prot · GW0991 · 2009-03-25 00:00:00 — För dessa män behövs en lagändring. står så klart fast vid att den elektroniska övervakningen ska kunna användas. De män och i vissa fall kvinnor som systematiskt förföljer en annan person och inte bryr sig om att de överträder besöksförbudet får faktiskt finna sig i att en fotboja registrerar hur de rör sig inom ett visst område. När det gäller frågan om sexualbrott och samtycke kan jag inte låta bli att säga något om den även om jag tyvärr inte ser någon från på plats. Jag har debatterat denna fråga så . fick vi också en ny sexualbrottslag. Redan då yrkade att vi skulle ha en sexualbrottslagstiftning som utgår från att det måste finnas samtycke till alla sexuella gärningar. Tillsammans med och reserverade vi oss för att tillsätta en utredning om samtyckeskravet, men Socialdemokraterna, sade nej till detta, även om några vänsterpartister glädjande nog bröt mot sin partilinje och röstade för vår reservation. Dock inga miljöpartister, men då är det ju ännu mer glädjande att nu har ändrat sig och reserverar sig för en samtyckesreglering. Det är intressant att de gör det nu när alliansen redan har tillsatt en utredning som ska se över hur den nuvarande lagstiftningen fungerar och om dagens krav på tvång ska ersättas med en samtyckesreglering. Men det är som sagt var glädjande att fler ställer sig bakom krav. Det finns mycket mer att säga om mäns våld mot kvinnor. Det är helt enkelt avskyvärt att så många kvinnor ska tvingas leva i ständig skräck. De vet aldrig när nästa slag kommer. Som många andra har varit inne på finns det dock även andra, barn, i familjerna som lider. De kanske inte själva blir misshandlade, men att gång på gång behöva se och uppleva hur pappa misshandlar mamma är som jag ser det en psykisk misshandel. Det är också ett brott; pappan begår ett brott även mot sina barn som tvingas uppleva detta. Dessa barn får inte glömmas bort. Redan när den förra socialdemokratiska regeringen ändrade lagstiftningen så att barn som bevittnar våld kan få en möjlighet till brottsskadeersättning yrkade vi i och reserverade oss för att barn skulle ses som målsägande som faktiskt har utsatts för brott psykisk misshandel. Då sade Socialdemokraterna, nej. Det känns i och för sig glädjande att Socialdemokraterna här i kammaren säger att de har ändrat sig, men blir det lite pinsamt när ni nu höjer röstläget när det faktiskt var ni själva som stoppade det tidigare. Det hade kanske varit bättre att vara lite klokare tidigare. Jag tycker att det blir ännu pinsammare när Socialdemokraternas debattör här i kammaren, Elisebeht , kritiserar att vi inte tar upp frågan i det betänkande som ligger på bordet. Det har Elisebeht själv varit med och beslutat om, när vi fattade beslut om att vi skulle ha en förenklad behandling av de motioner som togs upp . Vet inte Elisebeht vad hon själv är med och fattar beslut om? Det känns som om det börjar bli en trend inom arbetarrörelsen. Till slut vill jag också säga att har kommit med en bra rapport om just detta. Det vill jag tacka för. De pekar ut precis de frågor som vi debatterar här och behovet av att barn också ska ses som målsägare som blivit utsatta för brott. Med detta vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. (Applåder) I detta anförande instämde (). 40 ELISEBEHT () replik: Låt mig klarlägga en sak: Jag sade i mitt anförande att när den här motionen behandlades motiverade ni inte varför ni avslog den. Det får titta efter i betänkandet vad gäller den nationella handlingsplanen. Precis som jag sade i början av mitt anförande har vi ett särskilt yttrande där vi talar om för läsaren vad vi har tagit för ställning. Vi har alltså inte ändrat oss på de flesta punkterna dock när det gäller den här. är vi alltså på samma linje, . säger du att jo, detta borde betraktas som psykisk misshandel. Det är precis vad ni sade . Men varför händer det då inget? Ni ingår ju i regeringsunderlaget. Hur i jösse namn ska omvärlden tolka detta? Här har ni i