prot · GW0964 · 2009-01-28 00:00:00 — Man kan inte ha ett militärt samarbete med en regering som beter sig på det här viset. 16 Utrikesminister (): Låt mig börja med att vara lite djärv och säga att jag tror att jag kanske representerar alla i denna debatt om jag säger att vi alla håller med om det som sade. Det är nämligen en viktig utgångspunkt för oss alla, oavsett de meningsmotsättningar vi kan ha i övrigt, att vi inte får hemfalla åt antingen antisemitism eller andra typer av fördomar mot människor, folkgrupper eller religioner, för då äventyrar vi det långsiktiga försoningsarbetet både i vårt eget samhälle och i världen i övrigt. Jag ska ta upp några av de punkter som har diskuterats. När det gäller samarbetet med , , noterar jag lite av en begreppsförvirring i de socialdemokratiska uttalandena. Man blandar ihop handelsavtalet i associeringsavtalet, som är , med det uppdaterade samarbetet som är mer politiskt, som beslutades och som kommer att värderas igen i vår. Det är två olika saker som man har blandat ihop i de olika uttalandena. Sådant händer det är mycket papper att läsa. Och Mellanösternfrågan är komplicerad på många olika sätt. Jag hör inte till dem som anser att vi ska säga upp handelsavtalet. Jag tror inte att det är möjligt enligt WTO-reglerna över huvud taget. Låt mig sedan säga att jag tycker att det är viktigt att vi fördjupar samarbetet med alla länder i , absolut inte undantaget. Jag tycker att det skapar bättre förutsättningar för oss. grundar det sig på en aktionsplan, som det så vackert heter i EU-sammanhang, grundat på associationsavtalet. En ny version ska utarbetas i aprilmaj. Det är klart att vi då återkommer till den typen av frågeställning. Vi ska också göra det mot bakgrund att vi då har att värdera programmet för en israelisk regering som ett resultat av valet . Jag säger med ett visst allvar att då ska vi göra det mot bakgrund av situationen då och mot bakgrund av programmet för den israeliska regering som är resultatet av valet. Jag ska också säga något kort angående inställningen till en försoningsregering. Det var en mycket viktig del i slutsatserna från Europeiska unionens ministerråd att vi stöder ansträngningarna att skapa en sådan. Det har vi inte gjort tidigare. stöder vi uttryckligen arbetet för att skapa en sådan. Och vi har ingen anledning att göra något annat i det sammanhanget än att följa den politik som vi förde förra gången. Det finns ingen anledning att ändra en politik som vi tyckte var rätt då och som jag tycker är rätt . Vad gäller folkrätten finns det ett antal saker som jag inte har tagit upp, också av det som sade inledningsvis. Det är klart att det är viktigt att efter denna konflikt mer i detalj försöka klarlägga de brott mot den internationella humanitära rätten som har begåtts. Vi har uttalat oss så där i största allmänhet, jag tror alla, att det förefaller uppenbart att brott mot den internationella humanitära rätten har begåtts. Det gjorde vi under krigshandlingarna. Det som är viktigt nu är att gå från det allmänna till det specifika. Då handlar det om att mer konkret utreda detta. Och det bör företrädesvis ske, enligt min mening, inom FN-systemet. Både FN:s generalsekreterare och , som är chef för , uttalade sig mycket tydligt för det när de framträdde i säkerhetsrådet . Och EU:s utrikesministrar sade att vi mycket noga kommer att följa det arbetet. Det innebär att vi stöder arbetet och att vi tycker att det är viktigt. Vilka slutsatser vi sedan drar av de konkreta åtgärder som det leder till får i någon utsträckning bli beroende av resultatet. Men att brott mot den internationella humanitära rätten har begåtts torde vara alldeles uppenbart. Med detta vill jag bara upprepa att jag tror att det finns en bred enighet i denna riksdag, som det finns en spännvidd när det gäller att analysera det grundläggande händelseförloppet, om de krav vi bör ställa just nu och att vi bör basera dem på resolutionen från . Det finns en bred uppslutning bakom den politik som kom till uttryck i och som vi förankrat i . Där råder bred enighet, med undantag av handelsavtalet och det närmare samarbetet, om den faktiska politik som vi ska föra inom Europeiska unionen och förhoppningsvis med viss påverkan också i regionen. 