prot · GX0937 · 2009-11-25 00:00:00 — Vi måste förlita oss på internationellt harmoniserade regler som påverkar också den svenska finansmarknaden. Annars riskerar vi att helt slås ut när det gäller finansiering av svenskt näringslivs investeringar och verksamhetsbehov. 73 () replik: delar tydligen min uppfattning att det inte är skattebetalarna som ska stå för fiolerna. Ändå stöder regeringens proposition, där man skriver att de 15 miljarderna ska ingå i fonden i stället för att de ska betalas tillbaka till skattebetalarna. Jag tycker att det är en orimlig ordning. Jag menar också att det är en orimlig ordning att fonden inte får en tillräckligt stor summa, en volym, så att den täcker kostnaden för en finanskris eller en ny bankkris. Då innebär det både att skattebetalarnas pengar går in i fonden och att skattebetalarna återigen om en kris kommer får gå in med nya skattemedel. Det är en helt orimlig ordning. Så kan vi inte ha det. Den ökade riskbenägenheten och handeln med de olika produkterna visar att finanssektorn får ta för stor del av samhällsekonomin och inte kan ta det ansvar det har inneburit. Annars skulle vi inte stå här och prata om det här . Jag menar att vi som enskild stat visst ska kunna reglera i större utsträckning än andra länder gör. Vi har sett konsekvenserna av det som sker och måste ta någon form av ansvar för att förhindra att det sker igen. Då kan vi göra vad vi kan här och visa att vi kanske kan gå före och därmed få andra att komma efter. Men vi kanske inte heller vill att bankerna ska bli så enormt stora att de får dessa effekter på vår samhällsekonomi. Vi betalar alla kostnader för det i form av en kraftigt ökad arbetslöshet och att livskraftiga företag går omkull på grund av att de inte får tillgång till krediter och så vidare. Det är ett högt spel vi spelar, och måste vi ta ett samhälleligt ansvar och sätta stopp för det. Den tiden borde redan ha varit här. Jag hoppas att fler inser det. Men till att börja med kan vi se till att dessa pengar går tillbaka till skattebetalarna. Det är 15 miljarder, vilket är rätt mycket pengar. 74 () replik: Den ultimata effekten av en finanskris måste skattebetalarna, låntagarna och medborgarna ta i form av att man förlorar pengar själv, att man får ta det över skattsedeln eller att man förlorar jobbet. Syftet med fonden är att stabilisera finansmarknaden. Då ska också de som löper risken, eller snarare de som är med och påverkar finansmarknadens stabilitet, vara med och på olika sätt solidariskt finansiera uppbyggnaden av fonden. Det är inte bankerna själva som är orsaken till den finansiella instabiliteten, utan det finns också makroekonomiska och politiska faktorer som styr den finansiella stabiliteten. Därför är det rimligt, precis på samma sätt som kommunerna har ansvar för att finansiera , att staten ska ha medansvar för att finansiera den här typen av stabilitetsfonder. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 19 §.) 17 § Internationell samverkan Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2009/10:UU1 Utgiftsområde 5 Internationell samverkan (prop. 2009/10:1 delvis). 75 HANS (): Vi har att diskutera betänkandet UU1 om utgiftsområde 5, Internationell samverkan. En samlad rödgrön opposition har i reservationen krävt att anslaget till freds- och forskningsinstitutet förstärks med 6 miljoner. , när den borgerliga regeringen aviserade den nedskärning på 6 miljoner som genomgått , protesterade vi från den samlade rödgröna oppositionen. Vi har därför valt att reservera oss och kräva att de pengar som den borgerliga regeringen tagit från återförs till institutet. 