idrottsministern är: Vilken är ministerns uppfattning om att man ska spela en inför tomma läktare? 35 Kulturminister (): Jag är den första att beklaga att det här beslutet har tagits. har ju ett gott rykte på den internationella arenan när det gäller att arrangera säkra och stora idrottsevenemang. Det här beslutet har tagits av politiska skäl, och det beklagar jag verkligen djupt. Jag tycker också att idrotten ska fungera som en brygga. Vi har diplomatiska förbindelser med och vi har handelsförbindelser. Det finns ingen bojkott mot . Att publiken ska stängas ute från matchen tycker jag också är djupt beklagligt. 36 (): Tack, kulturministern, för svaret! Min oro är att detta eventuellt kan få framtida konsekvenser. Regeringen ska ju snart lägga fram en idrottsproposition. Har man något resonemang kring detta i det sammanhanget? Kan det påverka våra internationella förhållanden på något sätt? 37 Kulturminister (): Idrottspropositionen handlar mycket om den framtida rollen för idrottsrörelsen, bland annat om samspelet mellan de mål som staten ställer upp, om finansiering och om barnrättsperspektivet. Den kommer snart. Något resonemang om säkerhetsaspekter och internationella evenemang kommer inte upp i den här propositionen. Jag hoppas innerligt att det här inte upprepas. Jag vet också att ordförande har varit väldigt tydlig när hon har fördömt detta. 38 (): Jag tänkte rikta min fråga till finansminister och fråga om kommunernas situation. Den svåra ekonomiska situation som vi nu har ser vi också väldigt tydligt i kommuner och landsting. Prognoser från Kommuner och Landsting visar nu på kraftigt reviderade och nedskrivna skatteintäkter för kommunerna och att många tusentals jobb kommer att försvinna. Det man då hör från finansministern både tidigare och i svaret på fråga är en förvånansvärt nonchalant attityd. När kommer finansministern att inse att detta faktiskt är ett stort och allvarligt problem och att det förvärrar lågkonjunkturen i sig om vi låter det leda till många uppsägningar? När kommer ett besked om mer pengar till kommunerna? 39 Finansminister (): Vi befinner oss i en utomordentligt svår ekonomisk period. Vi får siffror som visar att krisen i världsekonomin fördjupas och försvåras. Vi fick i går siffror som visar att japansk export har minskat . I det läget måste vi i naturligtvis vara mycket ansvarsfulla. Det har vi varit. Vi har gått in i detta med överskott. Vi har lagt fram en av de mer expansiva budgetarna. Vi har tillfört medel till Ams. Vi har sett till att vi kan hantera en bankkris, och vi kan konstatera att de banker vi har tagit hand om inte har skadat eller undergrävt de offentliga finanserna. Självfallet ska vi återkomma till kommunsektorn. Detta ska dock göras i god ordning. Jag tycker att det är lite beklämmande att oppositionen far runt som om man hade skattkistor fyllda över bräddarna när vi nu ser hur land efter land går in i bekymmer för att de inte har ordning i sina offentliga finanser. Vi ska ge mer pengar till kommunerna, men det ska göras i god ordning. Och det ska göras utifrån att vi har en styrkeposition i offentliga finanser, inte utifrån att vi sprätter i väg pengar till höger och vänster i varje läge. 40 (): Finansministern säger att vi från oppositionen far runt med olika utspel. Om inte bara vi från utan också de övriga oppositionspartierna och inte bara vi här i utan också statliga myndigheter, organisationer och människor runt om i landet ropar på åtgärder undrar jag: Har det fallit finansministern in att det kanske faktiskt har att göra med att det finns ett reellt problem? Det kanske är så att man faktiskt måste kliva ur boxen och öppna ögonen och se att det finns någonting som är ett problem. Detta kan ni hjälpa till att förhindra genom att genomföra de åtgärder som krävs. Om man kan genomföra ofinansierade skattesänkningar kanske man också kan se till att vi kan bevara människor i kommuner och landsting och slippa uppsägningar. 41 Finansminister (): Jag kan bara beklaga att man på en punkt uppnått enighet i oppositionen. Socialdemokraterna och har övergivit sin budgetansvarsfulla linje och anslutit sig till när det gäller de offentliga finanserna. Det är bara att beklaga. Vi har en mycket allvarlig internationell kris. Den kommer att plåga . Den kommer att plåga länder i vår närhet. Vi har på varje punkt vidtagit åtgärder för att komma till rätta med detta. Det har varit överskott som vi har gått in i detta med. Vi har lagt fram en expansiv budget. Vi har tillfört arbetsmarknadspolitiken pengar. Vi har hanterat banker. Vi har beredskap att ge mer till kommunerna. Att det kommer pressmeddelanden var och där oppositionen antyder att allting skulle lösas om man bara sprätte i väg mer pengar är inte att föra en ansvarsfull ekonomisk politik. Jag kommer aldrig att förskriva mig till den hållningen. Vi ska ha god ordning det ska man ha i kommunerna. Och vi ska ha beredskap att när pengar finns och när läge är återkomma med besked. Det läget är inte . Det läget är i vårpropositionen. Jag skulle önska att även oppositionen kunde respektera att man ska bedriva politik med sakliga underlag. 