17 HANS (): Vi i begärde den aktuella debatten om situationen i för att vi ville veta hur den borgerliga regeringen skulle agera för att upprätthålla respekten för folkrätten och de mänskliga rättigheterna i . Och visst har vi nu fått beskedet att den borgerliga regeringen ska agera. Man ska fortsätta med det förmånliga handelssamarbetet och eventuellt fördjupa det senare i vår. Det militära samarbetet kvarstår oförändrat, och eventuellt ska även detta fördjupas. har vi från fått höra att de krav som har rests från samtliga partier i oppositionen om att krigsförbrytare ska ställas inför rätta och att ska undersöka möjligheten till skadestånd för svenska biståndsprojekt som har bombat sönder avfärdas som läktarpolitik. Man kan fråga sig, , om det här är en ny generell svensk utrikespolitik som omfattar alla stater i världen eller om det är ytterligare en positiv särbehandling av staten . har en historia av att spela en konstruktiv roll i i egenskap av alliansfri stat och medlare. vill att återigen ska spela en sådan roll. Men då krävs det att vi är beredda att fördöma varje brott mot folkrätten och varje brott mot de mänskliga rättigheterna, oavsett av vem, var och med vilka motiv de kränks eller inskränks. Då måste vi i vara beredda att i vårt försvar av folkrätten se till att det handlar om mer än vackra deklarationer, att vi också är beredda att agera. Men fram vi får en svensk regering som på allvar i både ord och handling visar att folkrätten och FN:s deklaration om mänskliga rättigheter också omfattar det palestinska folket finns det ett alternativ för oss som är vänner av ett fritt och fred i . Det är att fortsätta protestera mot övergrepp. Jag vill de sista sekunderna ta tillfället i akt att uppmana alla vänner av folkrätt och av som lyssnar på den här debatten att bojkotta israeliska produkter, att uppmana era livsmedelshandlare att ta bort israeliska varor från hyllorna och att fortsätta den bojkotten fram har hävt sin ockupation av . 18 Utrikesminister (): Jag vill inte säga att jag tror att inte lyssnade på vad jag sade. Jag tror säkert att han lyssnade på vad jag sade, men jag tror att han hade skrivit sitt inlägg i förväg, så då måste han läsa upp det i alla fall. Vad jag sade angående folkrätten var mycket tydligt. Jag tror att det ger större styrka om detta utreds och klarläggs inom FN-systemet. Det är ingen tvekan om att de har en kompetens och en trovärdighet att göra det som är något högre än vad vi kan säga att vi har från talarstolen i riksdag. Det arbetet stöder vi. Det tror vi också, för dem som verkligen tror på folkrätt och internationell rätt, är den mest effektiva vägen att gå. Ja, det är viktigt att man kan fortsätta opinionsbildning från respektive utgångspunkt för . Det finns andra som kan göra det från andra utgångspunkter. Det är också viktigt att vi trots de meningsskiljaktigheter som kan finnas kan samlas i en i allt väsentligt gemensam politik om vad vi strävar efter att uppnå. Jag tror att det var som påpekade att vi har misslyckats med att åstadkomma fred hitintills. Det är sant. Det är av misslyckanden. Dessa misslyckanden får allt allvarligare konsekvenser för världen i dess helhet . Att tolerera en konflikt i var kanske möjligt jag ska inte uttala mig så mycket om det men lever vi en annan värld som är skörare. lever vi närmare varandra och försoning och samlevnad mellan människor och religioner är mycket viktigt i många samhällen. Därmed är frågan om fred i , försoning mellan och palestinier, slut på ockupationspolitiken, säkerhet för , rättvisa för palestinierna och fred mellan och hela mycket viktigare , inte bara för regionen utan för världen. Kan , där är aktivt, spela en roll ska vi vara de som driver på utvecklingen. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. 