prot · GW09129 · 2009-06-10 00:00:00 — 8 (s, v, mp) Votering: 159 för utskottet 152 för res. 8 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 27 c, 22 fp, 21 kd För res. 8: 115 s, 20 v, 17 mp Frånvarande: 15 s, 8 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. FiU28 årsredovisning Kammaren biföll utskottets förslag. AU9 Ändringar i arbetsmiljölagen m.m. Punkt 3 (Arbetsmiljöarbete) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 159 för utskottet 152 för res. 1 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 m, 26 c, 22 fp, 21 kd För res. 1: 115 s, 20 v, 17 mp Frånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Punkt 5 (Arbetsplatsolyckor) 1. utskottet 2. res. 3 (s, v, mp) Votering: 160 för utskottet 152 för res. 3 37 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 m, 27 c, 22 fp, 21 kd För res. 3: 115 s, 20 v, 17 mp Frånvarande: 15 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Punkt 14 (Företagshälsovård) 1. utskottet 2. res. 11 (s, v, mp) Votering: 160 för utskottet 151 för res. 11 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 m, 27 c, 22 fp, 21 kd För res. 11: 114 s, 20 v, 17 mp Frånvarande: 16 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. UbU14 Frihet och inflytande kårobligatoriets avskaffande Punkt 1 (Kår- och nationsobligatoriets avskaffande) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v) 3. res. 2 (mp) Förberedande votering: 138 för res. 1 17 för res. 2 156 avstod 38 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 159 för utskottet 136 för res. 1 16 avstod 38 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 m, 26 c, 22 fp, 21 kd För res. 1: 115 s, 20 v, 1 mp Avstod: 16 mp Frånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp () anmälde att han avsett att avstå från att rösta men markerats ha röstat nej. Punkt 2 (Skattelagstiftningen) 1. utskottet 2. res. 3 (mp) Votering: 256 för utskottet 17 för res. 3 28 avstod 48 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 98 s, 87 m, 27 c, 22 fp, 21 kd, 1 v För res. 3: 2 s, 15 mp Avstod: 9 s, 19 v Frånvarande: 21 s, 10 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 4 mp UbU18 Forskarutbildning med profilering och kvalitet Punkt 4 () 1. utskottet 2. res. (s, v, mp) Votering: 159 för utskottet 151 för res. 39 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 27 c, 22 fp, 21 kd För res. : 114 s, 20 v, 17 mp Frånvarande: 16 s, 8 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag verksamhet 2008 Kammaren biföll utskottets förslag. TU15 sjöarbetskonvention Kammaren biföll utskottets förslag. 10 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde UbU13 Offentliga bidrag på lika villkor Punkt 1 (Avslag på propositionen) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v) Votering: 174 för utskottet 134 för res. 1 41 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 89 m, 27 c, 22 fp, 20 kd, 16 mp För res. 1: 114 s, 20 v Frånvarande: 16 s, 8 m, 2 c, 6 fp, 4 kd, 2 v, 3 mp Punkt 3 (Grunderna för beräkning av bidrag) 1. utskottet 2. res. 4 (mp) Votering: 268 för utskottet 17 för res. 4 22 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 110 s, 90 m, 26 c, 22 fp, 20 kd För res. 4: 17 mp Avstod: 2 s, 20 v Frånvarande: 18 s, 7 m, 3 c, 6 fp, 4 kd, 2 v, 2 mp Punkt 4 (Bidraget bör baseras på budget) 1. utskottet 2. res. 5 (s) Votering: 162 för utskottet 116 för res. 5 34 avstod 37 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 90 m, 27 c, 22 fp, 21 kd, 2 mp För res. 5: 115 s, 1 mp Avstod: 20 v, 14 mp Frånvarande: 15 s, 7 m, 2 c, 6 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. UbU21 Sekretess inom biföll utskottets förslag. UbU19 Gränslös kunskap högskolan i globaliseringens tid Punkt 3 (Internationalisering och svensk högre utbildning) 1. utskottet 2. res. (mp, v) Votering: 272 för utskottet 37 för res. 1 avstod 39 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 114 