prot · GW09108 · 2009-04-28 00:00:00 — Men ännu har ingen redovisning skett av hur denna försäljning ska gå till och vad som ska vara avgörande vid försäljning, det vill säga högsta pris eller fungerande konkurrens- och prispress genom en mångfald av olika aktörer. I har privatiseringen av apoteken lett till att ett statligt monopol har bytts ut mot ett privat oligopol där tre läkemedelsgrossister nu dominerar marknaden. har priserna stigit rejält. Det är därför jag har ställt följande frågor: Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att garantera att konsumenterna inte drabbas av högre priser efter en försäljning av apoteken? Vilka åtgärder avser näringsministern att vidta för att säkerställa konkurrensen? Jag har fått till svar från statsrådet en modell för prissättning av läkemedel som inte klart och tydligt talar om att den verkligen kommer att garantera att konsumenterna inte drabbas av högre priser. Jag ser i alla fall inte att det finns en garantistämpel. Det kanske statsrådet kan svara lite mer på. I svaret till mig sade bland annat följande, fru talman: Enligt har apoteksmonopolet resulterat i begränsad tillgänglighet för den svenska befolkningen, med få försäljningsställen och begränsade öppettider. En ökad tillgänglighet till läkemedel ska bland annat uppnås genom fler apotek och öppettider som är bättre anpassade till befolkningens behov och önskemål. Det, fru talman, är enkelt att åstadkomma. Man behöver inte sälja några apotek. Regeringen kan skriva ett regleringsbrev och ge uppdraget att ha öppet på andra öppettider och starta butiker där det inte finns apotek . Det hade varit enkelt. Man behöver inte gå den krångliga vägen. Varför har statsrådet inte gjort så? Hade det inte varit enklare att på det sättet få en ökad tillgänglighet? Vi äger , och det kan man åstadkomma själv. När det gäller att säkerställa konkurrens och undvika oligopolsituationen tycker jag inte att jag har fått ett svar. Det står visserligen att man ska låta de enskilda entreprenörerna bilda ett nyinrättat bolag, där målet är att delägarna ska kunna köpa ut sina apotek. Men vad är det som hindrar att de inte köps upp av läkemedelsgrossisterna på samma sätt som har skett i ? Finns det någon form av årsgaranti på att de inte kommer att säljas utan ska gå tillbaka till staten? Hur har statsrådet tänkt i frågan? 43 FINN (): Denna fråga ska debatteras i kammaren , och det kommer säkert att komma ett förtydligande på frågor då. Låt mig säga att det finns en villfarelse i en del av argumenten som läggs fram. Jag ska inte föregripa socialministerns eget svar, men vi i alliansen tycker att ett krav på ett monopol, ett av de sista i världen, är förvånande när alla andra länder har visat att de har fått en bättre tillgänglighet än i . Siffrorna är sådana att det finns ett apotek eller utleveransställe per 10 000 svenskar, medan det kan vara ett per 3 000 och motsvarande i resten av vår närliggande omgivning i västvärlden. Monopol är något som kramas av framför allt dem som bär en socialistisk ideologi eller, ännu värre ibland, en totalitär ideologi. De har förutsättningen att de ibland skapar billiga system. Vi känner alla till brödpriserna i tidigare , men var det otillgängligheten som var deras . Det var köer till allt. Den tragiska sanningen är att det som säger som en socialistisk lösning, att behålla monopolet och i stället skriva ett regleringsbrev, har inte Socialdemokraterna lyckats med. Den faktiska informationen är att har såväl antalet apotek som framför allt apoteksombud minskat i . Då skulle jag vilja ställa en retorisk motfråga till , som föreslår detta geniala knep för socialministern att, i stället för att ha en omreglering som garanterar en tillgänglighet motsvarande resten av , som är viktig för att patienter ska få tillgång till mediciner när de behöver dem, skriva ett regleringsbrev som inte ens Socialdemokraterna har varit förmögna att föra fram. Tillgängligheten minskade successivt vid regeringsmakten. Det