prot · GX0923 · 2009-11-04 00:00:00 — Vi ska tydligen prata lite sjukförsäkring och a-kassa också. Det skulle vi gärna kunna göra , för det finns mycket positivt att säga om de förbättringar som alliansen har infört inom sjukförsäkringslagstiftningen. Jag tror dock att vi försöker hålla oss till ämnet, nämligen tjänstedirektivet. De stora orden och den yviga retoriken står tydligen vi för, enligt . Jag tycker att vi kanske inte är helt ensamma på den planhalvan; vi har gott sällskap av en och annan från oppositionen. Jag vill än en gång hävda att oppositionen är rätt dyster när de målar upp ett eventuellt framtida scenario. Jag är helt övertygad om att det inte blir något av dessa mörka moln och detta dystra framtidsscenario. Jag tror att vi kan se framtiden an med tillförsikt och med glädje trycka på den gröna knappen . 44 PER () replik: Jag måste medge att jag blev lite förvirrad av anförande. Hon fick det att låta som att vi i oppositionen inte skulle stödja företagande och att vi skulle vara emot EU på grund av de invändningar vi har haft. Det lät till och med som att vi skulle vara emot freden i för att vi inte oreserverat stöder regeringens förslag. Det är ganska långt från sanningen och från debattens kärna. Det kanske tål att upprepas även i denna debatt att vi från oppositionen stöder den största delen av de föreslagna lagändringarna. Vi stöder också att tjänstedirektivet införs i svensk lag. Men, och det är ett viktigt men, vi har också några invändningar när det gäller viktiga delar av den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det handlar om att man behöver ha en motpart att kunna föra en förhandling med. Det är detta vi har kritiserat. Vi har gång på gång försökt visa att regeringen både kunde och borde ha tagit itu med detta problem i samband med att man genomför den lagändring som vi just nu diskuterar. Tyvärr har man inte gjort det, och det är för oss svårt att förstå varför man inte har valt att prioritera även denna del av lagförändringarna. Det hade varit välkommet och nödvändigt att man gjorde det i ett sammanhang i stället för att vänta in problemen och sedan försöka lösa dem när de väl har uppstått. Det är dumt att sätta en tändsticka till huset och sedan i efterhand släcka. Det är bättre att inte tända alls. sade att det handlar om att införa en ny lag. Det är inte alls det vi föreslår. Det känns som ett sätt att förvirra debatten. Det vi kritiserar är att man tar bort en befintlig lag utan att införa något i stället. Det är den stora bristen i detta. Varför har man inte tagit itu med detta problem, som många har pekat på, redan nu när man genomför lagförändringarna? 45 () replik: Jag tackar Per för inlägget. Det är trevligt när oppositionsföreträdare kliver fram och talar om att det är en bra lag och att inriktningen är bra. Där är vi rörande överens, och det kan vi säga till varandra. I mitt anförande sade jag att regeringen har varit noga med förarbetet. De tjänstemän som har jobbat med förslaget har jämfört den svenska lagen med tjänstedirektivet för att de inte ska strida mot varandra. Regeringen har gjort bedömningen att det står i direkt strid med tjänstedirektivets artikel 14 att ha en i bosatt företrädare med ansvar för verksamhet som bedrivs i . Därför kan vi inte kräva det och därav de nuvarande formuleringarna. Jag hoppas att det möjligen kan vara ett svar på frågan. 46 PER () replik: Vår kritik består snarare i att det inte finns några nuvarande formuleringar, vilket är den stora bristen. Det finns ingen lösning på hur man ska kunna ha en motpart, en behörig representant att förhandla med från facket. Detta gäller även för svenska myndigheter, alltså en representant att vända sig till när man har synpunkter på verksamheten. Vi har inte föreslagit att man ska ha kvar den nuvarande lagen utan några förändringar. Det verkar bygga på ett missförstånd. Det är möjligt att den nuvarande skrivningen i filiallagen står i strid med . Vi är helt öppna för att göra förändringar. Att göra