flera debatter med emfas hävdat att det bör vara en annan ordning än den vi har . Men när ni kommer till grytorna överger ni plötsligt denna er idé som vi nu stöder. Vi har tagit till oss av den kunskap som finns, och vi är inte sämre än att vi kan säga att vi ser att de reformer som vi genomförde förra mandatperioden, med brottsskadeersättning och ytterligare ansvar, inte räcker. Det duger inte. Barnen är värda något bättre än vad vi nu har, och det kommer vi inte att skämmas för. kan raljera hur han vill i talarstolen vi kommer inte att skämmas för den ståndpunkten, utan vi har faktiskt motionerat i ett par omgångar och sagt samma sak varje gång: Vi vill ha en utredning till stånd, men du tillsammans med dina allianskamrater, , avslår detta och har faktiskt inte motiverat det på något sätt som går att utläsa. 41 () replik: Elisebeht fortsätter att tjata om precis samma sak. När vi fattade beslut i justitieutskottet om att vi skulle ha förenklad behandling av de motioner som handlar om saker som behandlades , varför sade inte Elisebeht då att de ville ha en behandling av just det här området eftersom de hade ändrat ställning? Då hade det ju funnits med i betänkandet. Men Elisebeht satt tyst. Hon får därför kanske vara lite självkritisk i stället för att vara kritisk mot oss. Man får också säga att det är ganska sällan Socialdemokraterna säger att det de har gjort inte duger, så det är glädjande att ni nu har kommit på att vi hade rätt och att ni nu stöder oss. Alliansregeringen kan inte hinna ändra all lagstiftning som ni har gjort dåligt . Det tar faktiskt lite . Men vi tänker ha kvar regeringsmakten även nästa mandatperiod, så vi kommer att fortsätta att jobba med de här frågorna. Då kommer vi också att få se en förändring. Förhoppningsvis kan vi vara överens då, men det verkar som om Socialdemokraterna har olika politik i majoritet och opposition, så det är svårt att veta. 42 ELISEBEHT () replik: Det är riktigt, med terminologi kommer jag att fortsätta att tjata om samma sak. Vi tycker att den här frågan är väsentlig och viktig. Det är bra om diskuterar sakfrågan och inte formfrågan. Majoriteten får väl ta ansvar för betänkandet i dess helhet. Det är ju så att ni har avstyrkt vår motion. Ni gjorde det och ni gör det nu igen, visserligen summariskt. Men det kan väl inte innebära, herr talman, att man inte får debattera en fråga som finns i betänkandet. Jag förstår faktiskt inte den upprördheten. Det är självklart så att den här frågan kommer att leva till dess att vi har en utredning på plats. Om det nu är så att tycker att det här är en viktig fråga, att ni står fast vid er uppfattning men att ni tyvärr inte har hunnit göra någonting åt detta , hur ska omvärlden uppfatta det? Vad är det som kan vara viktigare än barnens rättigheter och att ge skydd och stöd till de barn som vi nu talar om? Jag har försökt beskriva vad det är för verklighet barnen lever i. Då undrar jag vad i jösse namn man har för prioriteringar om just den här frågan inte kan hinnas med . Sedan har jag en fråga till och den gäller barnahusen. Ni avstyrker också vår motion där vi hävdar att barnahus bör finnas i hela landet. De bör också ha ett klart uppdrag att de ska rikta sig till alla barn . Det ser väldigt olika ut. Jag vet att det pågår ett arbete för att definiera vad barnahusen ska göra, men ni avstyrker de facto vår begäran att barnahus ska finnas tillgängliga för alla barn i hela landet. Varför då, ? 