prot · GX0938 · 2009-11-26 00:00:00 — Här tycker jag kanske att vi på ett ännu tydligare sätt skulle ha skrivit till exempel att prioritering nummer ett måste vara att utforma ett hållbart fiske som en del av en optimering av havens totala ekosystemtjänster. Innebörden är kanske snarlik utskottets utlåtande som jag ställt mig bakom men min här till protokollet förda nyansering och precisering tycker jag bättre fångar upp helheten, till exempel sambandet med övergödningsproblematiken. Avslutningsvis, fru talman, ställer jag mig naturligtvis bakom övriga förslag från utskottet i utlåtandet, som att pröva ett mer regionaliserat beslutsfattande och att subventionerna inklusive undantaget från bränsleskatten måste avvecklas. Det är rimligen ett effektivt sätt att minska fiskeflottornas överkapacitet. Vi ska ju som konsumenter och skattebetalare inte betala för fisken två gånger. Jag kan också dela en hel del av de synpunkter som förs fram i det särskilda yttrandet. Tyvärr var inte dessa med i utskottets interna beredning. Med det här stöder jag förslaget att lägga utlåtandet till handlingarna, och jag utgår från att det kommer att överlämnas till . 87 () replik: Jag tycker att på ett väldigt tydligt sätt sade att vi är eniga i den här frågan och att är med på tåget numera. Det är ju bra. Jag vill bara säga någonting om fiskeripolitikens mål, där tog upp skrivningarna. Jag vill nog påstå att det är exakt så som det står. Man kan läsa att det handlar om ett långsiktigt hållbart fiske, att man aldrig får riskera den biologiska mångfalden och att man måste ha en stor motståndskraft mot störningar. Det finns något som heter att man fiskar med maximal avkastning. Med det begrepp som vi använder här menar vi naturligtvis att man inte kan ligga på gränsen utan måste ha marginal, så att man verkligen försäkrar sig om att man inte stör de här systemen. Jag vill bara med det här inlägget säga att vi tycker exakt samma sak, även om nu ville nyansera språket. Ett långsiktigt hållbart fiske och att man måste säkra den biologiska mångfalden är den gemensamma syn som vi har på det hela. 88 () replik: Det är väl utmärkt om vi tycker exakt samma sak och om utskottet tycker exakt som jag i min alternativa formulering. Men jag tycker att det inte är riktigt utvecklat i den skrivning som finns, till exempel om sambandet med övergödning och att fisket är en del av en helhet. Det står att prioritering nummer ett är ett långsiktigt hållbart fiske som tillförsäkrar konsumenter sunda livsmedel. Jag vill sätta det ännu högre. Det ska vara en del av ett friskt ekosystem totalt sett. Där har fisket sin betydelse också när det gäller övergödning, kedjan med djurplankton, växtplankton och alger, som vi har diskuterat i olika sammanhang. Jag sade också i mitt anförande att det här är snarlikt utlåtandet och att man kan läsa in det här. Men man skulle ha kunnat formulera sig på ett ännu mer pregnant och tydligt sätt. 89 () replik: Jag har ingen annan uppfattning. Men om man läser början av utskottets ställningstagande om ekosystemansatsen och ett hållbart fiske ser man ännu mer att vi är helt överens. Precis som har tagits upp här måste vi ha bestånd som vi kan få en betydligt bättre avkastning på. Den kopplingen finns också till livsmedel. Jag ska inte förlänga debatten. Jag ville bara klargöra detta så att det inte kan missförstås och tolkas som att vi har en lägre ambition än vad har i denna fråga. 90 () replik: Tack, , för att du stöder i den här frågan. Själva grönboken inleds med en vision, och det är inte riktigt kommenterat i utlåtandet. I den visionen saknas ekosystemansatsen. Det handlar om hur man ska optimera fisket. Jag tycker fortfarande, som sagt var, att det är en liten nyansskillnad mot en helt tydlig betoning av ekosystemansatsen i vårt utlåtande. Men jag tror att vi i praktiken är eniga. 