förändringar är dock något helt annat än vad regeringen gör när man tar bort lagen utan att sätta något i dess ställe. Jag reagerade när sade att om det blir några negativa konsekvenser kommer man från regeringspartiernas sida att införa nya regelverk. Det stämmer inte överens med min erfarenhet av politikens villkor och hur det går till att genomföra lagstiftning. Det brukar tyvärr vara en långsam process. Först ska man utreda, och sedan ska förslaget ut på remiss. ska behandla det, Lagrådet ska se över det, och sedan ska det behandlas i . Eftersom både fackföreningar och myndigheter hävdar att detta kan få stora konsekvenser är min oro att vi mycket väl kan hamna i en situation där vi inte har en fungerande lagstiftning. Det är självklart inte bra för svensk arbetsmarknad. Det är framför allt detta vi gång på gång försöker peka på. Vi tycker därför att regeringen borde ha tagit sitt ansvar redan från början. 47 () replik: Oppositionen har fokuserat på att ha en part att prata med ansikte mot ansikte. Det är klart att det är bra att träffas och få titta varandra i ögonen, men så fungerar inte verkligheten heller. Jag är född i . Om man i stället för att färdas norrut från till färdas samma sträcka söderut hamnar man i . Det finns ett och annat företag från norra som är etablerat i . Det har inte varit något problem. Trots att norrbottningarna inte har kunnat titta skåningarna i ögonen har det fungerat. Man ringer, mejlar eller skickar brev. Jag tror att det även fortsättningsvis kommer att kunna fungera på det sättet, även om man skickar brevet söderut i stället för norrut. Låt oss avvakta och se om det verkligen blir ett sådant problem som ni antar. Jag tror inte det. Vi behåller, som sagt, kravet på informationsrätt, kollektivavtal och förhandlingsrätt. Den svenska modellen finns kvar. Jag tror inte att den är hotad. Konkurrens är en tillgång i det , det och den värld vi lever i. 48 (): När man lyssnar på debatten här och när man lyssnar på de borgerliga ledamöterna i den moderatledda majoriteten i kammaren skulle man kunna tro att de anser att den svenska arbetsmarknadsmodellen och den svenska arbetsrätten är en obetydlig fråga. Jag tycker mig ha märkt att man har använt sådana begrepp. Bifråga, tror jag att man har sagt. Man tycker att oppositionen Socialdemokraterna, för mycket väsen om ingenting. Man kan ha olika uppfattningar. Men jag tror att det är viktigt att påpeka att detta nog är en felaktig uppfattning. Jag tror nämligen inte att den moderatledda majoriteten här i kammaren tycker att den svenska arbetsmarknadsmodellen eller svensk arbetsrätt är en obetydlig fråga eller en bifråga. Man har här i konsekvent i betänkande efter betänkande och i proposition efter proposition visat var man står i fråga om den svenska arbetsmarknadsmodellen. Man har visat den svenska arbetsmarknadsmodellen så mycket kraft och uppmärksamhet att man omöjligen kan tycka att den är obetydlig eller en bifråga. Kraftfullt och konsekvent har man gjort allt man kan för att riva ned och trasa sönder den svenska arbetsmarknadsmodellen. Man tycker inte att det är en bifråga men man ogillar den svenska modellen. Man tycker uppenbarligen att det är en stor fråga eftersom man lägger ned så fruktansvärt mycket kraft på att undanröja den svenska arbetsmarknadsmodellen. Dagens debatt har tydligt och klart visat vart man är på väg. Just nu använder man genomförandet av tjänstedirektivet för att försvaga svenska löntagares ställning på arbetsmarknaden. Just nu inför man avsiktligt och med öppna ögon möjligheten att lönedumpa att dumpa anställningsvillkoren för löntagarna i . Man försvårar avsiktligt möjligheten för löntagarna och deras organisationer att teckna avtal. I dagens debatt har vi tydligt sett alternativen i svensk politik. Vi har en moderatledd majoritet som vill försvaga svenska löntagare. Vi har en kraftfull opposition bestående av Socialdemokraterna, som vill försvara svenska löntagare, deras organisationer, den svenska arbetsrätten och