prot · GW0972 · 2009-02-18 00:00:00 — sade så här: Ägna dig inte åt skådespel! Det där förändrar ingenting i realiteten, utan det vi fokuserar på i är den process som pågår inom , . Jag sade i debatten då: Du kommer att bli baxad till . Regeringen kommer att vara tvingad att godkänna detta slutdokument i som förbjuder klustervapen. Jag fick rätt. Men orkade inte åka till . Det förvånar mig. Han har inte gjort sig känd direkt för att vara flygrädd, utan det måste ha varit något annat skäl till att han ändå inte tog sig till . Andra partier i regeringen bestämde sig för att köra över linje och sade: Det är klart att vi ska vara med i Osloprocessen och se till att skriva under slutdokumentet. Det var bra att regeringen tog det beslutet, för det gjorde nämligen 96 länder. Det var 31 utrikesministrar som fanns i och skrev under slutdokumentet. , och utrikesministrar var där, men inte , han var på en konferens i . Jag ägnade mig åt skådespel, sade utrikesministern. Detta har ingen betydelse i realiteten. har 96 länder skrivit under slutdokumentet, 31 utrikesministrar gjorde en annan prioritering än vad du gjorde. Det andra vi hade en stor debatt om var att utrikesministern i utrikesdeklarationen kom med nyheten om att nu ska knyta sig allt närmare Nato. ska delta i Natos snabbinsatsstyrka, NRF. Vi socialdemokrater sade direkt från denna talarstol nej till att delta i Natos snabbinsatsstyrka, av det enkla skälet att vi ska ta hand om försvaret först. De arbetsuppgifter ni har ålagt försvaret klarar de inte av att hantera . Innan de har klarat de arbetsuppgifterna ska vi inte kasta på dem nya. Jag hade Natonoja, sade . meddelade att de vill delta i NRF. Journalisterna frågade : När kommer regeringens beslut? Nja, det är inte så bråttom med det där, vi kan nog vänta ett tag. Sommaren kom, journalisterna frågade : När kommer beslutet om att delta i Natos snabbinsatsstyrka? Nja, det är först som tiden för att anmäla sig går ut. Hösten har gått, och vi är här i denna utrikesdebatt. I denna utrikesdeklaration står ingenting om svenskt deltagande i Natos snabbinsatsstyrka. Jag är glad över att det har funnits förnuftiga krafter i regeringen som har förstått att barnslig symbolpolitik för att visa närhet till Nato inte ska vara starkare än att se till att Försvarsmakten har rimliga arbetsvillkor att arbeta efter. Det handlar om att ta hand om de arbetsuppgifter som redan har lagts på det svenska försvaret innan vi kastar på dem nya. Det tredje vi hade en diskussion om var . Jag var Hamaskramare för att jag menade att det var viktigt att vi talade klarspråk för att vi ska lyckas i Annapolisförhandlingarna. Där hade väldigt starka förhoppningar, kan man säga. Det var nu eller aldrig, och fanns en fantastiskt bra chans till fred. Jag var mer tveksam, kan jag säga. Det jag krävde var att vi skulle ställa starka krav på . Jag sade till och med: Sanningen måste sägas. är tvunget att göra saker som visar att de är beredda för fred isoleringen av , bosättningspolitiken, muren, vägspärrarna. Annars kommer det inte att finna något förtroende på den palestinska sidan för en fredsöverenskommelse. Jag sade, det som jag fortfarande tycker är det självklara, att en regering måste våga ha en dialog med Hamas. Hamas vann valet i och talar därför för en ganska stor del av befolkningen i . Nej, jag var Hamaskramare. Jag kritiserade redan när han inte var intresserad av att samarbeta med den samlingsregering som kom fram och som består av teknokrater, Fatahministrar och Hamasministrar. Då valde att diskriminera dem som kom från Hamas och bara ville tala med teknokraterna och Fatahanslutna ministrar i regeringen. är vi där vi är: Ett våldsamt krig har ägt rum i . Över 400 barn har dödats i ett meningslöst krig, som har gjort att vi nu står längre bort från fredsprocessen än vad vi har gjort på mycket . Då ska leda EU, och då säger man att det viktigaste just nu är att vi ökar vårt samarbete med i kvartetten. Är det någon som tror att det är det som är