42 (): I senaste arbetskraftsundersökningen från SCB konstaterar man att ungdomsarbetslösheten nu växer explosionsartat. är det ytterligare 34 000 ungdomar som blivit arbetslösa. är vi uppe i hela 136 000 ungdomar. Bara ökningen motsvarar i sig nästan alla invånare i kommuner som , eller . Regeringen subventionerar arbetsgivare som har ungdomar anställda med miljarder. Den politiken fungerar uppenbarligen inte. Min fråga går till arbetsmarknadsministern. När får vi se satsningar som verkligen ger jobb? 43 Arbetsmarknadsminister (): Tack för frågeställningen! pekar på en av de absolut svåraste och viktigaste frågeställningarna just , nämligen det faktum att vi haft en oerhört hög ungdomsarbetslöshet i . Det verkar finnas systematiska fel på arbetsmarknaden när vi lämnar så många utanför. Låt mig dock påminna om en sak, och det är att det sedan fjärde kvartalet 2006 har blivit 22 500 fler sysselsatta i åldern , det vill säga sysselsättningen har ökat. Det pekar naturligtvis på att vi också har haft ett stort utflöde från skola och universitet in på arbetsmarknaden. Det är naturligtvis glädjande att det är så. En av orsakerna till att vi har en hög ungdomsarbetslöshet i är rimligen att vi har relativt höga ingångslöner jämfört med andra länder och också att vi har en relativt platt lönestruktur. Det leder naturligtvis till en skillnad som är ganska liten mellan en person som har i arbetslivserfarenhet och en som har noll år i arbetslivserfarenhet. Det tillsammans med det som sker, att man går efter turordningskretsarna och att det är ungdomar som får lämna de jobb som avtar, gör att det blir problematiskt. 44 (): Jag vädjar till arbetsmarknadsministern att inte skylla ifrån sig utan ta ansvar för den explosionsartade ökningen av arbetslösheten. Det är ett helt , ett helt eller ett helt . inte bara sprätter ni ut pengar, utan ni slösar gemensamma skatteintäkter på en politik som uppenbarligen inte ger resultat. 20 miljarder var den senaste skattesänkningen för de arbetsgivare som har ungdomar anställda. , ert eget ekonomisk-politiska råd säger att den politiken inte funkar. När kommer det åtgärder som verkligen ger jobb? Vi har en helt annan politik. Vi vill investera i snabbare och tidigare insatser via arbetsförmedlingarna. Vi vill investera brett i mer utbildning. Och vi kan göra det, för vi tar ansvar för att inte slösa på resurserna på det sätt som ni gör. Vi vill också ta bort arbetsgivaravgifter men bara för de ungdomar som står utanför arbetsmarknaden. Jag vädjar till arbetsmarknadsministern att svara på frågan. När kommer en politik som ger ungdomar jobb? 45 Arbetsmarknadsminister (): är rätt modig när han försöker försvara de 20 miljarder i höjda arbetsgivaravgifter som Socialdemokraterna föreslår för unga. Min fråga blir naturligtvis: Hur många nya jobb ger det? Det tycker jag är en fråga som jag aldrig hört svara på när vi har debatterat detta, som vi har gjort vid många tillfällen. Låt mig då återkomma. Vad är problemet? Jo, det är att vi har för höga lönekostnader för ungdomar. Vill vi inte påverka lönebildningen, som vi inte vill, och vill vi inte påverka arbetsrätten, som vi inte vill, kan vi sänka de totala lönekostnaderna genom att sänka arbetsgivaravgifterna. Vi har i princip halverat dem. Det är ett bra sätt för att ungdomar lättare ska kunna ta sig in på arbetsmarknaden. Förklara för dem som förlorar jobben varför ni ska göra det dyrare att ha dem anställda! Därtill säger att det är en bra idé att sänka arbetsgivaravgifterna för dem som står utanför. Därför vill jag tacka för att han ansluter sig till nystartsjobb för unga. Det har funnits . Situationen för de långtidsarbetslösa 46 (): Jag vill ställa en fråga till arbetsmarknadsministern, så han kan stå kvar, tänkte jag säga. Det finns många grupper som far illa när det är lågkonjunktur och finansiell kris, så regeringen har en mycket stor utmaning. Många av de långtidsarbetslösa befinner sig i en jobb- och utvecklingsgaranti som ju är ett instrument för att kunna hjälpa dem på vägen framåt. Den tredje fasen är nu på väg att införas, och jag skulle vilja ta chansen att fråga arbetsmarknadsministern lite grann om prognoserna. Jag träffade långtidsarbetslösa i . För dem är situationen naturligtvis lika illa nu som den var för tre eller fyra eller upp till en av personerna hade varit arbetslös under en så pass . Jag skulle vilja höra lite kort om prognoserna, hur det ser ut när det gäller möjligheterna för dem att få praktikplatser eller motsvarande eller, allra helst, få varaktiga arbeten. Det är ju det de allra helst vill. 47 Arbetsmarknadsminister (): pekar naturligtvis på ett oerhört viktigt problem. Vi måste , trots att varseltal och arbetslöshet ökar, se till att vi inte glömmer bort dem som står allra längst ifrån och som har svagast förutsättningar att komma tillbaka in på arbetsmarknaden. Det är oerhört viktigt. Det är därför som vi genom jobb- och utvecklingsgarantin försöker se till att vi fokuserar på insatser som kortar vägen tillbaka. I den tredje fasen med personer som har varit borta väldigt länge och har väldigt svaga förutsättningar handlar det mycket om att hitta olika typer av praktikplatser och liknande, genom till exempel kommuner, föreningsliv, sociala företag och liknande. När jag nu åker runt i landet och besöker arbetsförmedlingar är det ett stående ämne i de här diskussionerna. Hur går det? Vilka diskussioner för man? Det är klart att det även för den gruppen blir svårare när det är sämre tider. Man har svårare att hitta olika typer av sysselsättning som fungerar och passar. Men det är absolut inte hopplöst, utan tvärtom är det så att man nu sluter avtal, framför allt med kommuner och föreningslivet, för att få detta till stånd. 48 (): Jag vill tacka för svaret och ser ändå positivt på tillvaron. Gör vi inte det kan vi lika gärna stänga igen butiken här och gå hem.