2 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . Förste vice talmannen meddelade att () ansökt om ledighet den 21 april22 oktober. Kammaren biföll denna ansökan. Förste vice talmannen anmälde att () skulle tjänstgöra som ersättare för . 4 § Anmälan om fördröjda svar på interpellationer Till hade inkommit följande skrivelser: Interpellation 2008/09:247 Till Interpellation 2008/09:247 Reviderat säkerhetsdirektiv för leksaker av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är inbokade arrangemang och resor som inte går att flytta på. Integrations- och jämställdhetsdepartementet () Enligt uppdrag och rättschef 2008/09:259 Till Interpellation 2008/09:259 Barncancer och kärnkraft av Per () Interpellationen kommer att besvaras . Miljöministern har inte möjlighet besvara interpellationen inom anvisad tid på grund av redan inbokade engagemang. () Enligt uppdrag och rättschef 5 § Anmälan om inkomna faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen Förste vice talmannen anmälde att följande faktapromemorior om förslag från Europeiska kommissionen inkommit och överlämnats till utskott: 2008/09:FPM64 Direktivändringar för att bekämpa momsbedrägerierier inom EU-handel KOM(2008)805 till skatteutskottet /09:FPM65 Meddelande om ändringar i momssystemet för att förbättra bekämpningen av momsbedrägerier i EU KOM(2008)807 till skatteutskottet /09:FPM66 Ändring av KOM(2008)847 till trafikutskottet 6 § Ett lyft för forskning och innovation Föredrogs utbildningsutskottets betänkande 2008/09:UbU4 Ett lyft för forskning och innovation (prop. 2008/09:50). 19 (): ska vara en ledande kunskaps- och forskningsnation. Det är en långsiktig forskningsstrategi som bärs upp av flera skäl. Forskningen främjar ett demokratiskt samhälle, ökar förståelsen och samspelet mellan människor och förbättrar medborgarnas möjligheter att leva ett gott liv. Forskningen bidrar till en ekologiskt hållbar utveckling som den stärker svenska företag och samhällets tillväxt. Forskningen vidgar tanken och perspektiven. Genom forskning har människors levnadsstandard och livskvalitet förbättrats avsevärt. Många förbättringar i arbetslivet har möjliggjorts genom vetenskapliga forskningsframsteg. Därför ska forskning och utveckling stå i människans tjänst för ett solidariskt och rättvist samhälle. Vi hävdar oss i den globala konkurrensen just genom att skapa, utveckla och använda ny teknik och nya lösningar, vilka möjliggörs genom excellent forskning. Därför har socialdemokratin genom medveten politik drivit på utvecklingen vid universitet och högskolor. Det har inneburit bredd, djup och specialisering med en utvecklingskraft över hela landet. Vi har genom denna medvetna och långsiktiga forskningspolitik utvecklat svensk forskning. Den nyfikenhetsdrivna grundforskningen och den tillämpade behovsforskningen flyttar fram de vetenskapliga positionerna. Utan forskning löser vi aldrig klimatkrisen. Utan forskning utvecklas inte de nya jobben. Utan forskning kommer inte samhället att bli mer rättvist. Låt mig vara tydlig. Vi kan inte utveckla forskningen utan duktiga forskare. Därför är svensk forsknings framtida kvalitet beroende av en god rekrytering till forskarutbildningen. Då måste forskarutbildningen vara ett attraktivt alternativ för de bäst lämpade. Därför måste doktorandernas sociala situation väsentligt förbättras och nydisputerade ges ökade möjligheter till fortsatt forskning och meritering. Samarbete är en förutsättning för att ett litet land som ska klara att hävda sig i den internationella konkurrensen. Vi ser det som avgörande att akademins och arbetslivets forskning fortsatt har sina självklara uppgifter men att det är i mötet mellan akademi, näringsliv och offentlig sektor som utvecklingen har möjlighet att ta ytterligare steg framåt. Vi vill därför fortsätta utveckla det nära samarbete mellan statsmakt, forskningsråd och övriga forskningsfinansiärer, lärosäten, näringsliv och fackliga organisationer som präglade den