riktningen för att få i gång en fredsprocess i ? Det handlar om att ställa krav på så att de ställer krav på att uppfylla de krav och villkor som har ställts i de olika förhandlingar och avtal som redan har slutits. kommer processen att starta igen om handlingsprogram i Europeiska unionen i grannskapspolitiken i förhållande till där det handlar om att förstärka partnerskapsavtalet med . Jag sade i debatten om : Vi ska där ställa villkor för . Hur djup integrationen och vårt samarbete kan vara mellan och EU bygger på hur ni hanterar situationen vägspärrar, murar, ockupation, isolering och så vidare. Jag väntar på svaret. Vad är svensk politik? Ställer ni villkor? När du var i var du där tillsammans med representanter för EU:s ordförandeland och vice utrikesministern, . Jag var på en konferens i innan han åkte över till med . Enligt honom ska vi absolut inte ställa några villkor på när vi ska utarbeta avtalet. Jag är nyfiken. Var tycker den ? kommer förhoppningsvis att ha sin kongress . Just nu pågår diskussioner mellan och Hamas om att bilda en försoningsregering med en samlingsregering igen. Har vi tur är den på plats i aprilmaj eller kanske något senare under det svenska ordförandeskapet. Ska upprepa sitt misstag från förra gången, eller kan vi i dagens utrikesdebatt få reda på att är intresserad av att samtala med alla beståndsdelar av den palestinska samlingsregeringen? Det var de tre saker vi förde diskussioner om. Jag vågar nu utmana ambassadörer som följer de här debatterna och de journalister som följer debatterna . Gå tillbaka till protokollet och se vem som hade mest rätt! Var det vänsterskrikaren, Hamaskramaren, Natonojamannen och den som spelade skådespel eller var det utrikesminister? I denna deklaration tar utrikesministern upp att man ska driva på fredsarbetet i EU. EU:s fredspolitik ska stärkas. Han säger att vi ska ta initiativ till civilmilitärt samarbete och att vi ska se till att EU samarbetar bättre med Nato, FN och . Så tunn är den här utrikesdeklarationen att har varit tvungen att gå års utrikesdeklaration av före vårt svenska ordförandeskap den gången. sade exakt samma sak i utrikesdeklarationen. Det säger en del om hur långt vi har kommit i diskussionen i den här kammaren med en utrikesminister som talar väl och har många ord. Men det saknas handling. Det finns många andra saker i det här dokumentet som jag skulle vilja ta upp, till exempel . Vän av ordning, och säkert ambassadörerna, undrar varför debatten hålls . Den borde ju ha varit , . Det beror helt enkelt på att hade EU:s trojka ett möte i som naturligtvis gärna ville vara med på för att få träffa den ryske utrikesministern . Vi socialdemokrater tycker att det är oerhört väsentligt att vår utrikesminister har en möjlighet att träffa den ryske utrikesministern, för det verkar lite kärvt på den fronten. Vi gick därför naturligtvis med på att flytta debatten till . Om man läser deklarationen syns det tydligt att inte verkar spela någon större roll för . placeras efter , och . Om säger han att vi nu ska ställa nya krav och ha bättre förändringsmöjligheter. kan vi samarbeta bättre, för det är en ny regim där. Det hade varit trovärdigt om ministern förra gången hade skrivit att det inte fanns någon möjlighet till fördjupat samarbete. Men det tyckte han även då, under Bushs tid. Det är många ord men ingen handling. Det här dokumentet skriker tomt i dagens kammare. I detta anförande instämde och (båda s). 