prot · GW0991 · 2009-03-25 00:00:00 — Det behövs någon som kan operera, någon som kan finliret inom kirurgin. har i uppgift att verka för att den som utsatts för brott och dennes närstående får stöd och hjälp. Med en specialkunskap skulle flera av de brott som begås i hederns namn kunna förhindras om de här signalerna tidigare hade förståtts signaler som experterna så klart kan se. Ett tragiskt exempel är mordet på som blev kär i fel flicka. och polisen har egentligen, enligt experter, fått hur många signaler som helst. Men de kunde inte tolka signalerna. Det är inte möjligt att kräva att alla socialsekreterare och andra aktörer kan och är uppdaterade på alla kulturella avvikelser. Inte heller går det att i gamla strukturer trycka in en relativt ny problembild. Det måste ges utrymme för att så att säga värka fram nya och verksamma metoder. Detta bör ske tillsammans med professionella och givetvis ihop med dem som är drabbade. Det görs inte i den takt som skulle behövas. Detta säger de som arbetar i verksamheterna. En annan aspekt när det gäller att ett operativt centrum, ett hedershus, skulle behövas handlar om att snabbt kunna etablera en kontakt mellan myndigheter i olika länder och om att veta vad som behövs för en samverkan med runt om i . Vi har Europol och som samarbetar. Men hur gör de i i de europeiska länderna när de samverkar? Enligt Kickis fungerar det dåligt. Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till socialutskottets förslag i betänkandet. 74 (): När jag lyssnar på den här debatten märker jag att det finns ett stort mått av konsensus. Jag har också tänkt på hur det skulle vara om vi ändrade på perspektivet. Ponera att den här debatten handlade om att ungefär 80 män i hade mördats av sina kvinnor eller om att en massa män i inte själva vågade ta en promenad ! Och ponera att tusentals män, att 20 00023 000 män, misshandlades av sina kvinnor och att männen behövde skyddade boenden! Jag undrar hur den här debatten då hade varit och hur långt vi hade kommit om förhållandet var vad jag här talat om. Jag tänker också på inlägg om det manliga nätverket. Det är, tycker jag, ett utomordentligt sätt att män börjar vara budbärare. Själv var jag med i projektet i . Det handlade om den goda manligheten. Det projektet var så trevligt, för där var lika många män och kvinnor med. Jag tänker också på inläggen om hur det ser ut i skolan där det förekommer mobbning och där tjejer utsätts för okvädingsord precis som lärarna kallas tjejerna för horor. Inte minst vi i har verkligen jobbat mot mobbning. Vi pratar faktiskt om att skolfrid ska råda. Det är klart att man ska kunna vara lugn och trygg när man går till skolan. Men det finns någonting som inte omnämnts vare sig av debattörerna eller i betänkandet. Det gäller då vad som egentligen är föräldrarnas roll. Vi kräver egentligen att skolan ska åtgärda de misstag som förekommer i hemmet. Jag har väldigt svårt att tro att den kan det för det barn som hör pappan kalla mamma hora eller ser honom misshandla henne i hemmet. Barnet kommer till skolan och får höra: Så där får man inte säga. Man ska inte slåss. Jag tror att det föräldrarna gör i de tidigare åren och vad barnen upplever har ett enormt stort genomslag. Det här är en improviserad inledning utifrån de tankar jag fick när jag satt i kammaren. Annars hade jag tänkt koncentrera mig på det hedersrelaterade våldet. Vi vet att tusentals flickor och unga kvinnor lever under hedersförtryck i landet. Vi vet att det också förekommer att unga män drabbas. Det står i strid mot grundläggande mänskliga rättigheter. Det hedersrelaterade förtrycket kan handla om en sträng social kontroll, tvångsäktenskap, barnäktenskap och könsstympning. I de fall flickor inte följer familjernas regler och normer om lydnad väntas hårda bestraffningar. Det talade vi inte om . Men gör vi det. Det är frågor som berör och engagerar många, inte minst utifrån morden på Pela och . Det ska poängteras och starkt understrykas att hedersvåldet