prot · GW09104 · 2009-04-22 00:00:00 — Det är ett reellt hot mot rättsstaten, rättssäkerheten och rättstryggheten när offer inte vågar anmäla och vittnen inte vågar vittna på grund av hot. För att rättskipningen ska fungera är det nödvändigt att personer som har utsatts för brott vågar anmäla, att personer som bevittnat brott vågar vittna och att personer som utsatts för brott vågar berätta detta inför domstolen. Det pågår en rad arbeten inom detta område för att förbättra vittnesskyddet, bland annat genom modernare rättegång, att stärka vittnesskyddet vid domstolarna samt att förbättra lokalerna så att offer och förövare inte behöver sitta i samma väntrum före en domstolsförhandling. Det pågår alltså en rad arbeten för att förbättra vittnesskyddet, och det är ofantligt viktigt i en rättsstat och i ett rättssamhälle. Mer behöver göras och kommer att göras, och det är ett arbete som jag välkomnar å det varmaste. Jag kan inte nog poängtera vikten av att arbetet med att öka säkerheten för parter och bevispersoner fortsätter. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på samtliga reservationer. 104 (): debatterar vi processrättsliga frågor, och det är en av de i princip återkommande debatterna där motionsyrkanden behandlas. Jag ska koncentrera mig på tre saker : rättshjälp, inställda domstolsförhandlingar och beslag. Därefter har jag några frågor till oppositionspartierna angående deras reservationer i detta betänkande. har i drivit frågan om att rättshjälpen måste bli bättre för de svenska medborgare som har utsatts för brott i ett annat land men också för de svenska medborgare som misstänks eller åtalas för ett brott i ett annat land. Vem som helst kan råka ut för ett brott vid en resa i ett annat land. Det kan vara ett mindre brott, som stöld, och då finns det kanske ingen större anledning att närvara vid en efterföljande rättegång om det blir någon. Men det kan också handla om ett grovt brott, som våldtäkt eller misshandel, och då finns det all anledning att komma tillbaka som målsägande, då man kanske ska vittna eller få skadestånd. Då är frågan: Hur ska man få rättshjälp för att kunna göra detta? Vilken möjlighet har man att förstå vad som händer vid rättegången? För den som utsatts för sexualbrott finns det en bättre möjlighet att få rättshjälp. Det är ett undantag. Men har man råkat ut för någon annan typ av brottslighet är det betydligt svårare. Detta anser vi behöver förbättras. Det är självklart att det i första hand är det land där rättegången hålls som har ansvaret för att den som är misstänkt för brottet eller som har utsatts för brottet kan få hjälp, om det handlar om målsägandebiträde, tolkning eller liknande. Men har ändå ett sekundärt ansvar att hjälpa sina medborgare i svåra situationer. Det är inte bara som brottsoffer man kan råka illa ut som svensk medborgare när man är i ett annat land. Man kan också misstänkas och åtalas för ett brott. För att den som åtalas ska kunna få en rättvis rättegång krävs det att man förstår vad som sägs i rättegången, att det finns tolkning, att man får dokument översatta så att man vet vad det hela handlar om, vad man är anklagad för, och att man får en försvarare, en advokat, som man kan kommunicera med. Även i de här fallen är det självklart det land där rättegången hålls som har det här ansvaret. Men tyvärr vet vi att det inte alltid fungerar, inte ens inom EU. Inom EU har vi ändå regler som gör att vi lämnar ut våra egna medborgare till andra EU-länder, genom den europeiska arresteringsordern. Ändå fungerar det inte, så svenska medborgare kan hamna i situationer där man kan tycka att de inte har fått en rättvis rättegång genom att de helt enkelt inte förstått vad som sker i processen. Då ska ha ett sekundärt ansvar att hjälpa till och kunna ge rättshjälp. Någon kanske tänker att man väl då bara kan låta bli att bli misstänkt för ett brott. Men det är inte riktigt så enkelt. Det kan vara som har missuppfattat trafikreglerna i