4 HANS (): utrikespolitik har kommit till ett vägskäl. För som går blir det allt tydligare att vi står inför ett vägval inom utrikespolitiken där den centrala frågan är vilken roll ska spela i världen. Valet står mellan en självständig svensk utrikespolitik grundad i vår alliansfrihet och en svensk utrikespolitik som passivt följer och genom världen och där alliansfriheten har tömts på sitt innehåll. Valet står mellan ett som talar klarspråk om mänskliga rättigheter, folkrätt och demokrati oavsett var, när och med vilka motiv de kränks och ett som tystnar när dessa rättigheter kränks och inskränks av och dess allierade. Var står i detta vägval tror jag inte att någon behöver tveka om. Vi står upp för alliansfriheten, för en självständig svensk utrikespolitik och en tydlig och konsekvent svensk röst i för världen för fred, demokrati, och rättvisa. Ett som vill vara en röst för fred, demokrati, och rättvisa måste också vara en röst för rätten till utbildning för världens flickor och pojkar, en röst för en mer rättvis fördelning av världens makt och resurser och en röst för jämställdhet och kvinnors rätt till sin egen kropp. Vi vet att fred inte kommer att kunna byggas i så länge som hundratusentals unga afghanska män har fråntagits allt framtidshopp och alla möjligheter att lyfta sig ur fattigdomen. Hur ska vi stärka demokrati i världen när alltför många människor på vår jord inte kan skriva ned sina politiska krav? Och hur ska vi skapa utveckling och bekämpa fattigdomen utan den halva miljon kvinnor som dör under sin graviditet, sin förlossning eller i en illegal och osäker abort? Därför är det viktigaste internationella åtagande som och världens övriga länder har gjort de åtta millenniemålen. ska vi tillsammans halvera fattigdomen, minska mödradödligheten med tre fjärdedelar, stärka jämställdheten, stoppa spridningen av hiv/aids och skapa en miljömässigt hållbar utveckling. Andelen människor som saknar tillgång till rent dricksvatten ska halveras, med mera. Om millenniemålen skulle uppnås skulle det innebära att 100 miljoner barn som förvägras utbildning skulle erbjudas skolgång, miljoner hungriga skulle kunna få gå och lägga sig med mätta magar och vi skulle rädda livet på 20 000 barn . Det skulle i grunden förändra vardagen för miljoner människor världen över och ge dem möjligheten att leva värdiga liv. Det skulle vara en mänsklig seger, men också innebära att vi skapade bättre förutsättningar för att fler människor skulle få leva ett liv i fred och demokrati. De människor världen över som fjättrats av hunger, fattigdom och hopplöshet är därför i akut behov av länder som sätter arbetet med millenniemålen högst upp på dagordningen så att det inte blir världens fattiga som får betala priset när vi nu går in i en global lågkonjunktur. Världens fattiga, hungriga och hopplösa behöver länder som kräver omfattande skuldavskrivningar och som bedriver en klimatpolitik där de rika länderna och de multinationella företagen tar sitt ansvar. Världens fattiga behöver allierade som driver på för en reformering och en demokratisering av , , och . De behöver länder som tar initiativ för tydligare globala regler för utländska investeringar och länder som slåss för rättvisa handelsregler. skulle kunna vara ett sådant land en sådan allierad med världens fattiga och hungriga. Men som förre chef uttryckte det: Problemet är inte att vi har misslyckats i försöken att utplåna den globala fattigdomen. Problemet är att inget seriöst försök har gjorts. Det har vi fått ytterligare exempel på, för står vi med en utrikespolitisk deklaration där millenniemålen, detta grundläggande löfte som tillsammans med övriga länder i världen har gett världens fattiga, hungrande och hopplösa, inte ens nämns. Retoriken om fattigdomsbekämpning och hållbar utveckling klingar falskt när vi vet att , parti, för öppnande upp för att biståndet skulle sänkas med . Är det att vara ett föredöme för världen? vet vi att den borgerliga regeringen redan har tricksat bort mångmiljardbelopp av svenska biståndspengar så att de aldrig kommer världens fattiga till del. Vi ser en borgerlig regering som i stället för att driva på för rättvisa handelsregler genom EU försöker påtvinga och handelsavtal de aldrig har velat ha. I stället för att stödja de krav som den norska rödgröna regeringen har lyft i och för att göra dessa institutioner mer utvecklingsvänliga och mer demokratiska har den borgerliga regeringen aktivt backat upp IMF:s påtvingade privatiseringar och välfärdsnedskärningar i länderna i syd. Därför står i ett