inte har med invandrarskapet i sig att göra. Det kan heller inte kopplas till en enskild religion. vet vi att det finns familjer i som har bott i och de facto är integrerade. Människor jobbar, kan svenska och så vidare. Ändå kan det i dessa familjer finnas ungdomar som kommer i kollision med det svenska sättet att leva och familjens värderingar. Vi har talat om handlingsplanen som alliansregeringen antog 2007. Jag är väldigt glad. Jag hade inte själv kunnat teckna så många punkter på åtgärder. Fastän det nu är många här som tycker att ännu mer ska göras är det säkert så. Låt oss utvärdera arbetet på de många områden som regeringen har beslutat om. Det handlar om ökad skydd och stöd till våldsutsatta, att stärka det förebyggande arbetet, stärkt kvalitet och effektivitet i rättsväsendet, utveckling av insatser riktade till våldsutövare, ökad samverkan och ökade kunskaper. Jag har bara tagit av min talartid i anspråk. Jag skulle vilja säga att kampen mot hederskulturer inte handlar om att vara emot någon särskild religion eller etnisk grupp. Men det är viktigt att fortsätta att kämpa för mänskliga fri- och rättigheter och alla människors rätt till lika värde även i . Min liberala vision är det är ändå härligt att ha en vision att vi inte ska behöva stå i den här kammaren och föra just den här debatten. I detta anförande instämde och (båda fp). 75 (): Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna. Våld mot kvinnor sågs alltför länge som en privatsak. har problemet alltmer dryftats i medier och i samhällsdebatt och fått en uppmärksamhet som visar att våld mot kvinnor är ett samhällsproblem. Genom kvinnofridslagstiftningen blev ett föregångsland. Det har jag känt av mycket när jag varit på olika konferenser i olika delar av världen och känt det systerskap som vi kvinnor tillsammans har som gjort att vi har kunnat arbeta mot samma mål oavsett partier. Hur ser det ut efter kvinnofridsreformen? En erfarenhet är att det är viktigt med ett helhetsgrepp, att kunskapen är en nyckelfråga och att det finns samverkan. Regeringen arbetar med erfarenheter från kvinnofridsreformen och med helhetsgreppet. Det är inte bara en minister som jobbar med de här frågorna i regeringen. arbetar med frågorna utifrån jämställdhetsperspektivet och som en fråga om mänskliga rättigheter. ansvarar för de straffrättsliga frågorna och rättsväsendets roll. har också ett viktigt ansvar för de här frågorna inom hälso- och sjukvården. har ett ansvar både som folkhälsominister och som ansvarig minister inom område. Det man inom regeringen har tagit fasta på är att kunskaper är en nyckelfråga. Det råder en stor kunskapsbrist inom det här området. Kunskaperna behöver fördjupas, och den kunskap som finns måste spridas. Ett exempel på det är den erfarenhetsbaserade kunskapen som finns hos kvinnojourerna. När det gäller samverkan behövs alla goda krafter. Om man samverkar på ett bra sätt uppnår man det man vill nå, det vill säga ett bättre bemötande och ett bättre arbetssätt som gynnar de våldsutsatta kvinnorna och deras barn. har fått 15 uppdrag när det gäller ökade kunskaper inom ramen för den handlingsplan som vi antog . I första hand handlar det om att utveckla kunskapen inom området och åstadkomma verksamhetsutveckling för att bättre möta kvinnors behov. planerar bland annat att ge ut allmänna råd och en arbete med våldsutsatta kvinnor och deras barn. Men det handlar också om utbildningsmaterial i specifika frågor som rör våldsutsatta kvinnor med funktionshinder eller missbruksproblem. Man planerar också att skapa en webbplats för att samla all kunskap i de här frågorna som ska lanseras . Regeringen har också gett i uppdrag att i nära samarbete med Roks och SKR, det vill säga kvinnojourer, utvärdera arbetssätt och metoder som används av kvinnojourerna i deras arbete med våldsutsatta kvinnor och deras barn. Det har gjort få utvärderingar av de ideella kvinnojourernas verksamheter. Ingen av de utredningar som har gjorts ger en övergripande