den svenska arbetsmarknadsmodellen. Jag tror att det kan finnas anledning att titta historiskt på tjänstedirektivet som vi ska klubba igenom så att det kan genomföras. När det ursprungligen kom till i kallades det för Frankensteindirektivet eftersom det på ett mycket kraftfullt sätt hotade arbetsrätten. Det hotade genom sitt ursprungliga utseende det som vi står för i , den svenska modellen. Man lyckades genom hårt arbete i att förändra direktivet och göra det möjligt att genomföra. kommer den och majoriteten i riksdag att återinföra det så kallade Frankensteindirektivet. Genom de ändringar i filiallagen som har debatterats kommer man att bakvägen återinföra det som man försökte rätta till genom att förändra och förbättra i det gamla direktivet för att skydda arbetsrätten. Man har också, vilket är viktigt att notera, genom regeringens representant handelsminister , lyft fram frågan att man utöver att man bakvägen genom filiallagen försämrar möjligheten att försvara arbetsrätten också kommer att arbeta för att riva upp direktivet i för att kunna ta bort undantagen om vilka tjänster man kan erbjuda. Då har riksdag helt och fullt återinfört Frankensteindirektivet. I detta anförande instämde och (båda s). Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 16 §.) Föredrogs näringsutskottets betänkande 2009/10:NU5 Regelförenklingsarbetet (skr. 2008/09:206). 49 (): Inledningsvis yrkar jag bifall till reservationen. Det har gått denna regering tillträdde. En av de första åtgärder som regeringen beslutade om var att man ville minska den administrativa bördan för företagen . Det skulle göras till 2010. Ambitionen var hög, men allra högst var tonläget. Denna regering skulle se till att göra det som ingen annan regering hade gjort, nämligen med kraft minska den administrativa bördan rejält. Man pratade med visst förakt och hån om den tidigare socialdemokratiska regeringen som hade misslyckats med denna uppgift. skulle det hända saker. skulle regelbördan verkligen minska. Hur skulle man göra det? Där började regeringens problem. Först skulle man mäta hur stora kostnaderna egentligen var; bara det tog . Enligt mätningen var de administrativa kostnaderna . Av dessa var direkt kopplade till . Sedan skulle man ha en organisation på plats. Sammanfattningsvis kan sägas att regeringens arbete med att minska regelbördan har handlat om fumlighet och oskicklighet. I det här sammanhanget bör också påpekas att EU har ett liknande beting. Det ska dock vara avslutat först . Det är svårt att se vilka åtgärder regeringen har för avsikt att själv vidta under sitt ordförandeskap. Förutom en konferens i ska varje land ta fram två nationella exempel vad nu det har med att göra. Vad som händer under resten av ordförandeskapet är helt höljt i dunkel. Regeringen har fem verktyg för regelförenkling. Det är mätningar av företagens administrativa kostnader. Det är konsekvensutredning vid regelgivning. Det är samråd med näringslivet. Dessutom har man en handlingsplan. Det tog efter det att regeringen tillträtt innan man tillsatte ett av de mest centrala verktygen enligt regeringen. Denna fråga har verkligen dragits i långbänk. Vi vet att regelbördan för företagen har minskat med ynka . Denna regering ansåg detta vara en prioriterad fråga. Vi menar att regeringen har ägnat alltför åt att bestämma hur man vill minska bördan i stället för att vidta åtgärder för att verkligen minska reglerna för företagen. Flera av regeringens verktyg verkar vara satta ur spel. Låt oss titta på konsekvensutredningar vid regelgivning. Vid en kontroll finns det knappast någon proposition som redovisar hur ny lagstiftning påverkar regelbördan. De nya reglerna för skattereduktion vid hushållsnära tjänster och ROT-avdrag innebär att små företag i tjänste- och hantverkssektorn får ägna avsevärd tid åt administration och kontakter med myndigheter. Enligt näringslivets egna organisationer måste varje företag ta minst tre myndighetskontakter innan man får betalt för hela sin faktura. Det måste