s, 90 m, 26 c, 21 fp, 21 kd För res. : 20 v, 17 mp Avstod: 1 s Frånvarande: 15 s, 7 m, 3 c, 7 fp, 3 kd, 2 v, 2 mp () anmälde att han avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 11 § (forts. från 8 §) Granskningsbetänkande (forts. KU20) 118 PER (): Det har sagts tidigare i den här talarstolen att gör granskningen i första hand utifrån ärendenas formella sidor och handläggningsfrågor. Det stämmer också bra för det här ärendet. Rekrytering av medarbetare och chefer är en viktig sak såväl i företag som i offentlig sektor. Regeringens utnämningsmakt när det gäller de allra högsta cheferna innebär svåra avvägningar med avseende på vilka det är som vill söka, eventuellt behov av sekretess, rörlighet hos chefer och generaldirektörer samt en resurshushållning och att statens förvaltning ska skötas så effektivt som möjligt. Regeringen måste också ta offentlighetsprincipen i beaktande och dessutom de grundlagsfästa kraven på förtjänst och skicklighet. Därtill ska man följa förvaltningslagens principer. Ovanpå allt detta har den nuvarande regeringen satt upp ett mål att utnämningspolitiken ska präglas av förutsägbarhet, spårbarhet och öppenhet en självpåtagen ambition. När det gäller de två ärenden som vi nu ska debattera, nämligen utnämningen av en generaldirektör för och en ny rikspolischef, har både majoriteten och minoriteten konstaterat att det inte finns någon brist i och hanterande av frågorna. Både majoriteten och oppositionen framhåller i betänkandet att något fel i formellt eller juridiskt hänseende inte har skett i dessa utnämningsärenden. Då skulle man kunna tro, om man var naiv, att det inte fanns några möjligheter till reservationer och att man skulle ha kunnat skriva ihop sig, men så är det inte. Vi har fått höra av ordföranden att såväl under valrörelsen som efter har alliansen i skrift och tal haft en högre ambitionsnivå. Det är tydligen utifrån den högre ambitionsnivån som man ser brister. Jag har , herr talman, och jag har läst våra grundlagar, inte hittat någonstans där det står att vi VDN-märker vallöften eller att vi VDN-märker ambitionsnivåer av regeringar. Jag skulle snarare säga att det som steg för steg just nu händer ur konstitutionell synvinkel är väldigt positivt. Vi får en öppnare process, och vi får större insyn. Vi har gått från de slutna rummen och ingen dokumentation alls i princip till att vi nu har en regering som premierar rätt kunskaper och inte partifärg. Politisk kompetens är naturligtvis en merit men absolut inget måste. Det här skulle jag se som en demokratireform, som alliansregeringen nu steg för steg genomför. Man ökar förutsägbarheten, man ökar spårbarheten, man ökar öppenheten och man får in en större professionalism med konsulter och andra som är kunniga. Kravprofiler, utannonsering, oberoende konsulter och öppnare processer är glädjande inslag. Jag har tagit fram statistik som till dags datum visar att det har tillsatts 103 toppchefer av regeringen. av dessa jobb har gått till kvinnor, och jag tror av dessa tjänster har utannonserats, det vill säga över den ambitionsnivå som åtminstone jag har hört talas om. Trots allt glädjande höjer ett litet finger och påpekar att det finns ett stort värde i att tänka på god dokumentation i alla ärenden. Det gäller även utnämningar. 119 () replik: Per säger att detta är något självpåtaget som regeringen gör. Ja, men ni gick ju till val på detta, att man skulle reformera utnämningspolitiken. Det är också naturligtvis helt naturligt att diskutera detta vid den granskning som gör, särskilt mot bakgrund av att de borgerliga ledamöterna i konsekvent under tidigare mandatperioder har riktat mycket allvarlig kritik mot den dåvarande regeringens utnämningspolitik. Då är det rimligt att också vi fortsätter den granskningen, vilket vi också gör i den allmänna granskningen. Öppenhet, insyn, det är förbi med de slutna rummen det är inte sant, Per ! I de två ärenden