6 miljoners skillnad på ett av de mindre utgiftsområdena kan tyckas som en petitess i den samlade budgeten. Men dessa 6 miljoner säger ganska mycket om vilken roll vi vill att ska spela i världen, hur vi vill att vårt land ska samverka internationellt. Vårt land må vara litet, men vårt välstånd, vår alliansfrihet och vår avsaknad av kolonial historia ger oss möjlighet att spela en avgörande roll internationellt. Världen är i stort behov av länder som konsekvent står upp för fred, nedrustning och mänskliga rättigheter oavsett var och av vem freden och friheten hotas. skulle kunna vara ett sådant land. har visat genom sitt engagemang i arbetet med att förbjuda klustervapen hur ett litet land kan göra stor skillnad. Samma fråga visar också med önskvärd tydlighet på den borgerliga regeringens totalt bristande engagemang för nedrustningsfrågorna. Först valde man att förhala processen när det gällde ett förbud mot klustervapen, och man har fortfarande inte valt att ratificera konventionen om förbud mot klustervapen. Just i detta nu väntar vi på svar från utrikesminister på en skriftlig fråga från mig själv om kommer att ratificera konventionen innan nästa val. För att göra skillnad internationellt krävs det både kunskap och information. anser därför, precis som den samlade oppositionen, att som internationellt erkänt och oberoende freds- och forskningsinstitut bedriver ett arbete som är av avgörande vikt. Genom sin årsbok, sin hemsida, sina konferenser med mera bedriver man ett aktivt arbete runt freds- och nedrustningsfrågor som inte kan underskattas. besökte utrikesutskottet inför förra årets budgetdebatt där den borgerliga regeringen hade aviserat nedskärningar på 6 miljoner. Man redovisade då att de planerade neddragningarna äventyrade åtminstone delar av deras verksamhet och skapade en stor oro bland de anställda . Sipris arbete har knappast om vi ser oss ut över världen minskat i betydelse. ser vi tyvärr i allt större delar av världen en risk för militär upprustning. Även i vårt eget närområde finns denna överhängande risk för militär upprustning genom den dragkamp vi ser i mellan på ena sidan och Nato på andra sidan. Vi ser det i såväl södra som i . Denna upprustning har vi redan sett konsekvensen av genom det sorgliga kriget i . Att EU nu i dagarna dessutom blivit klart med Lissabonfördraget, där man slår fast att medlemsstaterna förbinder sig att gradvis förbättra sin militära kapacitet, minskar knappast behovet av oberoende och seriös forskning runt freds- och nedrustningsfrågor. Därför vill jag yrka bifall till oppositionens reservation. 76 (): Utgiftsområde 5 är ett område där majoritet och opposition är relativt eniga om fördelningen av resurser. Det är egentligen bara just när det handlar om som vi har olika uppfattning, åtminstone i årets budget. har tagit upp många av de viktiga frågor som jag också skulle kunna tänka mig att prata om. Jag kommer att gå in lite mer på djupet i hur det ser ut för Sipris verksamhet. Först vill jag ge några återblickar. är ett parti som bildades och som alltid har stått fredsrörelsen nära. Självklart är freds- och konfliktforskning samt säkerhetsforskning ett område som vi värnar. Vi tycker att det är viktigt att har kvar den goda profil som vi har haft och har i frågorna också i fortsättningen. I går tittade jag på Sipris hemsida. Där kan man se att det pågick 16 aktiva större väpnade konflikter . Som en liten parentes i det hela kan jag berätta att är ett av dessa länder. Det är också ett land dit vi för skickade tillbaka ett antal asylsökande. Jag har följt dem, och jag håller kontakt med dem så gott som . Det första som hände var att de flydde vidare till , och har de flytt vidare till där de försöker nå fram till UNHCR för att bli registrerade som flyktingar. De utvisades till ett land som enligt och många andra bedömare faktiskt inte är särskilt riskfritt. tog vi ett antal miljoner från Sipris verksamhet. protesterade redan då. Jag fick ett telefonsamtal från där de tackade för att vi hade uppmärksammat frågan. De sade att de nog skulle klara sig ändå det året genom att få in externa medel. De hade redan utlovats externa medel. hade vi, precis som Hans tog upp, på besök i utskottet. De berättade då hur deras verksamhet faktiskt kan drabbas av de nedskärningar som sker. Följden av nedskärningarna är naturligtvis