rådet kan jag varmt be socialministern bortse från. När det sedan gäller prismodellen har en väldigt noggrann utredning gjorts, och man har brottats med den här modellen och delvis följt det norska exemplet. är det heller inte sant att norrmännen här har landat helt fel, för man har hittat fram till en mer priseffektiv läkemedelskostnad även i . Då har vi gynnats av fördelen att kunna titta på hur ett grannland har utvecklat omregleringen. Det gäller även för , där man har sett möjligheten att få en större tillgänglighet bekräftad och successivt också en prismodell under kontroll. Något som är väldigt viktigt i socialministerns svar är den så kallade solnedgångsparagrafen. Fastän vi inom alliansen är helt övertygade om att omregleringen är nödvändig för att stärka tillgängligheten och de andra goda krafterna, som socialministern pekade på att vi bedömer komma, gör vi en uppföljning av denna omreglering . Det blir då en nödvändig uppföljning, och man har från departementet också givit ett uppdrag åt och att se till att det här sker på ett ansvarsfullt sätt. Jag tycker sammanfattningsvis, fru talman, att man kan se den bristande tillgängligheten den förra interpellationen gällde vården, och gäller det de nödvändiga läkemedel man behöver som en problematik som Socialdemokraterna har varit helt oförmögna att lösa utan har förvärrat under sina år vid makten. Jag tror att vi kommer att kunna lösa de andra problemen framgent om vi aktivt följer upp dem. Men tar vi inte det här steget utan envist kramar och håller fast vid ett monopol fjärmar vi oss alltmer från resten av världen på ett sätt som inte är en god tradition när det gäller svenska folkets vilja att utveckla vårt land inom hälso- och sjukvården. 44 Socialminister (): ska genomföra debatt och fatta beslut med anledning av dessa frågor, och det är naturligtvis en väldigt viktig milstolpe på vägen mot en marknad som är omreglerad. Det är ingen marknad som kan avregleras, om vi vill ta ansvar, utan det handlar om att hitta en ny reglering som gör att vi bibehåller den säkerhet som finns på marknaden men ger fler aktörer möjlighet att agera på det här området. Det övergripande syftet är att öka antalet apotek och att höja servicenivån. Då säger : Men vore inte det kloka då att ge order om att starta fler apotek eller ha mer generösa öppettider? Ställer man den frågan till säger de: Nej, där har vi nog kommit till vägs ände. Det är klart att regeringen kan vilja sådant, men då får man nog vara så vänlig och skjuta till nya pengar till . Jag har svårt att se framför mig någon regering som över budgeten kommer att skjuta till ytterligare pengar för att ska öppna nya verksamheter. Vägen dit handlar nog om det som vi landar på, nämligen att öppna för fler aktörer att bli verksamma, att få konkurrens på det här området och därmed att kunna hålla koppel på kostnaderna som vi får fler apotek. Utvecklingen i visar ju på en ökning av antalet apotek med . I interpellationen finns det en uppgift som gör gällande att regeringens förslag skulle innebära att maximalt 261 av 900 apotek kommer att finnas kvar i, som det heter, samhällets ägo, vilket jag antar är statens ägo. Men det som vi bestämmer om nu är att staten ska behålla hälften av de drygt 900 apotek som vi har. Inom ramen för de statliga apoteken ges små aktörer möjlighet att köpa enskilda apotek. Här finns det glädjande nog ett jättestort intresse hos många farmaceuter som upplever sig inlåsta i monopolet och vill pröva vingarna. Det är kvinnor, som säger att de vill starta egen verksamhet, att de har en egen idé och skulle vilja göra på ett lite annat sätt. Jag ser väldigt positivt på deras möjligheter att få starta egen verksamhet. Det upplägget är det som kommer att leda till en annan situation än den man har i , där man har fått ett fåtal stora aktörer, dock med låga priser. Vi tror att det är bra med möjlighet för fler små att agera på det här området. Vad hindrar att de inte köps upp, frågar . Den frågan har vi inte reglerat ännu, utan den får vi tillfälle att komma tillbaka till. I sålde man till rejäla underpriser till apotekare som senare kunde sälja dem med ganska god avans. Idén ska naturligtvis inte vara att skattebetalarnas pengar fördelas på det viset. Tvärtom har vi ett ansvar för att öppna marknaden så att det finns små aktörer men också se till att vi tillvaratar skattebetalarnas intresse av de värden som finns i det fina företaget . 