43 () replik: Nej, det är absolut ingen som har sagt att vi inte ska debattera den här frågan, men klaga inte på att den inte finns med i den förenklade behandlingen av frågorna. Det har ni själva varit med och fattat beslut om. Det finns andra jätteviktiga frågor som också får en förenklad behandling i det här betänkandet. Det är väl inget konstigt med det. Elisebeht är något av doktor och mister . När Socialdemokraterna var i regeringsställning var Elisebeht hon ville debattera de här frågorna förra mandatperioden också oerhört angelägen om att vi inte skulle bråka i så här viktiga frågor. De drabbade kvinnorna, de drabbade barnen var viktigare än den politiska retoriken. Men när Elisebeht och befinner sig i opposition betyder det uppenbarligen ingenting. är den politiska retoriken det viktigaste. ska jag också säga, för jag tittar på där borta, att vi har ett jättebra samarbete inom det tvärpolitiska manliga nätverket här i , där vi jobbar med de här frågorna. Där har vi ett alldeles utmärkt samarbete över blockgränserna, och vi behöver inte ha någon partipolitisk oenighet om vad vi ska göra och hur vi ska jobba. Man ska betona att det också finns ett gott samarbete här i om de här väldigt viktiga frågorna. Till slut vill jag säga några ord om barnahus. Det är ju något som håller på att genomföras. Det ska finnas barnahus i hela landet. Varför ska man skriva ett tillkännagivande till regeringen om att de ska göra någonting som de redan gör. Sedan finns det vissa detaljer som vi inte håller med om och därför kunde vi inte heller tillstyrka motionen. 44 (): Alla som har talat med en kvinna som levt i en våldsam och skräckfylld miljö, som det innebär att bli misshandlad i sitt eget hem, det som borde vara den tryggaste platsen på jorden, blir också sporrad att försöka göra allt som står i ens makt för att komma åt det här problemet. Det är absurt att mäns våld mot kvinnor fortfarande en bit in är så utbrett och vanligt att vi om och om igen måste debattera hur vi ska kunna gå vidare, hur vi ska kunna skärpa lagen ytterligare och så vidare. Men precis så illa är det. Trots att det har uppmärksammats i kampanjer om jag håller med dem som har sagt att det behövs ännu fler, men det har gjorts om och om igen och det har gjorts många andra saker för att komma till rätta med detta så fortsätter män att slå sina fruar, sina före detta fruar och flickvänner i lika stor omfattning, verkar det som, och kanske mer . Kvinnojourerna gör ett fantastiskt arbete för att ta hand om den akuta situationen. Det är ju det de kan hjälpa med. De kan se till att kvinnor och barn just akut får den hjälp de behöver. Vi kan diskutera hur det ska utformas exakt, om kommunen ska ha ansvaret eller inte, men det är viktigt att vi satsar på den här verksamheten. Regeringen har faktiskt lagt mer pengar på den för att visa att man inser hur viktigt det är. Kvinnor som ofta själva har varit drabbade kan också ha en annan förståelse och därför hjälpa på ett sätt som en myndighet kanske inte kan. är det, som många har varit inne på, den handlingsplan lades fram som ska vara ett strategiskt instrument för att man samlat ska kunna se på de här frågorna och sätta in åtgärder på många olika punkter. har redan fått i uppdrag att utvärdera hur det går med handlingsplanen punkt för punkt. Det är väldigt bra. Det man redan kan se är att arbetet har intensifierats på många punkter och inom många myndigheter. Det vi också tyvärr kan se är att insatserna fortfarande inte räcker. Vi hade besök för sedan i justitieutskottet av företrädare för Brå, bland andra generaldirektören. Han konstaterade då att uppklaringsprocenten när det gäller våld i nära relationer borde kunna öka från , som det är , alltså en tredjedel, till åtminstone genom en del åtgärder. Han nämnde bland annat att fler vittnen skulle höras. Där kan man också tänka sig att barnens vittnesmål blir dokumenterade, deras upplevelse av det som har hänt. Fler skador ska dokumenteras . Fler brottsoffer borde motiveras att delta i utredningen. är det två av tre som gör det. Det är väl en framgång, men det borde alla göra som har blivit utsatta för detta fruktansvärda. Fler misstänkta skulle också förhöras och brottsoffer med utländsk bakgrund uppmärksammas särskilt. I de fallen ännu färre brott upp än de som rör svenskfödda. Det här är ganska enkla åtgärder som mer handlar om hur polisarbetet organiseras och hur stor vikt man lägger vid brottet än om ökade kostnader. Jag läste i polisens budgetunderlag för 20102012, och där skriver man att