forskningspolitiska utvecklingen under de socialdemokratiska regeringsåren. Ett tydligt exempel på ett sådant centralt samarbete är vikten av en nationell överenskommelse för den kliniska forskningen. Det kräver att staten tar initiativ till överläggningar mellan de berörda parterna staten, landstingen och industrin om forskningens roll, villkoren inom vården och vilket åtagande och ansvar som varje part ska ha. Överenskommelsen ska vara långsiktig och ha bred politisk förankring. Det leder till ökad hälsa, bättre vård och ökad tillväxt. Forskningen blir alltmer internationell. måste bli ännu mer aktiv på den globala arenan. Vi måste vara där forskningsgenombrott sker. Vi måste bli bättre på att rekrytera internationella forskare till och vi måste investera i mer infrastruktur. Då lägger vi en god grund för internationella samarbeten och utländskt forskningskapital. Jag vill nu säga några ord om den avgörande skillnad som föreligger mellan vår forskningspolitik och den borgerliga regeringens. För det första: Regeringen satsar för lite på forskning. I den forskningspolitiska propositionen tydliggörs och särskilt forskningsministerns löftessvek. kan forskarsamhället och svenskt näringsliv konstatera att hurtfriska vallöfte om att staten skulle satsa av bnp i civil forskning bara var löst prat och fromma förhoppningar. Det måste vara extra besvärligt för forskningsministern när regeringens eget globaliseringsråd har efterfrågat en mycket större satsning och forskningsministern själv på så sent som återigen flaggade för avsevärt större satsningar. Vi välkomnar regeringens föreslagna anslagsökning men menar att den är otillräcklig. Vi socialdemokrater vill därför avsätta ytterligare drygt 4,3 miljarder för de kommande fyra åren. För det andra: Regeringen vill detaljstyra forskningen genom att peka ut en rad enskilda forskningsområden. Det underminerar den akademiska friheten, riskerar kvaliteten och hindrar forskningssamhället att optimera resursanvändningen efter sina kvalificerade bedömningar. Jag har inget att invända mot att regeringen lyfter fram medicin, teknik och klimat som särskilt strategiska forskningsområden. Däremot har regeringen gått för långt i att detaljstyra genom att peka ut ett tjugofemtal områden ända ned på budgetnivå. Vi ifrågasätter både lämpligheten av att detaljstyra och regeringens kompetens att göra det. För det tredje: Regeringens nya fördelningssystem lämnar frågetecken efter sig och riskerar genom sin utformning att styra resurser mellan olika lärosäten och fakulteter på ett sätt som hindrar kvalitetsutveckling och kan tvinga lärosäten till interna omprioriteringar på grunder som inte är vetenskapligt motiverade. Särskilt kommer forskningen vid de yngre universiteten att drabbas av detta. Vi är i grunden positiva till att en del av fakultetsanslagen tilldelas efter kvalitetskriterier, men det är mycket svårt att överblicka konsekvenserna av regeringens förslag. Därför känner vi en oro för att det nu föreslagna systemet kan leda fel. Det är uppenbart att regeringens system för fördelning av resurser systematiskt missgynnar vissa lärosäten och inriktningar. För att kompensera detta föreslås en ny form av viktningskoefficienter. De praktiska effekterna blir absurda, och möjligheterna att tricksa med anställningar mellan olika fakulteter blir nu mer lönsamt än att skriva en bra artikel. Vi föreslår därför en kontrollstation år 20102011 då systemet ska utvärderas och beslut om eventuella förändringar ska kunna fattas. För det fjärde: Regeringens forskningspolitik är företagsfrånvänd genom att inte involvera näringslivet i särskilt strategiska branscher. Vi är utomordentligt förvånade över att regeringen avskaffar de framgångsrika branschprogrammen som utvecklats tillsammans med branscherna. Det handlar om program för flyg- och rymdindustri, metallurgi, fordonsindustri, skogs- och träindustri, läkemedelsindustri, bioteknik samt IT och telekommunikation. Vi vill tvärtom vidareutveckla dessa branschspecifika