45 (): Det spännande med de här debatterna är att man kan få väldigt intressanta svar. säger socialministern att anledningen till att inte ökar tillgängligheten och finns på fler ställen med andra öppettider är att det inte finns ekonomisk lönsamhet. Då ska man släppa in marknaden, och helt plötsligt dyker lönsamheten upp. Det där är en ekvation som för mig inte går ihop, fru talman, men statsrådet kan säkert redovisa hur han har tänkt. Min fråga blir då både till Finn , som också har varit med i debatten, och till : Kan man garantera ökad tillgänglighet även i glesbygd? pratar jag om glesbygd, inte om storstäder eller städer med 100 000 invånare. Jag pratar om glesbygder där det finns kommuner med kanske mindre än 6 000 invånare. Är det där de nya apoteksföretagen kommer att etablera sig? Ska finnas där det egentligen inte finns någon marknad, men man ska tillhandahålla öppettider och de privata företagen ska kunna göra vinst där det är väldigt stora upptagningsområden? Precis det håller man nu på att göra i , när man flyttar vårdcentraler in i där den sämsta folkhälsan egentligen inte finns. Är det den utvecklingen vi kommer att se? För mig är det solklart att man kan ge det här regleringsbrevet. Det handlar bara om vilka krav man ställer på . Är det så att ska ha vinstmaximering som enda mål kommer det naturligtvis att leda till att man säger att man inte kan ge det. Jag har inte uppfattat att har gått dåligt . Det är inte min bild. Men statsrådet kanske har en annan bild, så det vore intressant att få reda på det. När det gäller att säkerställa konkurrensen och inte få en oligopolsituation som i tycker jag inte att jag har fått ett tillräckligt bra svar, fru talman. Det man säger är att man ska se om det går att göra någonting åt den. Men jag är ganska säker på att man kan åstadkomma det här ganska snabbt. Vi har sett vad som hände vid avregleringen på energisidan. Där har vi nu ett oligopol, och det har inte lett till lägre priser. Det är därför jag har ställt den här frågan om åtgärder för att garantera att konsumenterna inte drabbas av högre priser efter en försäljning. Kan man garantera det? Kan jag få en garanti här och ? Det skulle vara intressant om man tordes lova att vi ska få lägre priser, för jag har hört det där lite för för att tro på det. Hur tänker man säkerställa att det inte blir något oligopol? Kan man garantera priser? Kan man garantera ökad tillgänglighet även i glesbygden och andra öppettider än vad man har ? Det skulle jag vilja veta, fru talman. 46 FINN (): är verkligen en riktig monopolfantast. Här sparas det inte på orden om alla fördelar med monopolet. Jag är säker på att känner till energimarknaden från sin del av riksdagsarbetet. Jag kommer själv ihåg taximarknaden, som var ett monopol . Naturligtvis var den avregleringen just så dramatisk som vi inte vill att det ska bli med apoteksmonopolet, utan vi tar det försiktigt för att inte den turbulensen ska inträffa. Frågan är, , om det är någon som vill ha tillbaka aktiebolaget svenska taxi med den dåliga tillgänglighet och den höga prisbild som kännetecknade det . Jag tror knappast att det är ett framgångsrecept. Jag vill påstå att det här är en fullständigt nödvändig utveckling. Om man till och med ifrågasätter att det här skulle drivas i ett statligt företag undrar jag: Vad vill då egentligen ? Vill hon gå tillbaka till något slags myndighetsutövning av apoteksväsendet? Eller vill hon kanske ännu hellre att departementet självt ska bedriva all läkemedelsdistribution direkt? Då