arbetet mot brott i nära relationer nu ska intensifieras. Målsättningen är att antalet anmälningar ska öka, att mörkertalet ska minska och att stödet till de drabbade ska förbättras; en målsättning som jag tror att vi alla hoppas också ska uppnås. Lagstiftningen ska också skärpas ytterligare, och några har nämnt . Jag tror att de förslag som den kommer med är steg i helt rätt riktning. De föreslår att en ny brottsrubricering ska införas som ska kallas olaga förföljelse. är det så att en person som förföljer en annan utan att gå till handgripligheter inte straffas för det. Den psykiska press som det innebär för den som vet att hon ständigt är övervakad, att någon faktiskt bevakar varje steg hon tar, kan vara lika psykiskt påfrestande som att bli fysiskt attackerad. Lagen om besöksförbud för män som misshandlat föreslås också bli ersatt av en lag om kontaktförbud. Det är alltså en betydlig skärpning. Många trakasserar ju sina före detta kvinnor med sms till exempel, som också kan vara väldigt påfrestande, alltså kontaktförbud i stället för besöksförbud. Sedan finns möjligheten att övervaka dem som har fått den domen med elektronisk fotboja. De föreslår också bättre skydd för personuppgifter. är det fortfarande ganska enkelt att få tag i skyddade uppgifter. Det kan naturligtvis få förödande konsekvenser för en kvinna som är förföljd. Straffbestämmelserna för kvinnofridskränkning kommer också att ses över. Förhoppningsvis kan fler kvinnor än få hjälp via den här skärpta lagstiftningen som jag verkligen hoppas kommer att träda i kraft . Några har också nämnt Nationellt centrum för kvinnofrid i , men jag vill också göra det. Deras betydelse växer i styrka. Den kvinnofridslinje för våldsutsatta kvinnor som drivs av dem på regeringens uppdrag har fått ett stort genomslag under det år den har varit verksam. kommer drygt 3 000 samtal in från hela landet. 36 000 våldsutsatta kvinnor har hört av sig . Det är skrämmande, men det visar också att linjen fungerar och att många kan få hjälp via den. Nationellt centrum gör också undersökningar där man jämför hur bra kommunerna är på att visa hur en kvinna som har utsatts för våld kan få hjälp via till exempel hemsidan. saknade varannan kommun sådan information på sin webbplats, men 2008 får i stället varannan kommun högsta betyg av detta centrum därför att de så tydligt redovisar på vilket sätt, var, när och hur en kvinna som har utsatts för våld kan få hjälp. Det här visar att systematiska uppföljningar är ett bra sätt att arbeta på. Det är trist att var femte kommun fortfarande saknar relevant information på sin webbplats, och det finns fortfarande mycket att göra. Det kan få ödesdigra konsekvenser för en kvinna som snabbt behöver komma i kontakt med någon myndighet eller frivilligorganisation. behandlar vi ett antal motioner från allmänna motionstiden. De flesta tar upp frågor där arbete redan pågår i en eller annan form, antingen i en utredning eller i uppdrag som getts till olika myndigheter. Därför avstyrks de trots att förslagen ibland är behjärtansvärda och trots att majoritetspartierna och oppositionen i flera fall faktiskt är överens om tagen. Jag kan också bli otålig och tycka att allt arbete tar . Men om det ska bli kvalitet i det som kommer ut av arbetet måste det tyvärr ibland ta sin tid. Det innebär inte att utvecklingen står stilla. På flera håll i landet tar myndigheterna själva initiativ till samverkan. Kvinnofridsprogrammet i är ett bra exempel. En rad myndigheter som ansvarar för kvinnor som utsatts för våld och misshandel har förlagt sin verksamhet under samma tak och på det sättet fått till stånd bättre förutsättningar för både den egna verksamheten och vilket är viktigast den våldsutsatta kvinnan. Mycket kan, som jag har sagt tidigare, genomföras utan stora kostnader. Samverkan kan till och med leda till minskade kostnader, åtminstone . Barn som bevittnar våld är en otroligt utsatt grupp i vårt samhälle. Jag har sett den film som Elisebeht nämnde, och jag har