91 (): Jag hade tänkt börja med en lite mer dramatisk inledning. av gemenskapens bestånd fiskas över maximal hållbar avkastning. av dessa bestånd ligger under de säkra biologiska gränserna. Exempelvis fiskas av Nordsjötorsken upp före fortplantning. De europeiska fiskarna håller på att utarma sin egen ekologiska och ekonomiska bas. Effekten av kortsiktiga ekonomiska intressen går före långsiktig klokhet och hållbarhet. är ett diskussionsdokument med ett antal frågeställningar som gärna ska diskuteras. är också upptakten till en möjlig förändring av den gemensamma fiskeripolitiken. Det är mycket som har varit fel, och dess värre är det fortsatt mycket som är fel. Mål som slogs fast 2002 har inte uppnåtts, och det europeiska fisket lider av ett ständigt överuttag, för stora och effektiva båtar, subventioner till näringen och svag ekonomisk återhämtningsförmåga, vilket gett minskade fångster. De som drabbas mest är de som kanske fiskat mest hållbart, småskaligt och inte i så stora mängder. Havet är ett mysterium, ett otroligt system med otaliga organismer. Människan använder havet som transportyta, vi fångar mat från djupet och vi använder det som en avlopps- och sophög. Vi har länge inte velat förstå att både resurserna och begränsningarna finns. gör det möjligt för politiken att ta nya tag, och det står en hel del gott och bra i den här grönboken. Att säga någonting annat vore inte rättvist. Men det räcker som vanligt inte med kloka ord, utan man måste hitta vägar framåt. Jag återkommer till det. Jag tänker först fortsätta att tala om de övergrepp som sker. Ett flagrant övergrepp på fisk som resurs är det systematiska utkastet, som fått uppmärksamhet, så att det har blivit en fråga som ingen kan ducka ifrån. Mellan av det som fiskats upp kastas tillbaka i havet på grund av att det inte betalas tillräckligt. Det mesta som kastas över bord är dessutom skadade och dödade fiskar och vattenlevande djur. Den här verksamheten har skett med hjälp av subventioner och skattebetalarna i . Fisket i sig har usel lönsamhet. Att det här har fått fortsätta och att det fortfarande fortsätter är ganska obegripligt. Det är i alla fall ingen långsiktig ekonomi. I EU har många av problemen med haven uppmärksammats även på hög nivå. Trots det har EU:s fiskeripolitik inneburit att rovdriften på fiskbestånden har fått fortsätta. Besluten fattas långt ifrån medborgarna. Beslutsprocessen har också varit komplicerad att följa för journalister, forskare och miljöengagerade. är det medlemsstaternas jordbruksministrar som bär det största ansvaret. De har prioriterat kortsiktiga ekonomiska intressen, och det allmänna intresset har fått stryka på foten. Facit för EU:s fiskeripolitik är klart sämre än världsgenomsnittet. Globalt anses enbart av bestånden överfiskas. Även där bidrar EU:s flotta till rovfisket. Kommissionen noterar att flottan har minskat med enbart , som vi hörde tidigare, men med tekniska förbättringar, som ofta har finansierats av EU, ökar kvarvarande fartygs kapacitet . Läget förbättras alltså inte. Kommissionen beskriver en ond cirkel av överfiske, överkapacitet, dålig lönsamhet och politiska påtryckningar för att öka årets fiskekvoter på bekostnad av långsiktiga fiskemöjligheter. Näringen har sökt och fått oräkneliga undantag från regleringar, vilket leder till ett alltmer komplicerat regelverk med mer krångel för fiskarna och mer kontrollproblem för myndigheterna. Man anger att det hårda trycket på krympande bestånd är en direkt anledning till den ökande importen. Det ger också problem i havet. Enligt kommissionen fiskas av torsken i upp innan den har hunnit föröka sig, och rovdriften på rovfisk som torsk ger också ekologiska förändringar. Minskningen av torsk i har resulterat i en ökning av skarpsill, vilket i sin tur skapar djurplanktonsbrist, eftersom skarpsillen äter djurplankton. Forskare har slagit fast att bristen på djurplankton har förvärrat algblomningarna och menar att det snabbaste sättet att få klarare vatten i är att låta torskbestånden återhämta sig. Låt mig tala om roll. Där finns ett särskilt