slipper man ju ha det här som ett vinstmaximerande system. Nej, fru talman, det är dags att vi kastar det här monopolet över ända men gör det så ansvarsfullt som vi har gjort . Då tycker jag ändå att det har gått relativt fort, genom att man har jobbat mycket effektivt på departementet, utrett och gjort uppföljning av utredarens förslag fram till den, vill jag påstå, mycket glädjande debatt som vi ska ha i kammaren om en väldigt klok proposition, som utskottet har tagit till sig. Jag är säker på att vi kommer att få en fullödig belysning av de här problemen och vill därför inte uppehålla mig mer vid det utan ställa en sista fråga till . Jag inledde med att säga att det verkar som att är en fantast av monopol. Vill hon om hon får styra återgå till en monopolverksamhet i apoteksdriften i , givet alla de goda förutsättningar som hon så illustrativt beskriver i talarstolen? 47 Socialminister (): Om har satt sig in i den här frågan det är jag säker på att hon har gjort eftersom hon sitter i näringsutskottet som har ett särskilt ansvar för de här frågorna vet hon att den prismodell som är föreslagen och som ska ta ställning till beräknas kunna pressa priserna ganska rejält. Det är någonting som har kommit fram under trycket det meddelas av läkemedelsindustrin att det kommer att sparas många hundra miljoner på detta område av att man vet att det kommer att bli konkurrens på det här området. Det kommer att komma in flera aktörer. Det är bara att använda regleringsbrev, säger , och jag förmodar att det är ägardirektiven till företaget . Detta företag har gjort vinst . Antingen tillför man då pengar till staten för att de ska kunna sköta uppgiften att starta nya apotek eller tar man från statens sida inte in så mycket pengar från . Hur mycket pengar anser att det är värt att lägga ytterligare på över statsbudgeten? Hur tänker hon finansiera det? När det gäller glesbygden finns det väl redogjort för i propositionen inför det ställningstagande som kommer att göra hur vi avser att säkerställa att glesbygden inte utarmas utan tvärtom får möjlighet till nya apotek. Det som vi har sett i är att det har tillkommit många nya apotek. Är man orolig för att det ska bli färre i glesbygden är man välkommen att titta runt i för att se att i glesbygden har antalet apotek ökat, i intet fall har det minskat. Än en gång, fru talman, är syftet med omregleringen av apoteksmarknaden att öka tillgängligheten. Det finns alltför många människor som har väntat alltför länge, blivit bekymrade över en situation där de kanske inte fått tag på nässprej till sina barn eller huvudvärkspulver , eller vad det nu är som är problemet. Men över allt: Monopolet har kommit till vägs ände. Vi vill förändra det här och möjliggöra för fler personer, inte minst för kvinnor inom apoteken, att driva egen verksamhet och utveckla den. Jag tror att konkurrens är bra. Jag tror att det behövs en reglering för att säkerställa att de produkter som är potentiellt farliga hanteras på ett visst sätt också , men jag tror att det här kommer att öppna för nya möjligheter. Vi kommer att få se en servicenäring som kommer att blomstra framöver. 48 (): Jag är socialdemokrat och står naturligtvis bakom den socialdemokratiska motionen och den reservation som finns i utskottsbetänkandet i den här frågan. Jag tycker att det är viktigt att vi diskuterar vad vi ska ha de statliga bolagen till. Statsrådet säger att det inte finns någon marknad för att utöka verksamhet. Då blir min fråga: Vem inom det privata kapitalet tror att marknaden ska ta ansvaret? Det blir märkligt. Först säger man att det inte finns någon marknad. Där det inte finns någon marknad ska vi släppa in marknaden. Nej, jag får det inte att gå ihop. Finns det en marknad och ett behov skulle man kunna göra det enkelt för sig och släppa in eller ge ett vidare uppdrag. Jag har ingenting emot att det finns nässprej i affärer. Det framgår av Socialdemokraternas reservation och argumentation i utskottet. Men läkemedel är