också pratat personligen med barn som utsatts för våld i hemmet. Jag vet hur oerhört hårt de drabbas. Jag håller med om att vi måste gå vidare så att barnen särskilt uppmärksammas. Det är inte så att det inte har hänt något alls . har fått tydligare direktiv om att barnen ska höras och uppmärksammas på ett annat sätt när man till exempel vet att deras mamma misshandlas. pågår och ska snart, , lägga fram sitt förslag. Den ska göra en bred översyn av lagstiftningen när det gäller över huvud taget utsatta barn. Jag vet inte om denna fråga kommer upp i slutbetänkandet, men det skulle inte förvåna mig om den kan göra det. En annan fråga som också har tagits upp och utretts är att det fordras båda föräldrarnas samtycke om ett barn som har bevittnat våld i hemmet ska få behandling. Det är en absurd sak egentligen. Den man som har slagit går ju ofta inte med på detta, och därför får alltså inte barnet som borde få terapi eller något liknande det . har man utrett detta och ska gå vidare och lägga fram ett förslag som ändrar på förhållandet. Det görs framsteg, men alldeles för lite och alldeles för långsamt. Jag håller med om det. Det skulle jag tycka om ni satt vid makten, och det kan jag tycka nu också. Det är så oerhört behjärtansvärt. Mer samverkan mellan myndigheter. Satsningar på att klara upp fler brott. Allt är nödvändigt och bra. Men det förebyggande arbetet är i längden det som kan minska brottsligheten även på det här området. Handlingar börjar ofta med ord. Ordets makt över tanken är stor. har språkbruket i våra skolor, inom idrotten och inom vissa medier förråats på ett sätt som jag verkligen inte kunde föreställa mig när jag själv var lärare . Att bli kallad hora är vardagsmat för elever och för lärare . Det är så vanligt att de flesta tjejer rycker på axlarna åt det, och många lärare orkar inte reagera längre. På idrottsläktarna är kvinnliga könsord det mest nedsättande man kan använda när man vill skrika något riktigt fult. Det står pappor och skriker vid sidan om sina barn. Det är klart att barn tar intryck av det de hör. Om vi inte lär barnen från början att respektera varandra som människor och att var och en har rätt till personlig integritet är steget inte långt till övergrepp, särskilt inte i en situation då man är avtrubbad av alkohol och droger. Därför har alla, inte minst vanliga hyggliga män, det finns ganska många sådana, ett ansvar för att genom sitt eget sätt att handla och uttrycka sig förebygga det våld som fortfarande drabbar så många kvinnor så hårt. I detta anförande instämde och (båda m), och (båda c) samt (). 45 ELISEBEHT () replik: Jag lovade att jag skulle återkomma i repliker om det var så att ni inte svarade på frågan om huruvida det borde vara en brottslig handling kriminaliseras att låta barn bevittna våld. Jag menar att ordet bevittna är alldeles för snällt. Barnen finns egentligen mitt i våldets centrum. Det har vi sett i filmen, och det har vi haft erfarenhet av från våra möten med kvinnojourer och barn. Det har också, vet jag. Jag fick väl inget svar. Det kan hända att tar upp frågan, men det visste inte och det vet inte jag heller. Jag ska genast gå hem och titta i direktiven. Kanhända att de utökar sitt område. Men det är inget som jag har uppfattat, och det är heller ingenting som utskottet har skrivit om när frågan har varit uppe för motionsbehandling. Kanhända att det i så fall skulle ha angetts där. Jag ska i alla fall gå hem och titta. Jag tycker att lagstiftning som signal är viktig. Det gäller i det här fallet precis som i andra fall. Vi har till exempel frågan om barnaga. är känt för att ha en bra lagstiftning på det området. Det är viktigt att ta ett steg framåt också i det här avseendet. har en sådan lagstiftning, prövad nu . Det skulle vara en idé för en sådan utredning att titta på den lagstiftningen och se på vilka erfarenheterna är. Blir frågan synligare? Får barnen bättre hjälp och stöd? Faktum är att det är många barn som fortfarande vilar i det fördolda. De syns inte i utredningar. har fått uppdraget. Det fick de förra mandatperioden, och det har de fått . Men jag har inte hört talas om att det är så mycket mer verksamheter egentligen av kvalitet som riktar sig till barnen. Därav vår oro, förstås. 