och råkat vålla en olycka. Det kan vara som av någon oförklarlig anledning hamnat i ett slagsmål utanför krogen i det vet man aldrig. Det kan vara jag som blev oskyldigt misstänkt för misshandel och dråpförsök när jag åkte med kompisarna till Kos i när jag var . Vem som helst kan hamna i en situation där man misstänks för brott, och då måste det finnas möjlighet till en rättvis rättegång. Man kan själv tänka sig in i situationen att sitta i ett annat land och anklagas för ett brott som man riskerar åratal i fängelse för, och man förstår inte riktigt vad som sägs under rättegången. När det gäller effektiviteten i våra svenska domstolar är de många inställda rättegångarna ett av de största problemen. Det handlar inte bara om effektivitetsförluster och kostnader för domstolarna. Detsamma gäller för åklagare och de rättsliga biträdena, alltså både offentliga försvarare och målsägandebiträden, som kommit dit men det blir ingen rättegång. Delgivningsproblem är en av anledningarna. pågår det också ett arbete för att få fram en ny delgivningslag. Kort sagt kan man säga att en förenklad delgivning bör kunna ske i flera fall. Vi i tycker också att det är värt att titta vidare på om och i så fall hur tredskodomar ska kunna användas i enklare brottmål. Det skulle alltså innebära att den som väljer att inte komma till domstolen kan dömas utan att vara närvarande. Den andra saken jag skulle vilja ta upp är när det ska finnas möjlighet att komma överens utanför domstolen. Det vill säga att åklagare och den åtalade, tillsammans med dennes försvarsadvokat, kan komma överens om lämpligt straff som sedan fastställs av domaren utan att det blir någon huvudförhandling i domstolen. Det ligger också i linje med rekommendationer om att det ska finnas en ökad lagföring utanför domstol. Men det är mycket känsliga frågor, och avvägningen mellan effektiviteten i rättsprocessen och den enskildes rättssäkerhet är oerhört viktig. Frågorna måste noggrant utredas innan det kan bli tal om att fatta beslut. Min talartid går snabbt. Här i debatten skulle jag också vilja ta upp frågan om beslag, särskilt beslag av dataservrar. Vi har sett exempel på att helt oskyldiga personer och företag råkar illa ut på grund av att dataservrar beslagtagits i en förundersökning. Självklart kan beslag behövas för att säkra bevisning, men har samhället ett stort ansvar för att se till att inte oskyldiga personer råkar illa ut. Åtminstone måste man minimera skadan för andra än de misstänkta. Ingen kan veta vilka andra personer eller företag som hyr in sig hos samma serverägare, och att då drabbas hårt och länge för att man råkar befinna sig med sitt kundregister eller med sin fakturahantering på den server som blir beslagtagen är inte rimligt. När det gäller digital information är det faktiskt enkelt och billigt att kopiera, så att de oskyldiga som drabbas kan få tillbaka den information som ligger på den beslagtagna servern. är inte frågan om kopiering av beslagtagen egendom lagreglerad, men inom förbereds ett uppdrag om en utvärdering av förundersökningsförfarandet, och bland annat beslagsfrågor inom IT-miljö kommer att omfattas. Det är bra och nödvändigt. Till slut har jag två frågor till oppositionen med anledning av reservationer som ni har. Med anledning av reservation 2 undrar jag om Socialdemokraterna kan förtydliga vilka åtgärder som behöver vidtagas för att öka förutsättningarna för en representativ sammansättning av nämndemannakåren. Det är ju inte så länge sedan som på förslag av den gamla socialdemokratiska regeringen ändrade ett antal regler för nämndemännen. Vad har tillkommit som inte fanns då? Min andra fråga vänder sig till alla tre oppositionspartierna, eller egentligen två, eftersom inte är här. Ni som står bakom reservation 14 om statens skadeståndsansvar vid buggning, jag skulle vilja höra en redogörelse för vad som är skillnaden mellan ert förslag och den möjlighet till skadestånd som finns genom skadeståndslagen. Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till utskottets förslag och avslag på samtliga reservationer. 105 () replik: Tyvärr kom frågorna i slutet av anförandet. Om du hade tagit dem i mitten hade jag kunnat bläddra fram till just det där som du pratade om. En fråga har jag däremot. Den handlar om det uppehöll sig vid i början av sitt anförande, nämligen om någon av våra kolleger i utskottet skulle bli misstänkt för något i utlandet. Jag undrar: Hur funkar det om en svensk medborgare i prövas av svensk åklagare och bevisen, som i det här fallet hade skickat hit, inte räcker för häktning, och sedan personen på en utlandsresa i samband med en mellanlandning på tips från vår egen underrättelsetjänst eller någon annanstans ifrån fastnar i en kontroll och skickas till ? En svensk medborgare skickas till . Hur funkar det då? Det är ju inte bara vi som sitter i utskottet som ska åtnjuta rättssäkerhet utan alla svenska medborgare. När inte vår egen rättsapparat på basis av de fakta som finns och som vi har fått oss tillskickade från utländsk säkerhetstjänst anser sig kunna vare sig häkta, fälla eller hålla kvar personen, hur kan vi då blunda för att denna person grips i utlandet och befinner sig i ? I bästa fall bara blundar vi i sämsta fall har vi faktiskt medverkat till att personen sitter där. 106 () replik: Även om inte nämner något namn handlar detta faktiskt om en pågående rättsprocess som jag inte tycker att vi ska diskutera här i kammare. Utan att gå in på målet närmare kan jag bara säga att den här personen var internationellt efterlyst, och därför blev han stoppad på en flygplats i ett annat land. Men jag tycker att det är olämpligt att diskutera pågående rättsfall, oavsett om de pågår i svensk eller amerikansk domstol. 107 () replik: Principen att kunna hantera svenska medborgare oavsett var de befinner sig är oerhört viktig. Vi kan inte avsäga oss ansvar för personer när vi själva inte kan hantera frågan i vårt eget land. Rättssäkerheten måste ändå gälla oavsett var personen befinner sig. Jag är tydlig med att inte nämna namn, och det är möjligt att vi gick in på för mycket detaljer, men jag tror att det ändå ytterst handlar om det förtroende som det svenska rättsväsendet åtnjuter hos alla medborgare. Alla människor som befinner sig i vårt land måste känna ett stort förtroende för rättsapparaten och de principer som vi hyllar och finner nödvändiga för att kunna kalla oss rättsstat. Det är det som det handlar om, inte om något enskilt ärende. Enskilda ärenden kommer och går. I vissa fall kan man bevisa att personerna varit oskyldiga, och då får de i vissa fall skadestånd. I andra fall sitter de i något annat land på grund av att vi har gjort fel. I vissa fall har de blivit utsatta för tortyr. Enskilda ärenden talar inte för sakfrågan eller principfrågan. Min fråga till gäller hur vi ska göra för att reglera den svåra och delikata fråga som berör balansen mellan rättssäkerhet och integritetsskydd vilket jag vet att och har sagt sig värna. tog upp att just en av ledamöter hade velat göra mer än regeringen när det gäller borttagande av servrar. Jag menar att det är viktigt att balansen i den här frågan upprätthålls. Vad tänker göra för det? 108 () replik: Det var mycket och inget i den repliken, höll jag på att säga. Det är klart att det finns många fall i andra länder där rättssäkerheten inte upprätthålls på det sätt vi skulle önska. Genom diplomatiska kanaler kan man väl utöva påtryckningar. Det finns också fall där svenska myndigheter har gjort fel. Det finns till exempel det kända fallet med avvisningen av två egyptier från , som jag själv engagerade mig i och också anmälde till , men det är inte riktigt det som det handlar om här. Det jag sade i talarstolen om att man ska kunna få rättshjälp om man blir misstänkt i ett annat land ska vara detsamma oavsett vilket brott det handlar om. Är man svensk medborgare ska man ha det skyddet, tycker jag, även om det såklart är det