fiskeriutskott, och det fungerar i praktiken som ett näringsutskott. Dess utgångspunkt är ofta att försvara de kortsiktiga ekonomiska intressena hos näringens starkaste aktörer i stället för att bevara fiskbestånden, som är en förutsättning för näringens långsiktiga överlevnad. Det är på grund av att medlemmarna gärna ser sig som försvarare av det egna landets fiskenäring. Ändå gjorde utskottet en del positivt under den gångna mandatperioden i EU. Särskilt har gröna ledamöter varit ansvariga. Utskottet antog 2006 en rapport som slog fast att EU inte fullgjort sina förpliktelser under en FN-överenskommelse för att minska svartfisket. Det ledde i sin tur till kommissionsförslag för att minska svartfisket. Under ledning av en grön rapportör skärpte utskottet kommissionens förslag, för ovanlighets skull. Denna inställning slogs sedan fast i hela parlamentet. har från dessutom fått en stark fiskeförvaltningsförsvarare i fiskeriutskottet som med stor trovärdighet kommer att driva på för ett hållbart fiske och för den förvaltning och rättvisa som krävs. Vi är glada och stolta över det. , mitt i EU-valrörelsen, besökte jag tillsammans med vår dåvarande kandidat, som alltså numera sitter i fiskeriutskottet, . Många här känner till , som ligger i . Det är en fin anläggning med fisk från havet utanför , alltså med de fiskarter som simmar precis därutanför. Jag mötte då en individ som tillhörde släktet rocka. Jag tror att det var en knaggrocka. I en öppen bassäng simmade denna charmiga individ omkring och tittade på oss besökare. Jag stod där och tänkte på att jag skrev under en motion om fiskars känslor och förmåga att känna smärta. Det var utifrån att det fanns ny forskning på det området. Jag fick då en hel del syrliga kommentarer och en del kritik. Men när knaggrockan i tittade upp på mig under sin simtur kunde jag bara säga att jag undrar vem som betraktade vem. Om inte den där varelsen hade känslor skulle jag bli förvånad. och de gröna i parlamentet jobbar och kommer att fortsätta att jobba för ett sjyst fiske som inte tär på resurserna, en förvaltning som rättar sig efter vetenskapens kunskap och följer de förvaltningsplaner som tas fram. Det får inte vara en förhandling om tilldelning av kvoter som leder till att man köpslår med andra viktiga värden och utnyttjar luckor mellan planernas ikraftträdande. Liksom flera andra vill jag i den här debatten också nämna något om alla de avtal som EU har med andra länder, och då framför allt med . Fisk är en basvara för över 1 miljard människor. I får 200 miljoner människor mellan av det animaliska proteinet från fisk. De partnerskapsavtal som EU har med dessa länder blev bättre i och med den senaste reformen, men de är fortfarande föremål för en hel del kritik. Mycket lite pengar kommer den småskaliga fiskesektorn till del, och man önskar större ansvar från EU för att avtalen verkligen leder till tryggad livsmedelsförsörjning. Det finns också kritik mot de hygienvillkor som ställer, vilka gör det svårt att exportera viss fisk. De mest omfattande avtalen har slutits med länder i , och de upprätthåller en lång tradition av europeiskt fiske i regionen. Summan pengar är och tillgodoser drygt 700 båtar. Den största delen är spanska fiskare, men det finns även franska och portugisiska. öronmärks för att gå till fiskeripolitiska mål, och det är meningen att de ska leda till utveckling för människor i västafrikanska länder. gjorde en resa till fyra av de västafrikanska länderna för att granska vart pengarna tog vägen var resultatet nedslående med överfiskade bestånd. Det går att läsa om detta i deras rapport, som även finns på . När EU:s fiske tar upp de resurser som fisken är för befolkning ledde det inte till den lönsamhet som var tanken med partner-skapsavtalen. Visserligen får länderna betalt för att EU:s fiske bedrivs där, men stora pengar finns också i förädlingsleden. Fisken varken landas eller förädlas lokalt. På kort sikt kan avtalen vara