att mycket mer måste göras i uppdragsform. Det leder till att den övriga kontinuerliga verksamheten analys- och forskningsarbetet i stället får stryka på foten. Jag menar inte att uppdragsarbetet är oviktigt. Till exempel antar jag att den rapport som UD beställde om flygtransportföretag var ett sådant uppdragsarbete som det ges externa medel för fast genom UD. Flygtransportföretagen bidrar till att stimulera konflikt- och krigsekonomier som de tjänar pengar på humanitära flygningar av nödhjälp. Det är bra att UD har beställt en sådan rapport så att vi har fått det belyst. Det är inte acceptabelt att sådana företag anlitas av några myndigheter i världen. Om inte uppdraget hade funnits att utreda frågan hade det förmodligen inte blivit gjort. Uppdragsverksamhet är naturligtvis positiv. Externa medel till är positivt. Det är bra om kan få ännu mer externa medel till sin verksamhet för att utföra fler uppdrag. Det som är oroande är det långsiktiga analysarbetet och den forskning som är i behov av jämna strömmar av resurser, att det kommer ungefär lika mycket. Det är den forskningen som neddragningen drabbar. Det är knappast så att det behövs mindre freds- och säkerhetsforskning utan mer. Vi kan se i budgetpropositionen att utfallet för kostnaderna för var högre än budgeterat. Det är inte så att de har ett överskott på pengar utan de behöver mer. Vi menar därför att bör återfå pengarna som de har förlorat, och vi lägger därför till 6 miljoner extra till i budgeten. Vi menar att man kan ta dessa pengar från för att hålla sig inom den redan beslutade budgetramen. har större möjligheter att begära externa medel än vad har. Det är därför vårt förslag. Jag yrkar bifall till den gemensamma reservationen. 77 (): Så står vi här igen. Det var sist. Vi diskuterar utgiftsområde 5. gäller det ungefär 1,9 miljarder. var det 1,8 miljarder. Det är 100 miljoner mer exakt det här året. Ökningen är försiktig, och ökningen är naturligtvis motiverad av regeringens ansvar för statens finanser. Skattebetalarnas pengar ska användas på ett sätt som skapar mervärde för skattebetalarna, och i övrigt ska man vara försiktig. Merparten av förstärkningen går till svensk medverkan i internationella organisationer; FN, , , och så vidare. Det är naturligtvis ett uttryck för att vi har uppfattat att detta är ett bra sätt för svenskarna att synas i världen och verka på den internationella arenan. Glädjande nog tycks det råda en näst intill total enighet i utskottet när det gäller synen på hur dessa medel ska användas. Oenigheten gäller , eller ungefär en tredjedels promille. Oenigheten gäller , menar man från oppositionens sida. Jag menar att oenigheten inte gäller utan att oenigheten gäller synen på forskningen. Vad ska forskningen syfta till? Hur ska den finansieras? Vem ska bestämma dess innehåll? Det är exempel på frågor där vi från alliansens sida har en annan uppfattning än den rödgröna oppositionen. Från alliansens sida står vi bakom en uppfattning som kan beskrivas i termer av en ökad akademisk frihet och mindre politisk styrning. Vi är också av den mycket bestämda uppfattningen att konkurrens är bra också på forskningens område. I själva verket är konkurrens en nödvändig förutsättning för att vi ska få en vital och kreativ forskningsmiljö. Institutioner som med automatik räknar med anslag från en och samma källa får förr eller senare problem med både kreativiteten och nytänkandet. Eviga anslag från samma källa kan också skapa osunda beroenden mellan mottagaren och bidragsgivaren. Man biter inte den hand som föder en, sägs det. Det stämmer även i forskarmiljön. Jag säger inte att så är fallet, men jag säger att det finns en risk att det kan uppstå ett beroendeförhållande om banden blir till synes eviga. När det gäller anslag från näringslivet är detta en risk som är ofta uppmärksammad och kritiserad från vänsterhåll. Men varför skulle inte samma slags problematik också gälla när anslagsgivaren är staten, regering och riksdag, och