inte vilken vara som helst, och det är i alla fall och jag överens om. Inte vem som helst kan få sälja läkemedel. Det handlar om människors hälsa, och det måste vi vara aktsamma om. Jag har fortfarande inte, fru talman, fått något svar. Det kanske är många som inte kommer att lyssna på debatten , så det är bra om man kan få svar på frågan: Kan garantera ökad tillgänglighet även i glesbygd vad gäller öppettider och antalet butiker? Kan vi få en sådan garanti? Kan vi få garanti för att konsumenter inte drabbas av högre priser efter försäljningen av ? Jag skulle vilja höra ett rakt ja som svar på de frågorna. Då blir jag glad i alla fall. 49 Socialminister (): är ett fint företag som har fyllt sin funktion väldigt väl inom ramen för politiskt beslutade ramar. Man kan fundera varför argument inte kan tillämpas på fler områden, låt oss säga på livsmedelsområdet, bilförsäljningsområdet eller vad det nu kan vara. Vilka är de principiella grunderna? Vi säger att läkemedel är en särskild vara som behöver omges med ett bestämt regelverk. Där tror jag att vi är överens. Sedan hamnar i problem. När hon ska argumentera vidare visar det sig att hon använder argumentet att monopolet är bättre som distributionskanal till de många människorna och når vidare. Då tycker jag att hon argumentationsmässigt hamnar i en svårighet. Om statliga monopol är bättre på att distribuera de här produkterna, varför är man inte bättre på andra produkter? Det tycker jag är den principiella frågan. Vi skriver att det går att genom en prismodell frigöra ytterligare resurser genom att få en snabbare sänkning av kostnader för till exempel generika än vad man har kunnat inom ramen för det gamla systemet. Det hoppas jag att kommer att fatta beslut om . Därmed kommer det att frigöras pengar som kan användas för tillkomsten av nya apotek i områden där det saknas apotek. som försvarar den nuvarande modellen, som har kommit till vägs ände, blir svaret skyldig: Hur ska hon förklara för människor som kommer att få apotek att de med Socialdemokraternas politik inte skulle ha fått det? Överläggningen var härmed avslutad. Kammaren beslutade på förslag av tredje vice talmannen att ajournera förhandlingarna till . 11 § Svar på interpellation 2008/09:450 om tillgången till medicin 50 Socialminister (): har frågat mig vilka åtgärder jag ämnar vidta för att säkra allas tillgång till den medicin de behöver. Det är en angelägen fråga som tar upp, och jag vill verkligen understryka vikten av att alla människor får tillgång till nödvändiga läkemedel. Ingen ska tvingas att avstå från medicinering av ekonomiska skäl. Dagens högkostnadsskydd gör att varje individ betalar högst för sina läkemedel inom förmånen. Naturligtvis kan utgiften upplevas som stor vid ett inköpstillfälle, speciellt om man har pressad ekonomi. har därför ett system som ger möjlighet att dela upp betalningen över . Uppdelningen innebär en månadskostnad på . Till detta belopp läggs en aviseringsavgift om per faktura. I delbetalningssystem ingick omkring 500 000 kunder, varav 220 000 är Apodoskunder. skickar ut 230 000 avier till kunder till ett värde av . Kreditprövningen av delbetalningskunder har varit i drift . görs ca 13 000 kreditprövningar. Av dessa beviljas kredit. Av de som inte får kredit har fler än en anledning till avslag. De flesta kunder får avslag beroende på betalningsanmärkning eller skuldsaldo hos . Jag vill i detta sammanhang framhålla att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller få dem tillgodosedda på annat sätt har, enligt socialtjänstlagen, rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Enligt allmänna råd (SOSFS 2003:5) bör ekonomiskt bistånd omfatta skäliga kostnader för bland annat läkemedel som förskrivits av behörig hälso- och sjukvårdspersonal och som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner med mera. Den enskilde kan således vända sig till för att ansöka om ekonomiskt stöd vid inköp av läkemedel. gör då en individuell bedömning och utgår ifrån de förutsättningar som föreligger i det enskilda fallet. Med hänsyn till att vi i har ett högkostnadsskydd för läkemedel, ett delbetalningssystem på apoteken samt dessutom möjligheten att beviljas ekonomiskt bistånd för läkemedel som ingår i läkemedelsförmånerna har jag inte för avsikt att initiera några förändringar på området. Då , som framställt interpellationen, anmält att hon var förhindrad att närvara vid sammanträdet medgav andre vice talmannen att i stället fick delta i överläggningen. 