bra, men på lång sikt bygger man inte upp den verksamhet som är nödvändig om dessa nationer ska kunna leva på fisk . Dessutom finns det brist på mat och protein. När SNF gjorde reportage från flera av de västafrikanska länder som har avtal med EU frågade den mauretanska fiskaren , ordförande för hantverksfiskarna i södra , med vilken rätt barnen i äter fisk men inte barnen i . Också ordföranden för hantverksfiskare skickade en hälsning till : Varför är det viktigt med hygienstandard för fisk som skickas till när ingen bryr sig om hygienstandarden för fisk som konsumeras av västafrikaner? Sammanfattningsvis: Det räcker som sagt inte med förnuftiga ord det krävs handling! har lagt fram många förslag om det. Inför EU-valet lade vi fram ett förslag om en grön fiskeripolitik i EU. Vi tror att det är viktigt att aktivt delta och förändra och inte bara klaga. Det är av denna anledning som vi har lämnat ett särskilt yttrande här, som handlar om ursprungsmärkning. Det handlar om att man behöver prioritera ett hållbart fiske, om att nya avtal, om de tecknas, ska följa försiktighetsprinciper och ekosystemsansatser. Vi står bakom utskottsutlåtandet med stor självklarhet, men i och med att det finns utrymme för diskussion och flera turer finns det fler och komplexa problem som bör belysas och tas hänsyn till. Vi hoppas också att grönboken leder oss fram till en grön fiskeripolitik. Kan vi inte klara av att vara ett internationellt föredöme i förvaltningen av havsmiljön och fisket, vem ska då vara det? 92 (): kanske jag kommer med en väldigt konstig sak. Jag vet inte ens om det är möjligt när det gäller sådana här utlåtanden. Men vi har faktiskt diskuterat den text som tog upp, som han vill ändra och förtydliga. På något vis har han rätt, för meningen blir inte riktigt som vi tycker. Jag vet inte om man kan gå in i ett sådant här utlåtande och om vi kan besluta om att ta bort en mening. Men vi vill få fört till protokollet att det finns en mening mitt på s. 9 som ska vara så här i stället: Prioritering nummer ett måste vara ett långsiktigt hållbart fiske. Där sätter vi punkt. Sedan kommer: Detta utan att riskera den biologiska mångfalden och systemets motståndskraft mot störningar. Det är det som är vårt budskap i det här utlåtandet. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 14 §.) 13 § Immunitet för stater och deras egendom Föredrogs justitieutskottets betänkande 2009/10:JuU2 Immunitet för stater och deras egendom (prop. 2008/09:204). Tredje vice talmannen konstaterade att ingen talare var anmäld. (Beslut fattades under 14 §.) Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. Meddelande om inställd votering Tredje vice talmannen meddelade att voteringen skulle utgå. Voteringen skulle äga rum enligt tidigare planering. 14 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde MJU11 Ändringar i systemet för handel med utsläppsrätter Kammaren biföll utskottets förslag. KU1 Utgiftsområde 1 Punkt 2 (Mål för demokratipolitiken) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v) Votering: 159 för utskottet 125 för res. 1 65 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 80 m, 22 c, 21 fp, 22 kd, 14 mp För res. 1: 106 s, 19 v Frånvarande: 24 s, 17 m, 7 c, 7 fp, 2 kd, 3 v, 5 mp Punkt 6 (Debatt kring EU-frågor m.m.) 1. utskottet 2. res. 4 (s, v, mp) Votering: 146 för utskottet 140 för res. 4 63 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 80 m, 22 c, 22 fp, 22 kd För res. 4: 107 s, 19 v, 14 mp Frånvarande: 23 s, 17 m, 7 c, 6 fp, 2 kd, 3 v, 5 mp Punkt 11 (Hbt-kompetens inom utrikesförvaltningen m.m.) 1. utskottet 2. res. 5 (v) Votering: 264 för utskottet 22 för res. 5 63 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 106 s, 80 m, 22 c, 22 fp, 22 kd, 12 mp För res. 5:1 s, 19 v, 2 mp Frånvarande: 23 s, 17 m, 7 c, 6 fp, 2 kd, 3 v, 5 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. KU9 Obligatoriskt utgiftstak Punkt 1 (Obligatoriskt utgiftstak för en treårsperiod) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 144 för utskottet 138 för res. 1 67 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 79 m, 21 c, 22 fp, 22 kd För res. : 105 s, 19 v, 14 mp Frånvarande: 25 s, 18 m, 8 c, 6 fp, 2 kd, 3 v, 5 mp Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. MJU10 Kontroll av skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Kammaren biföll utskottets förslag. MJU4 av den gemensamma fiskeripolitiken Kammaren biföll utskottets förslag. JuU2 Immunitet för stater och deras egendom Kammaren biföll utskottets förslag. 