land där rättegången pågår som har det huvudsakliga ansvaret för att se till att det blir en rättvis rättegång där den åtalade genom tolkning kan förstå vad domare, åklagare och vittnen säger och att alla dokument som är väsentliga faktiskt blir översatta, så att man kan försvara sig. Att sitta där och inte ha möjlighet att förstå vad som sägs under rättegången, som ju kan påverka ens hela liv, måste vara fruktansvärt. Det är väl alltid fruktansvärt att vara i en sådan situation, men det är ännu värre om man inte ens kan förstå vad som sker i domstolen. Det är väl det svar jag har till . I övrigt finns det mycket kvar att göra. Men när det handlar om saker som sker i många länder vi har internationella avtal är det ju, som sade tidigare, ganska trögt att påverka. Men vi har en stark justitieminister och en stark utrikesminister som jobbar hårt med detta. 109 (): Vi pratar nu om de spelregler som vi använder oss av i rättskipningen i rättsstaten . Vi pratar om processrättsliga frågor som handlar om: Vilken effektivitet vill vi uppnå när vi bekämpar brott och ökar tryggheten för människor? Vilken rättssäkerhet vill vi hålla oss med? Vilka garantier vill vi ge till medborgare så att så få som möjligt helst ingen, så klart, fru talman blir felaktigt dömda och så många skyldiga som möjligt får avtjäna sina straff? Det handlar om vilken integritetslagstiftning vi ska ha. Hur ska man genomlysa människor under till exempel brottmål? Vad ska vara offentligt? Vad ska inte vara offentligt? Det handlar också om en moral, det vill säga: Hur ska vi uppmuntra att sanningen sägs i våra domstolar? Hur ska vi skydda människor som annars hotas när de ska vittna? Det är ett exempel. Jag tycker att mycket av detta på ett mycket skickligt sätt har belysts av övriga debattörer. Man kan sammantaget vara glad, tycker jag, åt att vi i den här kammaren kan ha ett så relativt fläckfritt diskussionsunderlag som det här betänkandet utgör. Vi har inte långa listor där fälls för brott mot de mänskliga rättigheterna, enligt . Men det finns naturligtvis skönhetsfläckar och ställen där måste förbättra sig. Jag ska försöka belysa några frågor. lyfte mycket skickligt upp frågan om rättshjälp. Detta lyftes också upp av Socialdemokraterna i tidigare inlägg. Vi vet att tillträde till rättvisa och möjlighet att som enskild stå emot en armé av advokater och företrädare för en motståndarsida är jätteviktigt. Det är så klart viktigt i brottmål men också framför allt i civila mål som kan gälla skadestånd. Ett klassiskt exempel är när människor har drabbats av en trafikskada och ska försöka få sin ersättning och sin rätt tillgodosedd. Då möter man en armé där man processas sönder. Till slut är resurserna slut, och man får ge sig med en ovärdig förlikning, till exempel. bereder regeringen detta. Jag hoppas att vi kan komma fram till förbättringar på en rad områden när det gäller att se till att tillträdet till rättvisa blir bättre. Detta har lyft fram i opposition. Vi gör det nu också. Jag kan notera att vi ännu inte har nått fram med förslag, men jag känner en välvillig och god inställning från mina kolleger i alliansen. Socialdemokraterna lyfter upp det här med vittnesskydd och inte minst vittnesarbetet för att skydda unga människor som kanske kommer tillbaka till en skolmiljö där de har vittnat mot en skolkamrat skolkamrat är väl att ta i, men en person som går på samma skola. Man kan känna hot och olust inför detta. Jag tycker att den vittnesstödsverksamhet som bedrivs på många håll är imponerande. Jag efterfrågar dock lite mer exakt vad vi ska göra för de elever på skolan som har vittnat? Jag tycker att vi ska ha ett öppet sinne här. Alla goda idéer ska naturligtvis tas till vara, men jag har lite svårt att se det konkreta i detta förutom när det gäller de vittnesstödscentrum som redan är i gång. Man kan naturligtvis hävda att de skulle förstatligas och göras till en statlig myndighet, men jag uppfattar inte att det är