då särskilt om regering och riksdag skulle ledas av samma politiska konstellation? Från alliansens sida har vi stor respekt för . Det är en forskningsinstitution med lång och imponerande meritlista. Det är en institution med stark internationell förankring. Många av de forskare som arbetar där kommer från andra länder. De frågeställningar som är föremål för forskning inom har också en stark internationell relevans. Frågor som rör nedrustning, väpnade konflikter, vapenkontroll, kemisk och biologisk krigföring är exempel på områden som analyserats inom ramen för . Likväl har regeringen i årets budgetproposition inte föreslagit att den neddragning som gjorts tidigare ska återställas. Svaret är ganska enkelt. Sipris forskning finansieras fortfarande huvudsakligen med anslag från staten mer än vad som är fallet med andra institutioner som är verksamma inom liknande områden. får också mer i kronor räknat än andra institutioner med liknande inriktning. Vi kan ta som exempel. Knappt 22 miljoner går till och 13 miljoner till . Inte heller går lottlös ur årets budgetarbete. Tvärtom anslaget till ökas jämfört med föregående år, och i kronor räknat mer än anslaget till . I konkurrensen om skattekollektivets pengar prioriterar vi att dessa hellre används till att stödja viktiga kulturinstitutioner, till exempel i , än till forskning som kan finansieras på annat sätt än via statliga anslag. Vi är av den bestämda uppfattningen att har en så god ställning och en så god akademisk rankning att det inte borde vålla några större problem för som organisation att kunna hävda sig i konkurrensen om forskningsanslag. Vi tror också att ökat fokus på extern finansiering kan utgöra en god möjlighet till förändring och nytänkande på de områden där så behövs. blir det den främsta framgångsfaktorn för institutet. Att hävda sig på den öppna forskningsmarknaden är också ett kvitto på att den forskning som bedrivs är bra, uppskattad och håller hög akademisk nivå, kort sagt är värd att stödjas ekonomiskt. Vi tycker att ska ges chansen att visa upp sig och få kvitto på sin relevans och på det arbete som utförs. Med de orden, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande. 78 () replik: Jag vet inte om missförstod mig. Jag säger inte att vi begär att alla medel ska komma från en och samma källa, vilket då skulle kunna innebära att man kommer i en beroendeställning till just denna källa eller låter denna källa styra den politiska dagordningen för detta forskningsinstitut som ska vara oberoende. Det jag säger är att det bör finnas en jämn finansiering, en jämn ström av resurser, så att det analys- och forskningsarbete som pågår på ett oberoende sätt kan fortsätta som tidigare, i stället för att man ska behöva dra ned där och söka extern finansiering. Den externa finansieringen kan bli lika styrd som den som man skulle få av staten. Jag tror knappast att den externa finansieringen innebär: Okej, här får ni en massa pengar gör vad ni vill för dem! Det är ju att någon organisation begär att få ett uppdrag utfört, och det är jättebra om kan göra det, precis som med flygtransportföretagen. Det är jättebra att man belyser olika frågor och att det kommer extern finansiering till det. Men beroendeställningen är i så fall lika relevant när det gäller den externa finansieringen som när det gäller pengar som kommer direkt från staten. Om man då tittar på budgeten ser man att även om det blir en viss höjning är det inte lika mycket som man gjorde av med . Det var inget anslagssparande utan snarare en förlust , och då är inte budgeten rätt avvägd i det här fallet. 