väl vara det värsta införandet av regelkrångel sedan man införde den allmänna självdeklarationen, vilket man gjorde i mitten av ? Detta har genomförts av en regering som i valrörelsen riktade skarp kritik mot den dåvarande regeringen för att den inte gjorde tillräckligt. När man granskar denna kritik var det just på skatteområdet som den tidigare regeringen var mest framgångsrik. Där genomfördes det ett paradigmskifte när det gällde förenklingar av redovisning av skatt. skulle ha yttrat sig över 149 förslag enligt regeringens skrivelse. Jag kan notera att detta inte har kommit denna kammare till känna utan att detta verkar vara en intern sak för regeringen. Det är tråkigt att man inte vill redovisa detta för folkvalda. Samrådet med näringslivet har tydligen kommit på skam. Visst har alla departement genomfört någon form av samråd. Men huvuddelen av regelbördan ligger ändå hos myndigheter, och där kan vi konstatera att av myndigheterna har haft någon form av samråd. Handlingsplanen är nästa intressanta verktyg. Där säger man att drygt 460 åtgärder har vidtagits , och man har förslag på 940 åtgärder. Men det intressanta är att man anser att väldigt många av dessa åtgärder är avklarade i och med att man har tillsatt någon form av utredning. Men jag kan inte med bästa vilja i världen se hur reglerna minskar för företagen medan man utreder. En central fråga i regelförenklingsarbetet är insamlande av statistik och fakta. Det är väsentligt för att man ska kunna få del av olika uppgifter där företagen har en unik kunskap. Just denna kunskap ska vårdas, och detta ska vara enkelt att samla in. Det är kanske det bästa exemplet på hur regeringens senfärdighet har påverkat denna process. Vi är ganska överens i denna kammare om att det är bra om en myndighet samlar in dessa uppgifter. Man har pekat ut SCB som en möjlig myndighet som skulle kunna vidta denna åtgärd. Men ändå har nästan ingenting hänt på detta område heller. En sådan enkel åtgärd har man helt enkelt inte orkat med. Man har inte haft muskler nog att ta itu med detta. kan jag inte stå här och säga att ingenting har hänt eftersom regelbördan har minskat . Men när man tittar på ser man att den riktigt stora posten handlar om livsmedelssektorn. Regelbördan har minskat med där. Men de allra flesta företag har inte ett dugg med livsmedel att göra. För de flesta handlar det om skatteområdet och associationsrättsområdet. Det gäller även inom hälso- och sjukvård numera. Jag kan konstatera att regelbördan inom associationsrättsområdet har ökat med , inom bokföringsområdet med och inom hälso- och sjukvårdsområdet med . För de flesta företag har regelbördan ökat och blivit betydligt värre. Sedan har man lyckats väl på livsmedelsområdet och på miljöområdet. Men de som inte omfattas av dessa regler har inte omfattats över huvud taget. Det är så det går när man bara pratar och inget gör. Sammanfattningsvis är regeringens regelförenklingsarbete ett kapitalt misslyckande. Det tror jag att man redan nu kan säga. Då måste jag ställa följande fråga till majoriteten: När kommer man att ha minskat regelbördan för företagen ? har man klarat av . Hur ska man klara av ? 50 (): Jag börjar med att yrka bifall till reservationen som är gemensam för Socialdemokraterna, . Regeringen har som mål att minska företagens administrativa kostnader netto till 2010 som ett led i att förbättra företagens vardag. Regeringens mål handlar om samtliga statliga regler med nationellt ursprung och EU-ursprung. Hur ser det ut ? Enligt regeringens sätt att mäta kostnaderna har de administrativa kostnaderna minskat med . Vi hörde här tidigare att 3 av dessa miljarder gäller livsmedelssektorn. Det är klart att detta uppdrag är svårt. Det var svårt redan när man startade det. Vi ska också påminna oss om att alliansregeringen var oerhört kritisk till den socialdemokratiska regeringens arbete med regelförenkling. Men det har varit väldigt mycket prat om detta, och resultatet är att man har lyckats minska regelbördan med . Det