forskningsprogram samt utveckla nya branschprogram inom tjänstesektorn, upplevelseindustrin och vindkraften. Företagsnära forskning med en nationell samordning där branschorganisationer, enskilda företag och fackliga organisationer medverkar i beredning och prioritering har varit mycket framgångsrik. Regeringens tydliga nedprioritering av detta arbete riskerar att få allvarliga konsekvenser för forskning, tillväxt och sysselsättning i . För det femte: Regeringen sviker unga forskare genom att passa i frågan om forskarnas villkor, vilket är anmärkningsvärt med tanke på att en framgångsrik forskningspolitik inte är möjlig utan en genomtänkt politik för forskare. Om en akademisk karriär efter disputation inte är ett möjligt och attraktivt alternativ för våra mest lovande studenter kommer förutsättningarna för svensk forskning att försvagas. Trots att forskarkåren står inför ett massivt generationsskifte gör regeringen knappt några insatser för att tillgodose behovet av återväxt. Vi vill stärka doktorandernas sociala situation genom att göra doktorandtjänster mer lika regelrätta anställningar. Vi avsätter också ekonomiska medel som täcker kostnaden för ca 150 postdoktors- och meriteringstjänster. För det sjätte: Regeringen satsar för lite på forskningens infrastruktur, och vi vill därför investera mer än regeringen eftersom det är en av statens kärnuppgifter och är avgörande för att kunna vidmakthålla och stärka position i forskningsvärlden. Det inverkar tydligt på våra möjligheter att rekrytera och behålla världens bästa forskare. Med strategiska infrastrukturinvesteringar lägger vi en god grund för internationella samarbeten och utländskt forskningskapital. Det är av största betydelse vilken inriktning som forskningspolitiken har. Den socialdemokratiska forskningspolitiken vill ge människor och samhälle utvecklingsmöjligheter för framtiden. Därför investerar vi mer resurser än regeringen. Men mer resurser är inte nog. Forskningspolitiken måste också ha en bred ansats som knyter an till verkligheten i alla delar av samhället. Vi tror att framtiden behöver mer av forskning och att kontaktytorna mellan olika forskningsfält och forskningsområden måste öka. Vi behöver också mer av samhällsvetenskaplig och humanistisk forskning för att förstå skeenden, utvecklas tillsammans som människor och se globaliseringens möjligheter. Vi menar att kunskapsutvecklingen måste innehålla fler, inte färre, perspektiv för att rätt kunna tackla både grundforskningens och den tillämpade forskningens utmaningar. Forskningspolitiken borde kunna ge svensk forskning förutsättningar att säkerställa excellens, kvalitet och långsiktighet. Vi socialdemokrater står bakom alla våra reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservationerna 1, 4 och 14. 20 AMINEH KAKABAVEH (v): För tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservationerna 4, 13 och 39, men självklart står jag bakom samtliga reservationer från . anser att regeringens forskningspolitiska proposition Ett lyft för forskning och innovation innebär att den svenska forskningen blir mindre fri och mer styrd av såväl politiska som ekonomiska intressen. Den samverkan som högskolan enligt högskolelagen är skyldig att ha med det omgivande samhället, däribland näringslivet, får inte leda till att högskolans forskare frånsäger sig rätten att formulera problem, ställa frågor, välja metoder och publicera forskningsresultat. Vi menar att donationer och uppdragsforskning inte får ersätta statliga anslag som är den grundläggande förutsättningen för en oberoende forskning. Forskningsuppdrag kan och bör aldrig vara en lösning på aktuella politiska problem och dilemman. Forskarens frihet att själv formulera och söka svaren på sina vetenskapliga frågeställningar är en viktig princip i svensk forskningspolitik. I motionen framhåller vi vikten av en fri forskning och samverkan som inte styrs av vare sig politiska eller kommersiella intressen. Som en följd av detta anser vi att bör avslå regeringens förslag