46 () replik: Precis som jag sade i mitt inledningsanförande behöver man se över lagstiftningen när man märker att det man trott inte räcker. Jag har väckt motioner , och jag har gjort det tillsammans med tvärpolitiska barngruppen, om kriminaliseringen. Jag vidhåller fortfarande att jag tycker att det ska till. Så enkelt är det. 47 ELISEBEHT () replik: Det var ett kort, koncist och bra svar. har jag fått svar från alla fyra allianspartierna. har ingen sagt att det inte skulle vara av intresse utan att det är jätteintressant. En del har till och med sagt att det borde vara så precis så klart och tydligt som nu gav svar på min fråga. , , väcker vi en motion på nytt. Sedan tar vi upp frågan på nytt, och då har du chans, tillsammans med dina allianskamrater , att bifalla den motionen om ni inte kommer med ett eget initiativ. Kanhända att har tagit upp frågan kanhända inte. Men då har vi säkerligen ett positivt besked i nästa års betänkande som rör just barn som har bevittnat våld. Med det tycker jag att den här debatten har varit givande och tackar så mycket för det. 48 () replik: är det inte utan som står i talarstolen, så det är jag som får svara även om Elisebeht vände sig till honom. Jag vet hur det går till här , mellan riksdag och regering och så vidare. Det är inte så att vi gör ett tillkännagivande till regeringen om vi vet att det är en fråga som är på gång och som diskuteras, utan det blir ju så att regeringen lägger fram förslaget. Jag hoppas innerligt att det ska komma ett förslag, om det nu inte redan har kommit, i . Då är det vår sak som regeringsunderlag att driva på frågan internt, och sedan får ni fortsätta att motionera. Precis så skulle jag ha gjort om jag satt i opposition. 49 () replik: Jag tycker att det är bra att också har lite förståelse för oss som sitter i oppositionen, att vi är med som påtryckare och så vidare. säger hon att man kan tycka att saker och ting skulle gå fortare när det gäller den här angelägna frågan. Det handlar om mäns våld mot kvinnor, och det handlar i stor utsträckning om barn som bevittnar våld, som vi har tagit upp i den här debatten. Du säger också att det börjar mycket med ord. Så är det: Diskussioner om problem börjar med ord. Men i slutändan är det handlingarna som räknas. Jag har en fråga, eftersom jag inte tycker att vi har fått några bra svar av utskottsmajoriteten. Det gäller till exempel en oberoende kommission för kartläggning av brister i förundersökningar om våldtäkt. Man besvarar andra frågor i betänkandet, till exempel om rättsintyg, men jag ser inget svar på frågan om den oberoende kommissionen. Vi från tycker att det är väldigt önskvärt att man tillsätter en sådan. Du har möjlighet att svara här och på varför vi inte får svar i betänkandet. 50 () replik: Jag undrar om menar en oberoende kommission som ska utreda när kvinnor har blivit dödade i samband med våld i hemmet. Det är inte det? ((): Det är en kartläggning av brister i förundersökningar om våldtäkt.) När det gäller kvinnor som blir utsatta för så våldsam behandling att de avlider har gjort en utredning om hur man skulle kunna inrätta ett system för att få något slags kommission så att man kan jämföra och få fram resultat i fråga om vad som ligger bakom, vad som har hänt innan och så vidare, för att lättare och bättre kunna göra förundersökningar framöver. När det gäller våldtäkter förstår inte jag hur man skulle kunna göra det efter varenda våldtäktsdom, att man skulle kunna gå igenom dem på det systematiska sättet. Men att man behöver förbättra precis som polisen behöver göra när den vid förundersökningar ska dokumentera och så vidare råder det ingen motsättning om. Det är inget problem, tycker jag. Vi vill gå vidare. 51 () replik: Jag tackar för det svaret.