återstår oerhört mycket. Vi kan nog redan nu konstatera att detta uppdrag kommer att misslyckas. Då kommer också domen att bli väldigt hård eftersom detta var någonting av det allra första som alliansregeringen gick ut och sade att man skulle åtgärda. Man skulle förbättra för företagarna i vardagen. Man skulle göra det enklare och roligare att vara företagare och starta företag. anser att de regelverk som vi har ska vara enkla, tydliga och förutsägbara. Så är det inte . Inom en rad områden har alliansregeringen infört nya reformer som har inneburit att det har blivit problem och försvårat för företagen. Det är gränsdragningsproblem. Det gäller framför allt inom skatteområdet. Det handlar om hushållsnära tjänster, det handlar om ROT-avdrag, och det finns en del andra områden. Det finns också en hel del förslag från EU som vi kommer att behandla senare och som också kommer att innebära att bördan för företagen kommer att öka. Jag tänker också på det som ligger på utskottets bord och som kommer att diskuteras, nämligen insamlande av statistik om infrastruktursatsningar som EU vill att man ska införa. Ett sådant förslag, om det skulle gå igenom, kommer ytterligare att öka regelbördan för företagen i . Det går stick i stäv med regeringens och EU:s prognoser eller vad man önskar. Vi ska veta att vi lever i en globaliserad värld. och arbetstagare påverkas inte bara av nationella beslut utan även i allt större utsträckning av beslut som fattas i vår omvärld. Jag tänker närmast på de olika handelsavtal som finns eller som EU förhandlar om och som kommer att påverka svenska företag och svenska arbetstagare på olika sätt. Det handlar om WTO, om patentfrågor och om beslut och avtal som på olika sätt kommer att påverka dem. Det finns alltså ett behov av att underlätta vardagen för företag och arbetstagare. Det handlar inte bara om företag, utan det handlar även om kommunala och statliga bolag. De omfattas också av detta regelförenklingsarbete. Det är viktigt att påpeka det. Det behövs en samordning av våra statliga myndigheters arbete för att underlätta för företagarna. finns det en uppsjö av olika myndigheter och projektgrupper som har till uppgift att främja företagande. Bara det gör att det blir en väldigt svår vardag för företagen. Vart ska företagen vända sig för att få relevanta uppgifter? Hur är uppgifterna som man får inom ett visst område? Finns det andra regler som överlappar dem? är det så inom en rad områden. Det behövs en samlad plats. En del talar om en dörr in eller om en väg in. Men syftet är detsamma: att på ett och samma ställe få relevanta uppgifter om vad det innebär till exempel att starta ett företag, att etablera sig på en utlandsmarknad eller att få hjälp vid ett generationsskifte. Jag är medveten om att regeringen talar i de termerna, men det går oerhört sakta. Det här är ett område där regelförenklingar påtagligt skulle påverka företagens vardag och underlätta för dem att i vardagen få relevant information rörande den egna verksamheten. Här har regeringen väldigt mycket att göra, så det arbetet bör påskyndas. En annan del av kritiken handlar om att regeringen har fastnat i att det är kvantitet som gäller. Man har fastnat vid målet om netto. I stället borde man prata om kvalitet när det gäller regelförenklingar. Dessutom måste de förslag som läggs på bord föregås av konsekvensutredningar så att vi vet vad det är för regler som gäller. har vi här debatterat tjänstedirektivet. Det förslag som föreligger innebär att det blir oklarheter om vad som gäller. Det blir oklarheter beträffande skillnader både för tjänsteföretag som etablerar sig i och för tjänsteföretag här som är av tillfällig karaktär. Detta öppnar för olika tolkningar, och risken för snedvriden konkurrens ökar, så den typen av regelförenklingar måste till när det gäller att ha konkurrensneutralitet. Därför är det så viktigt att förslag som läggs på bord föregås av konsekvensutredningar. Regeringen har ju sagt att sådana ska finnas. Ändå upplever vi gång