79 () replik: Ja, det ska finnas en jämn och förutsägbar ström av resurser. Det finns det 22 miljoner. Det är rätt mycket pengar. Man kan naturligtvis hävda att man ska ha ännu mer pengar, men från alliansens sida tyckte vi att 22 miljoner räcker ganska långt. När det sedan kommer till frågan hur vi ska använda de här pengarna och vad vi drar ned på vet jag från mitt tidigare liv att i den dialogen är både vetenskapliga institutioner och myndigheter oerhört kreativa. I dialogen med anslagsgivaren pekar man regelmässigt på att man måste göra en neddragning på det som anslagsgivaren uppfattar som mest intressant. I själva verket har man en stor frihet inom ramen för institutet, verket eller vad det är fråga om att använda pengarna på det sätt som behövs. Om man nu från Sipris sida behöver ha en grundfinansiering för det mer långsiktiga arbetet: Ja, men använd då de 22 miljonerna till just detta och sök pengar för det som inte kräver samma kontinuitet! Det är ganska viktigt att komma ihåg det. När det sedan gäller frågan om det totala anslaget pekade jag tidigare på att det är frågor om prioritering, att statens finanser inte är oändliga det finns inte hur mycket pengar som helst att ta av. Då är det fråga om en avvägning: Hur vill vi använda dessa medel? Från regeringens sida har man då resonerat på det viset att man tycker att den ram som nu har är en rimlig ram för att kunna konkurrera på forskningsmarknaden om mer pengar. Det finns också skäl att stödja de internationella kulturella satsningar vi har till exempel inom ramen för . Det är också ett sätt att visa upp utomlands. Det är en rent politisk prioritering från regeringens sida som vi ställer oss bakom till . 80 () replik: Det är dock så att även om det är 20 miljoner är det mycket mindre än vad de hade från början. Men jag tycker inte att det är upp till mig eller till att stå och misstänkliggöra forskare och hur de äskar pengar. Jag tycker att det är fel väg att gå. Vi behöver en kontinuerlig forskning inom freds- och säkerhetsområdet, och är ett oberoende forskningsinstitut med gott renommé. Men om vi då tittar på , som vi föreslår att pengarna ska tas från i stället, är deras uppgift att sprida information och kunskap om i utlandet samt främja samarbete och långsiktiga relationer med andra länder inom områdena kultur och samhällsliv samt det svenska i . Det här gör man tillsammans med utrikesförvaltningen och svenska och utländska samarbetspartner. Sedan har man också anslag till biståndsrelaterade insatser i , gäststipendier och utbytesverksamhet etcetera. Sedan tillkommer det särskilda uppdrag. Men vad är det som gör att man inte begär att ska hitta ytterligare extern finansiering för sina arbetsområden? Det borde vara enklare för att få extern finansiering eller uppdrag från till exempel näringslivet, som naturligtvis är intresserat av att vi sprider kunskap om , om svenska produkter och också om det svenska näringslivet utanför landets gränser. Varför kan inte i stället få den besparingen? Där har man ju ökat rätt mycket. använde de inte alla pengar som de fick . Där finns det i stället ett anslagssparande på två och . Det här stämmer alltså inte riktigt överens. 81 () replik: Låt mig understryka att självklart används mycket mer pengar för det svenska arbetet med fred och nedrustning än de som anslås till . I själva verket är det så att nästan hela anslaget till utgiftsområde 5 används för de svenska insatserna när det gäller fred och nedrustning. Detta kan då ske på olika sätt. Det sker genom FN. Det sker genom . Det sker genom , och så vidare. Det är en rad olika arenor. Och när det gäller arbetet med så viktiga och komplicerade frågor gäller det att sprida insatserna och arbeta på flera olika områden. är en liten del i det stora hela. Det är viktigt att understryka. Sedan gällde det detta med att misstänkliggöra forskare. Nej, det handlar inte alls om att misstänkliggöra forskare. Forskare är precis lika rationella och sluga och begåvade som näringslivets företrädare. Självklart kommer man från forskningens sida att försöka föra en dialog med myndigheter, politiker och anslagsgivare som gagnar det egna intresset, så långt som möjligt. Det är klart att det vore ganska dumt om man då inte föreslog eller pekade på en neddragning som kan vara massmedialt intressant snarare än på en neddragning som inte får lika mycket rubriker i massmedier. Det vore nästan tjänstefel att inte agera på det viset. Men vi är tillbaka vid grundfrågan. Det handlar alltså om en prioritering när det gäller hur medlen används. Det är 1,9 miljarder som anslås till den internationella samverkan. Nästan hela anslaget används till detta. Det är kvar något mindre än 100 miljoner som används för att visa i ett kulturellt perspektiv för omvärlden. Vi tycker att det också är en viktig insats. 