15 § underlag för beslut om sjukpenning Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2009/10:SfU7 underlag för beslut om sjukpenning (framst. 2009/10:RRS4). 93 (): Socialförsäkringen är en viktig komponent i de trygghetsförsäkringar som vi har i landet. Den finansieras genom att löntagare avstår en del av sin lön för att skapa en trygghet vid sjukdom, en trygghet åt alla. Att man solidariskt ställer upp för varandra och för dem som behöver stödet mest är ett bevis på hur högt löntagare värderar denna trygghetsförsäkring. Det är regeringen som har det yttersta ansvaret för att förvalta denna uppgift att skapa en trygghet med en försäkring som garanterar tryggheten. Vi ska nu diskutera det som påpekar. Det finns stora brister i handläggningen av sjukpenningen. Låt mig deklarera att vi socialdemokrater kommer att göra allt som står i vår makt för att garantera att en rättssäker prövning av rätten till sjukpenning vid sjukdom ska ske. Hur kunde det hända att fattar beslut med så stora brister i beslutsunderlaget? Jag kan försöka att göra en analys av det som jag själv tror är en förklaring till att vi har hamnat där vi befinner oss . Om man tittar lite i backspegeln kan man se att förra mandatperioden fattade beslut om att slå ihop 21 myndigheter till 1. I det beslutet har vi varit ganska eniga. Det fanns lite synpunkter på när tiden skulle vara mogen, men i stort sett har hela varit överens om detta. Frågan är vad som har hänt efter detta. har själv velat göra en intern omorganisation. Det gjorde man, till stor del på begäran av . Man har hållit oss informerade och lite grann underrättat oss i utskottet och regeringen utan att regeringen hade så mycket att säga till om som jag uppfattar det. Man gjorde alltså en omorganisation som har lett till att var femte anställd fick lämna . av de anställda fick nya arbetsuppgifter. Då är frågan om det i det läget är klokt att lägga på nya ändringar, nya uppgifter som förändrar i försäkringen, till exempel rehabiliteringskedjan eller att begära ett läkarintyg . Vi har tyckt att det inte var särskilt klokt. De flesta remissinstanserna har hållit med oss, men man har genomfört det ändå. Det som är glädjande , fru talman, är att hela utskottet ställer sig bakom detta betänkande. Att regeringen i propositionen säger att den förutsätter att ska vidta åtgärder för att säkerställa att handläggarna fattar beslut utifrån korrekta underlag tycker utskottet inte var tillräckligt bra. Det räcker inte. Utskottet vill att regeringen ska ta till sig det påpekar i sin framställan och säger att man bör göra för att förbättra situationen kring sjukpenningen. Konsekvenserna har jag redan nämnt, men frågan är vem som tar skada i en sådan situation, fru talman. Vem tar skada av att vår myndighet inte förmår fatta rättssäkra beslut? Det är i absolut första hand den försäkrade. Den försäkrade lider den största skadan av det här. I andra hand är det förstås personalen som får en omöjlig arbetsmiljö. Sist men inte minst handlar det om försäkringslegitimiteten som sätts på prov. Förtroende och tillit till försäkringen kan faktiskt minska. Som jag sade inledningsvis, fru talman: Det är löntagare som avstår löneutrymme för att skapa trygghet för alla. Vi kan aldrig kompromissa med det förtroendet. Det ska aldrig leda till att någon inte får beviljad försäkring eller den tryggheten på grund av att vi inte klarar av att samarbeta mellan läkare och eller att vi överbelastar myndigheten med arbetsuppgifter och inte ger de rätta förutsättningarna. Därför är jag glad att kunna säga att utskottet ställer sig bakom det som påpekar och säger till regeringen att nu är det att se över hur man utbetalar sjukpenningen. Därmed yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde , , , och (alla s). 