bild när det gäller arbetssätt och metoder som används inom de ideella kvinnojoursverksamheterna. Jag hoppas verkligen att en utvärdering av det arbete som kvinnojourerna gör blir ett erkännande av det arbetet så att det blir synligt och att kunskaperna och erfarenheterna som kvinnojourerna har upparbetat kan spridas. Jag har fått mig till del att uppdraget ska redovisas . har också haft i uppdrag av regeringen att utreda och analysera förutsättningar för att införa ett system för utredningar av kvinnor som har avlidit. Detta har vi hört tidigare här . Jag talade med kvinnojouren i min egen kommun och fick uppgiften att den nationella telefonlinjen gör att arbetsbelastningen på kvinnojourerna har minskat när det gäller samtal. De kan i stället lägga sin tid på annat. Vi vet också att utvecklingsbidrag och utvecklingsmedel i högre grad söks för verksamhet när det gäller kvinnofridsområdet. I min egen kommun ska vi anta en handlingsplan som handlar om våld mot kvinnor. Med detta vill jag avsluta och säga att regeringen är öppen i de här frågorna. Den tar till sig kunskapen men lägger också ned mycket kraft på att utveckla. Regeringen ska också ta det nationella ansvaret. Vi vet att det under ordförandeskapet kommer att bli en konferens som behandlar just våld mot kvinnor. 76 (): kommer säkert att gå till den politiska historien som integritetsåret. Jag tror dock att 2009 kommer att matcha 2008 väl så bra. Förresten, fru talman, är ett integritetsår, eller hur? Integritet eller, om man så vill okränkbarhet, oskadd helhet, självständighet, frihet från inblandning eller påverkan är en mänsklig rättighet skyddad i konventioner. Den borde med ett annat ord vara ett axiom en självklarhet respekterad av alla. Vi kan nämligen alla utsättas för integritetskränkande handlingar i någon form. Vi borde därför lätt med ett ringa mått av empatisk förmåga ställa oss frågan om vi själva skulle acceptera en dylik behandling. Det är nämligen inte svårare än att säga: Hur skulle jag vilja bli bemött i en liknande situation? Jag tror, fru talman, att alla kanske inte har denna förmåga självskriven. Men jag är övertygad om att man skulle kunna uppöva och träna detta kunnande. Annars skulle det inte finnas något hopp för mänskligheten. Integritetskränkande handlingar ska inte graderas. Var och en har sin speciella dimension. Men jag undrar, fru talman, om inte våldtäkt och försök till våldtäkt står högst upp på listan. Jag har svårt att tänka mig en mer förnedrande handling en människa kan utsättas för. Att till kropp och själ bli så skändad, kränkt och skymfad är svårt att sätta sig in i. Jag har i min motion skrivit om , en tioårig tös på väg hem efter fotbollsträning. Den sista bilden av henne cyklande inte så långt från hemmet sitter som etsad på näthinnan. Hon var helt ovetande om att en man finns i närheten som återigen återigen, fru talman har svårt att kontrollera sin sexuella drift som han själv är ett offer för sina impulshandlingar. Varför ska över huvud taget en liten tös, en tonårstjej eller en kvinna behöva misstänka att någon av det motsatta könet har dolda avsikter vid en kontakt? Det är avsikter som kommer att påverka henne i hennes relation till det motsatta könet och som skymfar något som är det finaste två människor kan uppleva. Jag har pratat med flera kvinnor som har blivit våldtagna. När våldtäkten kommer på tal blir det som om tiden stannar upp ett ledsamt och tomt ansiktsuttryck visar sig och det blir svårt att finna ord. begås i ett tiotal sexuella ofredanden. Häromsöndagen kunde vi läsa följande notis: Kvinna våldtogs i . En kvinna i 25-årsålderna överfölls och våldtogs i närheten av ett bostadsområde i . Hon mår självklart inte bra, och vi ska prata med henne mer ordentligt , sade vakthavande befäl på . Ja, vad ska man säga, fru talman? Enligt Brås statistik har det skett mer än en fördubbling av anmälda våldtäkter . Jag visar här hur statistiken ser ut. Om vi går tillbaka i tiden och ser på en blir bilden