vägval ett vägval mellan en utrikespolitik för en rättvis världsordning och en utrikespolitik för att bevara den nuvarande världsordningen. Vår alliansfrihet har tjänat vårt land väl. Den har bidragit till att vi har kunnat leva i fred. Vår alliansfrihet har goda möjligheter att tjäna oss väl även . Men betydelsen av alliansfrihet sträcker sig utanför vårt lands gränser. Genom vår alliansfrihet har vårt land fått en position att i egenskap av fredsmäklare och brobyggare kunna bidra till fred och stabilitet i andra delar av världen. Behovet är stort av länder som med trovärdighet kan mäkla fred, stå värdar för försoningsprocesser och bygga broar av internationellt samarbete. Miljoner människor lever under krigens och de väpnande konflikternas ok. Minst 32 miljoner människor lever på flykt undan våld och övergrepp. skulle kunna vara ett sådant land. Genom vår alliansfrihet, genom den trovärdighet som vi i byggt upp genom vårt bistånd och solidaritetsrörelsernas arbete och genom den kunskap och den erfarenhet som finns bland invandrade i har vi goda möjligheter att bli en fredsmäklandets stormakt. Det saknas inte konflikter och krig i världen där skulle kunna spela en roll för freden. Det som saknas är den politiska viljan hos den borgerliga regeringen. Vi har hört en utrikespolitisk deklaration där ordet alliansfrihet inte nämns en enda gång. Att alliansfriheten byts ut mot en allt djupare transatlantisk länk märks i den roll som har kommit att spela i världen under den borgerliga regeringen. Vi ser hur den borgerliga regeringen passivt stött EU:s fördjupade och breddade kontakter med kolonialmakten i stället för att vara en tydlig röst mot ockupation av . skulle kunna pressa på för en fredslösning i , men i stället har man ställt sig bakom för landet. skulle kunna vara en röst för de miljoner kongoleser som lever i krigets helvete, men i stället ser vi hur den borgerliga regeringen passivt bevittnar hur multinationella företag, även svenska företag, plundrar landet på naturtillgångar. skulle kunna vara ett land som gick före för att strypa exporten av krigsmateriel och ett land som gick före och spelade en ledande roll i det internationella nedrustningsarbetet. arbete med klustervapen visar att även ett litet land kan spela en stor roll. Men i har vapenexporten slagit nya rekord under den borgerliga regeringen. Den borgerliga regeringens attityd mot de internationella försöken till nedrustning har pendlat mellan ointresse och direkt motstånd. Därför står vid ett tydligt vägval. På få områden blir detta vägval tydligare än i . Under urskillningslösa militäroffensiv mot Gazas utfattiga och utsvultna befolkning har vi fått ännu ett exempel på ockupationens grymhet och det palestinska folkets lidande. Behovet är enormt av länder som är beredda att föra dialog med samtliga parter och sätta politiskt tryck bakom kravet på en tvåstatslösning. Det saknas inte möjligheter för att bidra till ett fritt och fred i . Det som saknas är den politiska viljan hos den borgerliga regeringen. Vi skulle kunna vara ett land som tog rollen som fredsmäklare och brobyggare genom att tala med samtliga parter, och därför står vi här , en enig opposition, och kräver av den borgerliga regeringen att häva isoleringen av Hamas och inleda en dialog med samtliga parter. Men i stället har valt att aktivt belöna övergrepp genom att stödja EU:s uppgradering av förbindelserna med och det fördjupade säkerhetspolitiska och militära samarbetet mellan och . I stället för att vara en fri röst för fred i har den borgerliga regeringen valt att ta rygg på och EU i regionen. För oss vänsterpartister handlar utrikespolitik om någonting mer än att samla eurobonuspoäng eller att dricka cocktail i , och . För oss handlar utrikespolitik om att stå upp för fred och folkrätt i de länder som härjas av krig och förtryck. Det handlar om att stå upp för de rättigheter och den makt som kvinnor har berövats av män. Det handlar om att försöka se till att några av de 800 miljoner människor som hungrar ska få äta sig mätta. Det är uppenbart att vill vi att ska föra en sådan utrikespolitik behöver det här landet och den här världen en ny svensk regering och en ny svensk utrikespolitik. I detta anförande instämde och (båda v) samt (). 