förslaget från Socialdemokraterna i deras reservation. från lyfter fram det här med nämndemännen, som också har lyfts fram tidigare från oppositionen. går mycket klokt igenom detta och förklarar vikten av att man har enighet om det här. Då ska man komma ihåg att det i den socialdemokratiska riksdagsgruppen under förra mandatperioden kom fram förslag som var lite mer omskakande, höll jag på att säga. Det är väl att ta i, men de var i alla fall lite mer progressiva och långtgående när det gällde att ta tag i det här med en bättre process för att få fram duktiga nämndemän, det vill säga vanligt folk som sitter i domstol och dömer vanliga människor. Det var det som fanns i ett utredningsförslag, att man skulle ha en viss del som utsågs på annat sätt, som lottades fram eller utsågs via kommunen på annat sätt, för att få en bredd. är det de politiska partierna som utser kloka och sunda medborgare. Det behöver ju inte vara självklart att det alltid är den bästa basen. Det kan finnas andra föreningar och andra vägar in. Detta tycker jag att vi alla borde fundera på. Det här förslaget försvann hos den socialdemokratiska riksdagsgruppen. Det vore intressant att veta om det är detta som man nu vill komma tillbaka till. Det är ju klart att det är ganska välberett och skulle vara fullt möjligt att genomföra. Jag ska avslutningsvis, fru talman, bara kort ägna mig åt de här tvångsmedlen, för det är väldigt intressant. Vi genomförde under förra mandatperioden viktiga reformer för att ha tuffare verktyg i dessa spelregler, för att komma åt den riktigt grova brottsligheten, de personer som förstör livet för andra, sprider terror och skapar väldigt mycket förlorade livschanser. De säljer sitt knark, utpressar andra människor och ägnar sig i värsta fall åt morduppdrag. Här har vi då gått fram med bättre reglering när det gäller buggning, när det gäller teleavlyssning. Vi är tydliga med att ta de kriminellas pengar. Har man sålt knark tar vi pengarna. Det är ett bra sätt. Vi går vidare och jobbar med frågor om att polisen ska kunna infiltrera de kriminella organisationerna bättre. Vi går vidare med förutsättningarna för polisen att ägna sig åt tydlig provokation på ett balanserat sätt, framför allt vettig bevisprovokation, så klart. Men jag tycker också att man ska fundera på en annan sak. Vi får väl återkomma till det i utskottet. finns det inga motioner om det. var delvis inne på detta med ökat partsinflytande i brottmålsprocesser. Det kallas lite populärt ibland också för åtalsförhandling, det vill säga: Ska man ge makt åt åklagare och tilltalade att kunna blanda sig i hur processen ska se ut, eller ska detta bara få göras av domstolen? Jag tycker att det är väl värt att pröva. Jag tycker också att vi måste få regeringen att komma tillbaka med förslag, som vi i fattar beslut om. Det handlar kanske om tankar om att det ska löna sig mer att tala sanning. får man ju rabatt om man begår många brott i . Det är inte helt självklart. Det kan tänkas att man vänder på det, att man får rabatt om man talar sanning i stället. Det är i alla fall bestämda uppfattning. Sedan berörs frågan om terroristbrotten, som är så svåra. Vi skriver ganska långt om dessa listor som kom till på högkvarter i efter elfte september, och vi har haft många debatter om detta i kammaren . Jag vill dock notera att ett alternativ är att man är vaken som regering. När faxarna sätter i gång och sprutar ut diverse namn kan man vara vaken på ansvarigt departement och säga: Det här faxet med de här människorna vill jag inte skriva under. Då skriver man ett kryss på det, så godkänns det inte, och så skickar man tillbaka detta till FN. Då blir inte de här personerna automatiskt uppsatta på listan. Men det är ett faktum att man kan missa personer som hamnar i faxarna på eller på när FN sätter upp svenska medborgare på de här listorna. Självklart ska vi ha bättre kontrollorgan och bättre möjlighet att överklaga. Jag tycker att det har visats en viss