ännu tydligare. Antalet anmälda våldtäkter i var 1 330. var siffran 4 750 alltså mer än en trefaldig ökning. Den kurvan går också spikrakt uppåt. Hur kommer siffrorna att se ut och 2027? Har de dubblerats till 2017? Blir det en trefaldig ökning ? Detta hemska scenario får naturligtvis inte inträffa. Det är dags för handling. I min motion har jag väckt frågan om kemisk kastrering som påföljd för våldtäkt och försök till våldtäkt i kombination med KBT, kognitiv beteendeterapi. Jag är övertygad om att den tonårskille eller man inte finns som i och med detta inte skulle tänka sig för en, två, tre, fyra eller fem gånger innan han sexuellt våldför sig på en tjej eller en kvinna. Om det är något som han är rädd om är det det egna könet hans bästa vän, fru talman. Integritetsförespråkare som jag är menar jag att det måste finnas en påföljd som är ett klart hot mot den personliga integriteten det egna könet. För vad är detta jämfört med vad tonårskillen eller mannen utsätter tjejen eller kvinnan för? Jag vill förtydliga att det finns minst två typer av våldtäktsmän. Den första är killar och yngre män som inte ha fått lära sig respekt gentemot det motsatta könet och som inte förstår och kan acceptera att ett nej alltid är ett nej. De är kanske under inverkan av alkohol, kan inte stå emot ett grupptryck och beter sig svinaktigt. Om det fanns en påföljd som kemisk kastrering är jag som sagt övertygad om att den här gruppen vid blotta tanken på att få en spruta i baken och utebliven erektion framöver skulle tänka sig för väldigt noga innan. Den andra typen är de män som har en personlighetsstörning, bristande impulskontroll och snedvriden sexualsyn. Dessa män behöver naturligtvis hjälp och vård. Men vi borde kunna vara överens i den här kammaren om att en våldtäkt är nog. Sedan är det behandling som gäller. tycker jag att samhället lämnar dessa män åt sitt öde då de själva får avgöra om de ska behandlas eller ej. Vad framkommer då i dagens betänkande Mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer? Regeringen kom med en handlingsplan om hur detta ska bekämpas och avser att återkomma till med en redovisning av hur arbetet bedrivs. Ett inslag i handlingsplanen är att utvärdera straffbestämmelserna om kvinnofridskränkning och grov kvinnofridskränkning. Det är , säger jag. Vi kan inte längre acceptera att antalet våldtäkter ökar år och att kurvorna inte visar den minsta tendens till ett knick och viker av nedåt. Vidare ska en särskild utredare se över sexualbrottslagstiftningen och om tillämpningen av lagen är ändamålsenlig och tillräcklig. Utredaren ska sedan fokusera på våldtäktsbrottet och sexualbrott mot barn även detta i grevens tid, fru talman. Tror jag då att det är så enkelt att det bara är att lagstifta om kemisk kastrering som påföljd för våldtäkt, och sedan är alla problem lösta? Det behövs ett långsiktigt arbete som ska börja redan i tidig ålder och accelerera vid puberteten. En dylik påföljd måste implementeras vid lämpligt tillfälle i tidig ålder. Det måste vara lika självklart för alla, i synnerhet killar, att lära sig visa respekt för varandra. Killar ska lära sig att ett nej är ett nej och ska respekteras. Det är lika självklart som att du inte går mot röd gubbe eller går ut på nattgammal is. Det ska helt enkelt vara ett axiom som ska vara självklart att påpeka för sin kompis om han är på väg att gå över gränsen. Det ska sitta i märgen som en reflex. Detta kräver naturligtvis utbildning av föräldrar, lärare och alla andra. En upplysningskampanj kan vara en bra början, men det krävs ett mer rejält tag. I den här kammaren kan vi lagstifta om allt mellan himmel och jord och ibland om de mest banala saker. Men det är svårt att sätta ned foten och säga: Stopp, nu måste vi göra något radikalt åt den här våldsutvecklingen. Jag vädjar till mina manliga kolleger i kammaren att medverka till att göra tillvaron säker för våra kvinnor, döttrar och barnbarn. De ska inte behöva känna sig hotade bara för att de tillhör