till ändring av högskolelagen om att det ska ingå i högskolans uppdrag att verka för att forskningsresultat kommer till nytta, det vill säga att de ska kommersialiseras. Det är oklart vilka konsekvenser en sådan lagändring får för den forskning som inte är kommersialiserbar. Det finns en tydlig ambition hos högerregeringen att forskningen ska kunna tjäna politiska syften i högre grad . Humanistisk forskning och undervisning kan bara i mycket begränsad utsträckning motiveras med rent praktiska eller samhällsekonomiska argument. De flesta humanistiska ämnen måste dock, liksom konsten och litteraturen, motiveras på helt annorlunda sätt. Vi behöver humaniora för att kunna begripa våra egna och andra människors grundläggande värderingar, tankesystem, kulturella egenart och sätt att relatera till omvärlden. Studier av humaniora ger oss överblick och sammanhang i tillvaron, fördjupar vår förståelse av etiska och estetiska värden och vidgar våra perspektiv på den egna tillvaron genom att öka vår kunskap både om våra egna rötter och om andra människors kulturförhållanden. Det bidrar till en kritisk granskning av samhället och utvecklar demokratin. Vi anser att det är nödvändigt att göra en omprioritering inom utbildning och forskning. Humanistisk forskning och utbildning på alla nivåer måste stärkas. Högerregeringens forskningspolitik riskerar att förvärra situationen eftersom den humanistiska forskningen missgynnas av de nya kriterierna för fördelning av forskningsresurser. Högskolans nya uppgift är att verka för att forskningen kommer till nytta. Men det innebär också att humaniora kommer att få svårt att hävda sig gentemot andra vetenskapsområden där den omedelbara nyttan är uppenbar. föreslår därför en satsning på humanistisk forskning och säger att ska av totalt ha omfördelats från de av regeringen föreslagna strategiska forskningsområdena. Högerregeringen försöker i propositionen reducera genusforskningen till en fråga om jämställdhet, om mäns våld mot kvinnor med mera men också om diskriminering och kvinnors hälsa. Detta är naturligtvis ett gammalt synsätt, så man missar väldigt mycket när det gäller vad genusforskning egentligen innebär. Det säger även på . Det är givetvis ett politiskt ställningstagande. Borgerligheten har ju alltid förnekat att det finns en strukturell hierarkisk ordning i samhället oavsett om det handlar om kön eller det handlar om klass eller etnicitet. anser att genusforskning bör skiljas från jämställdhetspolitiken, men forskarens resultat kan naturligtvis användas i jämställdhetsarbetet. Vi har därför tidigare motionerat om inrättandet av en jämställdhetsmyndighet och sagt att denna myndighet bör överta uppdraget avseende jämställdhetsintegrering från Nationella sekretariatet för genusforskning. I en forskningspolitisk proposition bör genusforskningen uppmärksammas utifrån sina egna vetenskapliga förtjänster i samarbete med andra vetenskapsgrenar och områden. Det är ett tvärvetenskapligt och multidisciplinärt forskningsområde som dels har byggt upp och konsoliderat ett eget forskningsfält, dels har förnyat traditionella ämnen inom exempelvis medicin och vetenskap. Regeringen borde också kunna uppskatta genusforskningen för den konkreta nytta som den har haft. Genusforskningen har bidragit till att samhällskritiken utvecklats och därigenom också demokratin genom analyser av de olika maktstrukturer som råder i samhället. Mot bakgrund av detta anser att genusforskningen ska stärkas och att ytterligare 10 miljoner av ökade anslag bör gå till utlysningar inom genusforskningen. En strategisk åtgärd för att stärka genusforskningen var beslutet om att tillsätta sex så kallade genusprofessurer. Detta har inneburit att genusforskningen har integrerats i nya miljöer och skapat en bredare legitimitet för ämnet. vill bygga vidare på denna strategi. Av medel bör därför användas till att utlysa ytterligare tolv genusprofessurer, med tillhörande resurser, för att finansiera doktorand- och forskningsassistentstjänster.