94 (): I den här debatten talar jag för hela alliansen. har granskat gång på gång. Den här granskningen heter Beslut om sjukpenning har tillräckliga underlag? Denna granskning ligger väl i linje med de tidigare där arbetslinjen också har varit det bärande temat. De tidigare granskningarna är Tas sjukskrivnas arbetsförmåga till vara? kontakt med arbetsgivare och Omställningskrav i sjukförsäkringen att pröva sjukas förmåga i annat arbete . anser uppenbarligen att arbetslinjen i sjukförsäkringen är riksviktig. som står bakom framställningen till är medveten om att sjukskrivningsprocessen har förbättrats när det gäller att återupprätta arbetslinjen. De brister som kom fram i senaste granskning är ändå värda en mässa eftersom de var allvarliga och inte får förekomma. Den nu aktuella granskningen handlar om 355 ärenden som hade pågått i och där beslut fattades 2007. Rapporten gäller regelverket före , alltså innan rehabiliteringskedjan hade trätt i kraft. Det som framförde var alltså svagheter från tiden före rehabiliteringskedjan. Nästan tre av fyra akter hade brister, detta till och med när det gällde de viktigaste obligatoriska uppgifterna. Ska handläggare kunna göra en riktig bedömning måste de ha uppgifter om diagnos och funktionsförmåga, och de måste kunna relatera funktionsförmågan till arbetsuppgifterna. Arbetsuppgifterna måste beskrivas. beviljade sjukpenning i tre fall av fyra trots att det viktigaste inte fanns med i underlaget. Det fick in var den gamla typen av läkarintyg. Det de saknade var alltså det handläggarna nu begär, nämligen ett medicinskt underlag för bedömning av förmåga att arbeta vid sjukdom, förkortat MU. Att så ofta blundade och beviljade är inte godtagbart. Risken för den motsatta rättsosäkerheten, att människor felaktigt skulle ha fått avslag, var mindre eftersom de handlingarna var kompletta. Där fanns det som skulle finnas. Felet, om man ska tala i revisionstermer, har alltså begåtts av läkarna. har fått ägna tid åt att hämta in kompletteringar och får då kritik för långa handläggningstider. kan ju inte klandra en yrkeskår. De klandrar , eftersom är regeringens myndighet. sätter tryck på som trycker på regeringen som trycker på som i sin tur ökar trycket på läkarna. Det är en katten-på-råttan-och-råttan-på-repet-kedja. granskning är alltså en tillbakablick. tog itu med problemet med otillräckliga beslutsunderlag när handläggarna instruerades att skicka tillbaka bristfälliga underlag till läkarna för komplettering. har alltså på sätt och vis inlemmat det särskilda läkarutlåtandet i sitt vanliga beslutsunderlag. Det särskilda läkarutlåtandet är det som belyser sjukdomens konsekvenser för arbetsförmågan i relation till arbetsuppgifterna. Det är också de försäkringsmedicinska rådgivarnas nya roll. De gör den bedömning av arbetsförmågan som behandlande läkare ofta underlåter att göra. Utskottet har tittat på resultat och rättssäkerhet i granskning och konstaterar att brast i hanteringen . Men har det inte lätt. Är de noga med underlagen får de kritik för att hanteringen drar ut . Släpper de igenom bristfälliga underlag får de kritik för bristande rättssäkerhet. Med tanke på det korstryck de fortfarande lever under gör de verkligen ett storartat jobb. Slutsatsen, fru talman, är att beslutsunderlagen ska vara korrekta. Inget beslut om sjukpenning bör fattas av med mindre än att de viktigaste uppgifterna finns med, nämligen diagnos, beskrivning av hur arbetsförmågan är nedsatt i förhållande till de arbetsuppgifter den försäkrade har och patientens egen skattning av sin arbetsförmåga.