5 (): Årets utrikespolitiska deklaration är snäll och beskedlig; inget nytt under solen. De frågor som förmodligen blir trätoämnen här i kommer som skrivelser längre fram . Det handlar till exempel om ett nära samarbete med Nato och försvarspolitikens inriktning. Vi får alltså vänta och se. Ingen grön utrikespolitik utan en grön klimatpolitik. Det är bra att regeringen också tar upp klimatet i utrikesdeklarationen. Klimatet går inte att rädda trots minskade utsläpp, sade de på Ekot . väljer att särskilt lyfta fram klimatet i debatten , precis som vi gjort , men med fokus på att nå en uppgörelse som alla länder ställer sig bakom i . Det är inte minst viktigt nu när vår svenska regering slagit världen med häpnad och öppnat för nybyggnation av fler kärnkraftverk som vi själva bara ska göra precis så mycket som EU kräver av oss, helst med minskningar i andra länder som vi betalar med biståndsmedel i stället för att göra dem här på hemmaplan. Är det på så sätt som regeringen vill visa vägen i klimatfrågan, som den brukar framhäva? Det känns som om regeringen fått kortslutning. Det är helt obegripligt, och det är dessutom oansvarigt. Är vägen för att rädda klimatet utbyggd kärnkraft i världen? Jag kan upplysa utrikesministern om att det skulle krävas 3 484 reaktorer har vi 436 i drift för att ersätta av dagens användning av fossila bränslen fram . Om vi då lägger till befolkningsökning och ökat välstånd i världen närmar sig den siffran förmodligen 10 000. En svensk reaktor producerar plutonium . Det räcker till 40 atombomber. Vilka länder tycker då regeringen ska få ha kärnkraft, alla dessa tusentals reaktorer som vi ska bygga? Ska eller talibanernas ha det? Eventuellt tycker regeringen det. En annan viktig aspekt är uranbrytningen. Vi borde i rimlighetens namn inte utsätta människor i andra länder för de sjukdomar och andra risker som uranbrytningen ger upphov till. Ska vi kanske gräva upp och i stället? Det finns väldigt gott om uran i . Men hur länge räcker det? Enligt vissa beräkningar skulle det kända uranet bara räcka om vi ersatte all fossil energi i världen med kärnkraft. Vi miljöpartister är inte särskilt imponerade av vare sig regeringens klimatpolitik eller klimatdiplomati. En satsning på kärnkraft och sedan bara precis det EU kräver av oss när det gäller alternativa energislag är en nedmontering av det klimatarbete som vi tillsammans med övriga i den nu rödgröna oppositionen med framgång ledde in på under tidigare mandatperioder. Klimatpåverkan drabbar i huvudsak de fattigaste länderna allra mest. När vi i den rikare delen av världen drabbas av bränder, som i , stormar, översvämningar etcetera har vi råd att ersätta de skador som uppstår. Många fattigare länder skulle kunna vända fattigdom till rikedom genom utvinning av fossila bränslen och olja. På så sätt skulle också de ha råd att ersätta sina skador. vet vi att all olja som borras fram och all kol som bryts ur marken kommer att användas, och det spär på klimateffekterna. Därför är det av ännu större strategisk betydelse att minska upptaget av olja och kol i hela världen utan att för den skull försvåra utveckling i fattigare länder. Regeringen bör därför verka för att områden skyddas från exploatering och för att hindra subventioner av fossila bränslen. En viktig och akut fråga är . har nästan hälften av vinteris försvunnit. kan vara isfritt , och temperaturen blir då så hög att möjligheterna att exploatera naturresurserna i området inte längre begränsas. Här finns enorma tillgångar av bland annat olja och gas. Om världen lyckas förhindra eller begränsa utvinningen av de fossila bränslena i handlar det om att vi stoppar användningen av kanske av jordens fyndigheter. finns ett fördrag som reglerar och