det täcka könet. I dagens påföljd för våldtäkt och försök till våldtäkt fattas det en signal som lyser med rött sken vid blotta tanken på att begå en sexuell handling som jag inte har fått lov till mot en människa. Kemisk kastrering, ett tillfälligt nedsättande av potensen, är en sådan signal. Det är ett gediget arbete att sätta denna signal i verket och förankra den ute i samhället. Därför vilar det till att börja med ett stort ansvar på den särskilda utredaren som regeringen tillsatt. Dessutom kan inte utskotten och nöja sig med att bara planera en översyn av påföljdssystemet, utan man bör starkt agera för en påföljd värd namnet som också har en preventiv inverkan. Jag ser fram emot resultaten av dessa arbeten. Låt inte kollegerna stå här 2017 och konstatera att företrädarna inte gjort tillräckligt för att värna om våra kvinnor, döttrar och barnbarn! 77 (): Det har varit en väldigt lång debatt och diskussion om detta. Det har varit många bra och kloka inlägg, inte minst från , och jag instämmer i dem. Den här frågan väcker ett stort engagemang. Det vet vi. Författaren har gjort en särskild insats för att väcka debatt och diskussion genom den boktrilogi som börjar med Män som hatar kvinnor. Den är aktuell nu också eftersom den går på biograferna. Tyvärr är inte detta bara fiktion eller drama, utan det är i allra högsta grad realitet. anmäldes 25 000 fall av misshandel av kvinnor enligt Brås preliminära statistik. 5 400 våldtäkter anmäldes enligt samma statistik. Det här är utmanande mot oss i den här kammaren. Jag har inte bara lyssnat på debatten här , utan jag har lyssnat på den här debatten . Det sades mycket klokt här. Jag tycker att lyfte fram två helt centrala reformer på det här området. går vi från 17 000 till 20 000 poliser. Dessutom har regeringen aviserat straffskärpningar för grov kvinnofridskränkning, våldtäkt och misshandel. Det är ytterst väsentliga och centrala kvinnofridsreformer. Det är bra att det blir sagt i den här diskussionen, men förundras jag verkligen över hur oppositionen systematiskt, inte bara under den här debatten och inte bara under den här förmiddagen utan , aldrig pekar på detta som viktiga reformer för att öka utsatta kvinnors trygghet. Det förvånar mig lite grann eftersom det är centrala bitar i rättssamhället. Det är centrala reformer för att öka utsatta kvinnors skyddsvärde och möjligheter att få upprättelse. pratade om detta länge och väl, men det kommenterades inte ens. Därför har jag några frågor till oppositionen. Varför är det så? Syftet är ju att minska våldet mot kvinnor. Varför tar ni inte ställning för målsättningen 20 000 poliser 2020? Det handlar ju om ambitionen att minska våldet mot kvinnor. Varför tar ni inte ställning för skärpta straff för grov kvinnofridskränkning, misshandelsbrott och våldtäkt? Detta är centrala kvinnofridsreformer som jag är glad över att alliansregeringen har lyft upp, prioriterat och kommer att lägga förslag om. Jag skulle önska att oppositionen också anslöt sig till detta. Det är helt centrala reformer för att öka utsatta kvinnors trygghet. 78 ELISEBEHT () replik: Det var ett intressant inlägg i debattens . Det kom egentligen att handla om resurserna i rättsväsendet och straffskärpningsförslag som kanske kommer. Vad jag vet har vi inte sett resultaten av de förslag som nu talar om. Vi har i alla fall inte behandlat dem i utskottet. Vi har inte tagit ställning på något sätt. Det är oerhört naivt att tro att 20 000 poliser är lösningen på problemet med mäns våld mot kvinnor i , . , åklagarna, domstolarna, och frivilligorganisationerna har självfallet en stor och bred uppgift, men tro inte att fler poliser kommer att lösa det stora problemet som är definierat som ett samhällsproblem, nämligen mäns våld mot kvinnor. Det sitter mycket djupare än så. Det handlar till stor del om attityder och värderingar hos män. Det handlar om hur vi förmår att förklara och förstå mäns våld mot kvinnor. Jag har aldrig hört tala om det. Jag har hört honom tala om nyttan av många poliser och hur man har satt upp ett mål på 20 000 poliser. Det är bra. Vi har aldrig sagt emot det tvärtom. Vi utbildade 4 000 nya poliser . Vi har aldrig motsatt oss att det ska bli fler . Vi säger tvärtom att det kanske inte räcker med 20 000. Vi tycker egentligen att det är rätt korkat att ange en numerär och tro att det på något sätt är lösningen på något av de sociala problem som det här är fråga om. I detta anförande instämde (). 