som vi nu diskuterar kan vi konstatera att den öppenheten är en chimär. Enligt min uppfattning är det väldigt svårt, med tanke på de mycket vaga och svårtydbara kravprofilerna, att kunna se om man verkligen har anställt rätt person. Går det verkligen att utifrån de där kravprofilerna bedöma om det har varit på det sättet? Dokumentationen är inte tillfredsställande. Nej, det är den verkligen inte, för den är i stort sett nästan obefintlig. Öppenhet och spårbarhet, säger regeringen och Per . Annonsering ska vara mer regel än undantag, säger man. Jag lyssnade lite ouppmärksamt, men de siffror jag har visar att i över hälften av fallen har rekryteringen till de här topptjänsterna skett på ett helt annat sätt. Annonsering är någonting som inte används i den utsträckning som vi skulle kunna förvänta oss. Och när man annonserar, som i ett av fallen, är det inte någon garanti över huvud taget för att det är någon av de personer som har sökt som är aktuell. Hur kan Per påstå att öppenheten och spårbarheten har ökat med detta? 120 PER () replik: Vi har annonsering. Jag har framför mig här listan över annonser på 58 av de 103 tillsättningar som har gjorts. Om Excel har räknat rätt är det . När jag tittar lite hastigt vad det har varit annons på och vad det inte har varit annons på kan jag se att det inte var annonser i början, , fram . Sedan ökar det markant. Man kan se ett antal typer av jobb där det inte sker annonsering. Det är inte så konstigt. Det som framför allt sticker ut här i mina papper är landshövdingar. Det är väl ganska klokt, tror jag, att vissa typer av jobb inte annonseras ut. Det har aldrig varit målsättningen att nå annonsering. När det gäller landshövdingar skulle jag vilja säga att det finns en samlad kompetens inom regeringen för att hitta dugliga personer, ofta med en politisk bakgrund eller en annan bakgrund i demokratins tjänst. Om man tittar på dem som har blivit landshövdingar ser man också att de kommer från alla möjliga partier och att en del har varit förtjänstfulla tjänstemän på andra ställen i vår demokrati. Jag tycker inte alls att det är konstigt. På samma sätt skulle jag tycka att det var konstigt om vi hade en annons där det efterfrågas vem som vill bli ny ambassadör i eller i . Vissa tjänster ska vi inte annonsera ut. 121 () replik: Ja, men om detta är vi helt överens! Jag har aldrig påstått att man skulle annonsera om landshövdingar, ambassadörer eller rektorer, eller för den delen domare, om man nu inte ska gå på det förslag som Grundlagsberedningen har lagt fram. Det är inte det som det handlar om. Det är ju ni från de borgerliga partierna som har tyckt att det har varit fel. Det är ju ni som har gått till val på att förändra utnämningspolitiken i grunden. Det är ju ni som har pratat om att det ska vara utskottsförhör. Det är ju ni som till och med har blandat in landshövdingar i det här. förstår jag hur Per får fram den där statistiken han har räknat in även landshövdingarna. Om man tittar på det som jag tycker är intressant att diskutera utifrån mina utgångspunkter, nämligen myndighetscheferna, kan man konstatera att det inte räcker med annonsering. Ta ärendet med rikspolischef! Det visar att annonseringen egentligen inte var allvarligt menad. Där pågick det en dold, intern process . Man säger också från sida: Avsikten var egentligen aldrig att ersätta den interna processen med ett offentligt annonseringsförfarande. Däremot har både statsministern och andra ministrar varit ute och väldigt tydligt sagt: är det nya tider och annonseras det. Men det är inte sant! Man kan annonsera, men det är ingen garanti för att det blir någon ökad öppenhet eller spårbarhet. De ärenden vi nu har tittat på här visar att det inte är så, Per . Det är ingen ökad öppenhet eller spårbarhet. Det är urusla kravprofiler, allmänna, som man skulle kunna använda på vilken typ av topptjänst som helst om man inte anstränger sig för att