51 (): Tack, socialminister , för svaret till , som tyvärr inte själv kan medverka. Hon har goda skäl för sitt förhinder. I interpellation beskriver hon systemet med högkostnadsskydd som vi har. Om man inte kan klara att betala medicinen direkt har man möjlighet att göra en månadsavbetalning. Tyvärr fungerar det inte. Det har framkommit under en hearing i om att man beräknar att ca 90 000 svenskar inte får lov att köpa den medicin de behöver på avbetalning. När medicin köps på avbetalning görs en sedvanlig kreditprövning, precis som socialministern beskriver i sitt svar. Har man exempelvis en skuld hos kronofogden, beskriver , får man inte köpa medicin på avbetalning, likaså om man har för låg inkomst, vilket en del människor som inte har hunnit vara ute i arbetslivet har. Därmed nekas man alltså en medicin man kan behöva därför att man för tillfället inte har råd att hämta ut den. Det här drabbar särskilt grupper i samhället som av en eller annan anledning hamnat i ekonomiskt obestånd. Människor med mindre ekonomiska resurser tenderar dessutom oftare att vara sjuka, och vi vet att många människor inte hämtar ut sina ordinerade mediciner just på grund av bristande betalningsförmåga. När sjukdom förblir obehandlad får det många följdeffekter, vilket leder till bekymmer för patienten och till högre kostnad för vården i längden, och detta drabbar hela samhället. Det blir alltså en oekonomisk situation för samhället men också en svår situation för den enskilde därav fråga till socialministern. Jag tycker dessvärre att socialministern är ganska undfallande i svaret. Han hänvisar till att de flesta kunder får avslag beroende på betalningsanmärkning eller skuldsaldo hos men hänvisar till . Det är socialnämnden som då ska kunna ta ställning. Bara för att man har en betalningsanmärkning eller skuldsaldo hos betyder det ju inte att man uppbär försörjningsstöd. Det kan faktiskt vara så att man har en låg inkomst och en väldigt dålig ekonomi utan att ha försörjningsstöd. träffade jag en kvinna som är ordförande för , en förening som hjälper överskuldsatta människor. De lever ofta på väldigt låga inkomster. Det finns pensionärer som också har låga inkomster och som inte har försörjningsstöd. Man kan ha dragit på sig betalningsanmärkningar eller fått ett skuldsaldo hos . Det behöver inte betyda att man är en dålig människa, som en del försöker framhålla, bara för att man har betalningsanmärkningar eller har ett saldo hos kronofogden, utan det kan vara konkurs eller andra orsaker till betalningsanmärkningen eller skuldsaldot hos . Därför tycker jag att svaret är lite defensivt. Då blir frågan: Vem hamnar ansvaret hos? Om man inte har möjlighet att få försörjningsstöd och inte heller har råd att hämta ut medicinen, vem ska då ställas till ansvar om man hamnar i situationen att man blir väldigt sjuk? Sjukvården måste ju ta hand om en person som är svårt sjuk, och svaret på sjukdomen kan vara medicin. Det är just den gruppen människor som inte har råd att hämta ut sin medicin och dessutom inte får dela upp betalningen som lyfter fram. Jag skulle vilja att socialministern försöker att utveckla svaret, för det finns människor som har dålig ekonomi men som inte lever på försörjningsstöd och därmed inte kan vare sig få stöd från socialnämnden eller få ta del av avbetalningssystemet på . 52 FINN (): Jag ger mig in i den här debatten för att jag vill vidga perspektiven något i en viktig fråga som är ställd av interpellanten.