79 () replik: Nej, jag tror att det krävs fler insatser. Jag tror verkligen det. Vi har pratat om hur viktigt och centralt det är att regeringen nu har stärkt stödet till kvinnojourerna. De har en viktig roll. Andra brottsofferorganisationer har också en väldigt viktig roll på det här området. Det är prioriteringar som regeringen också har gjort och som leder till bättre förutsättningar för att bekämpa mäns våld mot kvinnor och för att stötta utsatta kvinnor. Jag tror dock att det faktiskt är Socialdemokraterna som är naiva och aningslösa om man inte tror att 3 000 fler poliser, förstärkningen av rättssamhällets basverksamhet, har betydelse för att ge ett bättre bemötande. När larmet går ska det vara en polis på plats. Vi vet att kvinnor upplever en väldig otrygghet på gator och torg och utanför restauranger. Det är just på de platserna som fler poliser spelar roll för att öka tryggheten. Det ska finnas poliser att kontakta när brott begås. Det är aningslöst att inte se att detta har betydelse. Det är aningslöst att aldrig ge detta uppmärksamhet. Sedan finns det en skillnad. Det har vi diskuterat förut och det kan vi väl göra i det här fallet också. pratar vi om att det blir fler poliser. Det handlar inte bara om nya poliser utan om fler poliser. Det sker en ökning från 17 000 poliser till 20 000 poliser. Det är en mycket viktig reform som alliansregeringen genomför. Jag tror att den har som allra störst betydelse just för att öka utsatta kvinnors trygghet. Jag tycker att det är tråkigt att ni inte kan vara tydliga och ställa er bakom målsättningen att behöver 20 000 poliser. 80 ELISEBEHT () replik: Jag vet inte hur jag ska behöva upprepa att vi inte har motsatt oss målet 20 000 poliser. Det är regeringens mål. Det är ert mål. Vi har sagt att det är möjligt att det behövs fler poliser. Vi tycker framför allt att det behövs en bättre polisutbildning och att det ska vara en högskoleutbildning. Vi tycker dessutom att det behövs andra kompetenser än poliser i polisens verksamhet. pekar utvecklingen precis rakt åt motsatt håll. De poliser som kommer ut från sin utbildning under den här mandatperioden kommer att få träda in i en verksamhet som är avlövad på till exempel de civilanställda. Det kommer att innebära att poliser kommer att sitta i receptioner. De kommer att svara i telefon och de kommer att ta hand om de enklare ärenden som civila anställda har gjort inom polisen. Det här är väl ingen utveckling att skryta över, ! Ska vi dessutom tala om ekonomin kan jag säga att vi ser fram emot vårpropositionen för att få se hur polisens ekonomi ska se ut efter . Det vet inte vi någonting om. Det kan hända att har någon uppfattning om hur det kommer att se ut, men på polismyndigheterna har man i alla fall ingen uppfattning om hur ekonomin kommer att se ut efter , för längre än så har ni ju inte lagt någon budget. Kom alltså inte och hävda att vi har någon annan uppfattning och att vi inte kan ställa oss bakom antalet med 20 000 poliser. Men måla inte på oss att det skulle vara lösningen på de frågor som den här debatten har handlat om! All erfarenhet och all kunskap visar att det är både polisarbete och väldigt mycket andra insatser som behövs för att skydda kvinnor och barn mot mäns våld. I detta anförande instämde (). 81 () replik: Vi känner igen den här diskussionen. Jag vill koppla detta till kvinnovåldet därför att det här är viktigt. Det verkar återkommande vara så att Socialdemokraterna vill måla en väldigt negativ bild av situationen inom svensk polis.