göra något vettigt av det. När ska ni uppfylla vallöftena? När får vi se förslag om en reformerad utnämningspolitik? När får vi se utskottsförhören? När tänker ni genomföra det ni gick till val på? 122 PER () replik: Det finns tydligen kravprofiler för vad regeringen ska göra som jag inte ens har hört talas om. Det måste finnas något papper som har tagits fram i någon allianskonstellation som jag inte ens vet om. Det jag vet är att det vi gick till val på definitivt inte var det som säger. Jag måste ändå få säga att det här väl är ett bra exempel på att KU innehåller både konstitutionella frågor och politik. Det är klart att vi inte kan bli överens om detta när man hör på ordföranden. Trots att vi båda är helt överens om att inte några som helst fel har gjorts formellt eller juridiskt blir det en reservation, som då bygger på att alliansen inte har fullföljt sina vallöften. Dessutom har man missförstått kanske med flit huruvida det innebär att man måste ha en extern rekrytering om man annonserar. Det är många jobb runt om i som tillsätts internt trots att man har haft en extern rekryteringsprocess, dels därför att det ger en ökad konkurrens om jobben, dels därför att kanske några har vågat ta chansen att gå från ett spännande jobb inom offentlig förvaltning till ett annat spännande jobb inom offentlig förvaltning. Om det kommer en annons i tidningen är det ingen signal om att den som är anställd i statlig förvaltning är förbjuden att få dessa jobb. Det är inte det annonserna säger, utan med annonserna försöker man göra en bredare rekrytering, göra fler delaktiga och se till att fler människor i samhället har en chans att få de här toppjobben. 123 (): Detta gäller två granskningsärenden, ett rörande utnämningen av som generaldirektör för och där problemet om jag förstått anmälaren rätt är att han blivit vald och att han har innehaft en moderat partibok. Det andra ärendet är utnämningen av till rikspolischef, där han blivit utnämnd utan att ha skickat in en intresseansökan till . Det är just att man har utsett den dåvarande tillförordnande rikspolischefen till ordinarie som är den kittlande punkten eftersom han inte själv hade lämnat in någon offentlig intresseanmälan. Även här har vi en reservation från oppositionen. Det är kanske inte i första hand en reservation på basis av att oppositionen inte tycker att regeringen har agerat formellt eller konstitutionellt fel, utan allt har skett i sin ordning. I stället är reservationen mer inriktad på att läxa upp regeringens vision om en förändrad utnämningspolitik genom att här hitta två tjänstetillsättningsärenden där man inte har valt någon av de personer som har kommit in genom ett öppet förfarande. Precis så som man från oppositionen själv uttryckligen skriver i sin reservation har regeringen inte gjort något konstitutionellt felsteg. Oppositionen skriver: Något fel i formellt eller juridiskt hänseende har visserligen inte skett i dessa utnämningsärenden. Men Det är ju jättefint. Det är just det konstitutionella, det formella och det juridiska som ska nagelfara, och där är vi överens. Denna debatt handlar förmodligen inte om att vi är oeniga om huruvida regeringen gjort något KU-fel för det har den uppenbarligen inte gjort. Utan denna debatt är mer en allmänpolitisk debatt om regeringens utnämningspolitik, som kanske snarare hör hemma i en debatt om ett motionsbetänkande i den frågan. Under den nuvarande regeringens tid har utnämningsmakten reformerats till det positiva. Man har gått från slutenhet till öppenhet, från stängda rum till annonsering och från knapp dokumentation till obligatoriska kravprofiler. Dokumentationen kan givetvis bli ännu bättre och ännu fylligare, vilket vi påpekar i vårt ställningstagande. Ju mer dokumentation som finns, ju lättare blir det för att göra uppföljning och granskning. De politiska åsikterna om behovet av detta går givetvis isär, det är ju av den anledningen