på gång att vi står här med förslag som inte föregåtts av konsekvensutredningar om innebörden för företagens verksamhet. Skynda alltså på när det gäller detta uppdrag, eller medge åtminstone att det här är mission impossible! Det var det redan från början jag har åtskilliga gånger i den tidigare debatten upprepat det och så blir det också fortsättningsvis. Drygt 93 miljarder netto återstår när det gäller sådant som ska åtgärdas , enligt regeringens sätt att räkna. När jag har pratat med företagare om vad detta innebär har man sagt: Jaha, ska regeringen minska regelbördan med 93 miljarder? Då börjar man fundera på om det är pengar i fickan. Nej, så är det inte. Det är inte fråga om pengar i fickan, utan det handlar om ett sätt att mäta och att beräkna vad det hela skulle kosta. Det gör att detta redan från början är svårt. Regelförenklingsarbetet behöver alltså skyndas på. Gör förenklingar, och börja redan nu i vardagen utifrån besluten här i med de direktiv som förs ut till myndigheterna! Vi kan inte bara skylla på andra eller säga att hälften av regelbördan kommer från EU. Vi har en läxa att göra också här i . 51 PER (): Avgörande för är att det finns mycket goda möjligheter för människor att här starta och driva företag. syn på företagandet är att det ska vara enkelt, roligt och lönsamt att driva företag i . En väldigt viktig del i detta är att de regelverk förenklas som våra företag har att följa. uppgick de svenska företagens kostnader för administration när det gäller det statliga regelverket till , enligt mätningar. Det är alltså fråga om mycket stora kostnader, och det handlar om väldigt mycket tid. har drivit regelförenklingsfrågan. Bland annat träffade vi under föregående mandatperiod en överenskommelse med de borgerliga partierna om regelförenklingar. I en gemensam reservation om regelförenklingar i näringsutskottets betänkande 2002/03:1 var vi bland annat överens om det mål för regelförenklingar som just nu gäller, det vill säga att regelbördan ska minskas . Just därför att vi har varit engagerade i regelförenklingsarbetet är vi oroade över regeringens låga tempo i regelförenklingsarbetet. Den minskning som uppnåtts när det gäller de administrativa kostnaderna är, som vi hört, mycket blygsam. Det handlar om mellan och . Med det tempot är det inte särskilt troligt att regeringen når målet om en minskning om man inte avsevärt ökar tempot framöver. Vi är självklart besvikna i och med att vi hade en överenskommelse som vi trodde skulle följas. Regeringen har helt enkelt inte satsat de resurser som är nödvändiga för att nå målet. Det är intressant att notera att inte ens företagarna själva tror på regeringens arbete. När man frågar företagarna om detta säger att de så här långt inte har märkt någon skillnad, att regelbördan inte har lättat. av företagarna tror att regelbördan kommer att vara kvar på ungefär samma nivå som . Det är bara en mindre andel av företagen som tror att regeringen kommer att lyckas med att minska regelbördan. Det här är speciellt allvarligt eftersom det finns ett stort antal förslag om vad som kan genomföras för att minska företagens regelbörda. Jag har själv bland annat i tre motioner lyft fram olika förslag som kan bidra till en ökad takt i regelförenklingsarbetet. Ett självklart beslut är, som vi ser det, att man permanentar det regelråd som tillsatts i stället för att, som , ha det tillfälligt. Av någon anledning anser regeringen att bara ska få verka till och med . Det har vi svårt att förstå. Regeringens självsäkerhet kring att nå målet fram verkar ha gjort att man tycker att behövs bara . Vi i anser att i stället ska få vara permanent, som till exempel Lagrådet, och att därmed skulle kunna medverka till att man når målet om en minskad regelbörda. Dessutom skulle kunna verka för att man inte senare fyller på med nya regler som gör att företagens regelbörda återigen ökar. Genom gjorda mätningar vet vi också att de statliga myndigheterna kräver in 94 miljoner ifyllda blanketter från företagen.