begränsar exploateringen av . Det protokollet förbjuder alla aktiviteter som har med mineralutvinning att göra. 46 länder har skrivit under fördraget. Ett liknande fördrag för skulle ha en enorm betydelse. Jag vill därför uppmana regeringen att driva den frågan i klimatförhandlingarna. tar snart över ordförandeklubban i EU. Vår förmåga att föra en trovärdig klimatdiplomati kommer att prövas, men förutsättningarna borde egentligen vara goda. har traditionellt varit en ledande internationell kraft i kampen mot klimatförändringar. Genom agerande i EU, FN och andra internationella organ har vi varit ett av de länder som har skapat underlag för internationella överenskommelser om utsläppsreduktioner. Ett viktigt inslag i det arbetet har varit ett starkt agerande på hemmaplan för att minska utsläppen. Det svenska klimatarbetet har varit framgångsrikt. Vi har kunnat visa att ekonomin kan utvecklas som utsläppen av växthusgaser minskar. Vi har dessutom nått goda resultat utan att använda flexibla mekanismer eller sänkor. Ett mycket stort problem är låsningen mellan fattiga och rikare länder, det vill säga utvecklingsländer som hävdar att ansvaret ligger helt på de rika länderna eftersom vi historiskt står för nästan alla utsläpp så är det ju faktiskt och de rika länder som menar att utsläppen ökar för mycket i utvecklingsländer och att det är där minskningarna därför måste ske. Vid måste vi hitta en lösning som båda sidor accepterar. menar att en modell som skulle kunna accepteras av både fattiga och rika länder är Greenhouse Development Rights. Den modellen utgår från att alla länder har ett ansvar för sina utsläpp , då det fanns vetenskapliga belägg för att utsläpp av koldioxid och andra växthusgaser skapade en klimatförändring. Därför ska det ekonomiska ansvaret för att minska utsläppen delas, men bara av den delen av befolkningen som har möjlighet att bidra, till exempel de som tjänar per dag. På så sätt får länder med stora utsläpp, till exempel och , också ta ett ansvar, men bara i proportion till den rika delen av befolkningen. Det stora ansvaret ligger fortfarande på och EU-länderna medan de fattigaste länderna anses sakna förmåga att bidra. Greenhouse Development Rights skulle kunna vara en utgångspunkt för att låsa upp dödläget i förhandlingarna. Den här modellen ger förutsättningar för en gemensam vision för att snabbt minska utsläppen. Den fördelar utrymme och ansvar för att agera på ett rättvist sätt och gör det möjligt för utvecklingsländerna att höja sin levnadsstandard. När vi talar klimatpåverkan fastnar vi ofta i diskussionen om fossila bränslen, men det är inte bara de som leder till koldioxidutsläpp. Tropisk avskogning beräknas stå för av de globala koldioxidutsläppen. Den enorma avskogningen är anledningen till att länder som och står för några av de största utsläppen av koldioxid internationellt. Det behövs därför också ett mycket starkare internationellt agerande för att skydda tropiska skogar, både för deras höga biologiska värden och för deras förmåga att lagra kol. Flera aktörer, bland andra , förespråkar en fondbaserad lösning där medel kanaliseras till länder som visar prov på minskad avskogning. föreslår en internationell fond som bygger på frivilliga bidrag. Även har diskuterat en fond för skydd av regnskogsområden. menar att en av de centrala prioriteringarna för de svenska förhandlarna bör vara en sådan global fond. Det är svårt att inte i årets utrikesdebatt konstatera att världen inte är densamma som den vi diskuterade . Till klimatkrisen sällade sig livsmedelskrisen, och som grädde på moset kom finanskrisen. Vi befinner oss mitt i tre gigantiska kriser som vi gemensamt måste hantera och förhoppningsvis utan att lägga alltför många krokben för varandra i världen. handlade den utrikespolitiska debatten till stor del om säkerhetspolitik men gjorde inte kopplingen fullt ut till utveckling. Men vems säkerhet är det egentligen vi fokuserar på? Och gör vi det någonsin ur de allra fattigastes perspektiv?