vi har denna debatt trots att det som är relevant för KU är regeringsformens 11 kap. 9 § om att det är regeringen som tillsätter och att detta ska ske på sakliga grunder. Det har regeringen tydligen gjort enligt både oppositionen och majoriteten. Låt mig nu kort bara gå in på respektive ärende. Låt oss börja med . En kravprofil där man specificerade de krav som regeringen ställde på tjänsten som generaldirektör för upprättades . och därefter var landets försvarsminister. avgick som minister, och utsågs han till generaldirektör. efter att kravprofilen upprättades gjordes en inventering av lämpliga kandidater, där man konstaterade att det fanns sådana. Av den anledningen valde man att inte annonsera ut tjänsten. fanns det två lämpliga kandidater, varav en var . En konsult fick i uppdrag att göra djupintervjuer; regeringen ville ha en second opinion. Den andra kandidaten var inte längre intresserad, och den som då var kvar var , som väl uppfyllde kravprofilen. Här är rekryteringskonsulten och kravprofilen av väsentlig betydelse. Om vi analyserar förordnande som ny rikspolischef kan vi se att han under processen var tillförordnad rikspolischef. Det sunda förnuftet säger att en tillförordnad rikspolischef inte skickar en offentlig intresseanmälan. Men det är inte det sunda förnuftet som KU granskar utan det formella. Har det begåtts något formellt fel? Får man utnämna en person till en tjänst utan han har skickat en intresselapp innan? Om man ska lyssna till professionen är han sannerligen både meriterad och omtyckt. Han uppfyller dessutom med råge kravprofilen. Denna tjänst har utannonserats. 27 personer lämnade in intresseanmälningar, men ingen ansågs vara kvalificerad nog. Expeditionschefen på fick i uppdrag att tillfråga två välmeriterande personer, varav var den ena. utsågs till ny rikspolischef efter att man hade använt sig av en extern konsult. Det är viktigt att framhålla de formella reglerna i denna debatt. Det är det som granskar. De förändringar som regeringen vidtagit från slutenhet till öppenhet har inte fattats med några formella beslut. De aktuella tjänsterna omfattas inte av ett absolut krav på utannonsering, utan det är en viljeinriktning. Även om tjänsterna utannonseras kan de besättas med en annan person än den som anmält intresse. Kompetens, det vill säga förtjänst och skicklighet, måste vara ledstjärnan. För att förtydliga med anledning av tidigare utspel vill jag också säga att KU inte granskar om vallöften är uppfyllda eller ej. Vi granskar om statsråd har följt grundlagar. Det kommer också månad en skrivelse från regeringen till om utnämningsmakten, enligt den propositionsförteckning vi fick . Arbetet med att se över och förbättra och öppna utnämningsmakten och politiken för detta pågår alltså kontinuerligt. är det också viktigt att få de bästa och mest kvalificerade personerna som söker tjänsterna. Av den anledningen kan det finnas fog för att införa sekretessbestämmelser till skydd för identiteten för dem som anmält intresse för tjänster som myndighetschefer, enligt den utredning som just nu remissbehandlas. 124 (): har gjort en jättebra beskrivning av hela det här ärendet, tycker jag. Jag minns också diskussionerna när jag och mitt parti var i opposition. Vi framförde kritik mot brister i formerna för den dåvarande regeringens utnämningspolitik. Detta var uppe i det dåvarande . Jag uppfattade då att man från socialdemokratiskt håll i mycket delade vår uppfattning att den tidigare tillämpade modellen inte var något som höll och att man måste göra en översyn. Jag minns en utfrågning där var inblandad, och han medgav att man nu måste börja ta fram kravprofiler. Där är vi vad jag förstår helt ense. Sedan kan man alltid diskutera kvaliteten på kravprofilerna. Det är inte alltid alldeles lätt att ta fram sådana, men med skickliga rekryteringsföretag får man en bra hjälp. Det har med alliansregeringen ändå blivit mycket