82 HANS () replik: Jag får erkänna att jag inte hade tänkt begära replik i den här debatten. För som sade i sitt anförande rör det sig trots allt om några promillen av budgeten som vi är oeniga om. Men jag måste ändå säga att under sin talartid verkligen lyckades visa på de grundläggande skillnaderna i den här kammaren när det gäller synen på hur ska verka i världen. Jag känner mig tvingad att begära replik i det läget. sade att vi är med i FN, , och så vidare för att ska synas i världen. Det var ett direkt citat av . Det måste trots allt ha varit en felsägning. Jag kan säga, både som vänsterpartist och som skattebetalare i det här landet, att jag inte vill betala ett öre för att några svenska företrädare ska ut och sola sig i glansen internationellt. Jag betalar gärna bidrag för att ska delta i de här organisationerna, för att vi ska gå ut i de här organisationerna och bidra till en bättre värld, för att vi ska förändra världen inom ramen för de här verksamheterna. Jag är knappast förvånad över att som akademiker och styrelseproffs väljer att göra den här debatten om Sipris anslag till någon allmän generaldebatt om forskningsanslagen och forskningsfinansieringen. Men jag måste säga att det här är ett synnerligen illa valt tillfälle att ta den debatten, . Att just när vi pratar om freds- och nedrustningsforskning i så hög grad hänvisa, som gör, till externa finansieringskällor skapar oerhörda problem. För att den här forskningen ska vara trovärdig krävs det att den är oberoende, och för att den ska vara oberoende krävs det en långsiktig finansiering. Jag tror att vi alla kan se de problem som finns för , att deras möjligheter att få extern finansiering är begränsade. Hur skulle det se ut om sponsrades av eller om deras konferenser finansierades av eller ? Vi ser nog alla problemen med den typen av extern finansiering. Ser inte problemen och begränsningarna för när det gäller att kunna gå ut på den externa anslagsfinansieringsmarknaden, som pratar om? 83 () replik: Ja, vad ska vi säga om detta? Tror att det finns något som heter oberoende? Det gör det inte. Beroende finns alltid. Om får sin finansiering från den svenska staten år byggs det upp ett beroende mellan och anslagsgivarna. Skulle exempelvis säga att en rysk fredsorganisation som blir finansierad av den är en oberoende institution? Jag tror att vi alla i den här kammaren skulle säga: Nej, det tvivlar vi på, för vi tror att det kan förekomma en betydande form av politisk styrning. Vi misstänker det. Vi kan aldrig vara helt säkra. Självklart finns det alltid någon form av beroende. Ett sätt att försöka göra beroendet mindre är att sprida sina anknytningsytor till många olika anslagsgivare. Om man får lite pengar från den svenska , lite pengar från kyrkan, lite pengar från LO, lite pengar från och så vidare är det lättare att i förhållande till var och en av dessa anslagsgivare stå oberoende. Det är inte hundraprocentigt, men det är lättare, säger jag. Den andra frågan handlade om att synas i världen. Det är mycket möjligt att detta är ett slarvigt sätt att uttala sig. Men jag är ganska säker på att förstår att avsikten med den formuleringen självklart var att det gällde de olika arenor där kan verka för att föra fram de svenska ståndpunkterna och gemensamt med andra verka för fred och nedrustning. Jag undrar om det behövs något förtydligande. Jag tror att ni alla förstår det. 84 HANS () replik: Jag får erkänna att det inte alltid är helt lätt att veta vad avser med sina anföranden och sina synpunkter.