styrka i det internationella systemet när människor i domstolsprocesser ändå har förklarats vara felaktigt uppsatta, så vi går framåt. Men man ska också komma ihåg att det är väldigt svårt att bekämpa just terrorism, för det måste delvis ske med mycket hemliga medel. Det är liksom ingen öppen process. Det är inte samma sjystare spelregler som alla svenska medborgare möter. Det gäller inte för alla människor i . Om man är utländsk medborgare och är misstänkt för terrorism är det tuffare regler. Med detta vill jag avsluta mitt inlägg och yrkar fullständigt bifall till förslaget i betänkandet och avslag i sak på motionerna, även om det finns mycket bra att ta med sig. (Applåder) Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) 13 § Transporter av radioaktivt avfall m.m. Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2008/09:FöU8 Transporter av radioaktivt avfall m.m. (prop. 2008/09:121). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) 14 § Översyn av politiken för transeuropeiska transportnät (TEN-T) Föredrogs trafikutskottets utlåtande /09:TU10 Översyn av politiken för transeuropeiska transportnät (TEN-T) (KOM(2009)44). Förste vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 16 §.) 15 § Förenklad samverkan enligt samtjänstlagen Föredrogs betänkande 2008/09:KU22 Förenklad samverkan enligt samtjänstlagen (prop. 2008/09:123). 110 (): Den första lag som gjorde det möjligt för kommunerna att inrätta medborgarkontor där förvaltningsuppgifter för annan huvudmans räkning kunde utföras tillkom . , gjordes vissa förändringar. Bland annat kunde man avtala om myndighetsutövning i begränsad omfattning, men det var fortfarande en försöksverksamhet. justerades lagen ytterligare en gång. Regeringen föreslår nu att lagen ska permanentas och att vissa byråkratiska hinder ska avlägsnas. Avtalens giltighetstid ska inte behöva anges i samtjänstavtalet, regeringen ska i fortsättningen inte behöva godkänna avtalet och möjligheten att återkalla avtalet ska tas bort. Däremot ska det i avtalet framgå vilka förvaltningsuppgifter som kräver tillgång till personuppgifter samt vilka uppgifter som innefattar myndighetsutövning. Det bör påpekas att inblandade myndigheters ansvar gentemot varandra och gentemot enskilda inte har förändrats. Lagrådet har anfört vissa betänkligheter avseende rättssäkerheten och den personliga integriteten. Regeringen inser naturligtvis att det kan finnas en risk för brott mot sekretesslagen om förvaltningsuppgifterna blir alltför omfattande. Därför bör det enligt propositionen även i fortsättningen finnas möjlighet till styrning och kontroll av de statliga myndigheterna på detta område. Genom en förordning kan anges de typer av ärenden som får förekomma i samtjänst. I förordningen kan även införas en generell bestämmelse som ger myndigheterna möjlighet att avtala om andra ärendetyper under förutsättning att de är av enklare beskaffenhet. Utskottet ställer sig bakom regeringens förslag och framhåller att det är angeläget att förenkla hanteringen av samtjänstavtalen. Utskottet utgår från att de myndigheter, kommuner och landsting som deltar i verksamheten gör detta på ett ansvarsfullt sätt och att antalet ärendeslag begränsas. Utskottet anser avslutningsvis att de föreslagna lagändringarna innebär förbättringar för medborgarna utan att skyddet för den personliga integriteten försämras. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) Kammaren beslutade på förslag av förste vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 16 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde UbU16 Möjlighet till ytterligare skolgång för vissa elever i specialskolan Kammaren biföll utskottets förslag. UbU17 Punkt 12 (Resursfrågor) 1. utskottet 2. res. 8 (s) Votering: 163 för utskottet 108 för res. 8 19 avstod 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 82 m, 24 c, 22 fp, 20 kd, 15 mp För res. 8: 108 s Avstod: 19 v Frånvarande: 22 s, 15 m, 5 c, 6 fp, 4 kd, 3 v, 4 mp