bättre när det gäller tillsättningen av dessa tjänster. Precis som beskrev har tillsättningen av och gått helt korrekt till. Ett annat krav som vi i den dåvarande oppositionen förde fram handlade om annonsering också av högre tjänster i statsförvaltningen. Här är domarna ett mycket intressant område, där jag själv har varit inblandad i utredningar vid domartillsättningar. är det vanligare att man annonserar än att man inte gör det också när det gäller högre tjänster. Det har också lett till en vettig könsfördelning och mångfald. Det är jättebra med annonsering. Ett viktigt syfte med annonseringen är att bredda rekryteringsbasen och också ge en större krets av tänkbara intresserade kandidater. Det kan ju komma ett läge när man vill tillsätta andra tjänster, och då vet man att man har en bred bas att vända sig till. gäller det här en så kallad kallelsetjänst, alltså tjänsten som rikspolischef, och då är inte avsikten att annonsering och ansökningsförfarande ska ersätta det beredningsarbete som departementet ska bedriva. Annonsering kan i det här sammanhanget, precis som vid anställning över huvud taget, behöva kompletteras med andra tillvägagångssätt för att man ska hitta en bra chef. Vad det ytterst handlar om vid alla typer av anställningar är ju att det ska vara rätt kvinna eller man på rätt plats, och det måste vara den vägledande principen vid alla tillsättningar. Precis som vi har konstaterat här är utskottet in pleno enigt. Det har inte begåtts några formella eller juridiska fel i de här bägge utnämningsärendena. Den av oppositionen efterlysta öppenheten och spårbarheten tillgodoses genom utannonsering av kravprofiler. Sedan pekar också utskottet på vikten av att det i tjänsteanteckningar redovisas de uppgifter som har betydelse för utgången av ett ärende, såsom förvaltningslagen ger uttryck för. uppgift måste vara att vara en vakthund i bevakningen av de principer öppenhet, spårbarhet och förutsägbarhet som ska gälla. Det kommer vi naturligtvis att fortsätta med. Jag menar att det inte finns något som helst fog för oppositionens kritik av regeringen i det här ärendet. Förflyttningen av generaldirektören för Arbetsförmedlingen (avsnitt 2.12) 125 (): Principen om självständiga myndigheter är en grundbult i vår förvaltningsmodell. Det är en modell som fungerar väl, som har väldigt många fördelar. Men den här modellen hänger på att det finns starka chefer för de här myndigheterna som är trygga i sin roll, som inte behöver gå omkring och vara oroade över att få sparken eller att förflyttas av regeringen från till en annan. En generaldirektör ska till exempel aldrig behöva fundera över om han eller hon ska våga kritisera ett lagförslag som regeringen har skickat ut på remiss eller om han eller hon i stället ska vara tyst av rädsla för att förlora jobbet. Den tanken ska han eller hon aldrig behöva ha. Det är bland annat därför som det är så viktigt att man är trygg i sin roll. Det handlar om kvaliteten i beslutsfattandet. För att skapa den här tryggheten och den här självständigheten för generaldirektörerna finns det ett arbetsrättsligt skydd för statens högsta chefer. De har inga tillsvidareanställningar, men de anställs genom förordnanden på sex eller . Under den tiden ska de i princip kunna vara säkra på att få tjänstgöra i den myndighet där de har förordnats. I mycket speciella undantagsfall kan regeringen förflytta en myndighetschef mot hans eller hennes vilja, men det måste finnas väldigt starka skäl. Den här modellen har underlättat chefsrekryteringen i staten. Om en regering självsvåldigt och på lösa boliner skulle kunna avsätta och tillsätta generaldirektörer skulle knappt någon vilja ta det jobbet, i varje fall kanske inte de som vi vill ha som chefer i statlig förvaltning. Den här ordningen har vi varit överens om över partigränserna . Alla regeringar, oavsett färg, har respekterat myndighetschefernas självständiga ställning.