prot · GW09111 · 2009-05-05 00:00:00 — Det måste vara ganska förvirrande för dem som lyssnar på debatten och som hör påstå att hon har ökat anslag . Man kan så klart plocka ut enskilda siffror enskilda år och låtsas att det inte finns någon inflation i landet. Då kan man säkert åstadkomma sådana siffror. Men verkligheten är att man inte ens har inflationsskyddat anslaget. Jag återkommer lite grann till det som tog upp, nämligen att den förändring i tidtabellen som SJ genomförde genomfördes på ett sätt som jag under mina i riksdag varit med om. sker olika tidtabellsförändringar. Det där har alltid skett i samråd eller i varje fall i en dialog med berörda länsstyrelser och kommuner. Men helt plötsligt behövs inte det. Jag påstår direkt att regeringen som aktiv ägare av SJ har ansvaret att se till att dialogen sköts även fortsättningsvis. Vilka signaler har man fått från regeringens sida när man helt plötsligt överger ett handlingssätt som tillämpats i väldigt ? Jag skulle vilja höra, , om man har haft någon dialog med SJ om hur det ska jobbas gentemot kommuner och landsting. Det är faktiskt regeringens ansvar. Jag återkommer också till grundproblemet i hela situationen och till statsrådets svar. Problemet är kapacitetsbristen. Den är det stora grundproblemet. Det som gör mig bekymrad är att regeringens enda svar är avreglering, något som faktiskt riskerar att förvärra situationen. En avreglering är ett hot; därmed kan det bli ännu trängre på spåren. Man får bekymmer med var tågen ska ställas när det blir flera entreprenörer och så vidare; det finns en hel del att fundera på där. Dessutom har det ju gjorts en utredning innan man genomförde det här. Man har tillsatt en utredare, , som själv förespråkar en avreglering av järnvägen. Men också han är oerhört bekymrad över hur regeringen nu vill genomföra detta, nämligen genom att auktionera ut tåglägen. Det gynnar framför allt billiga trafiklösningar och missgynnar bra trafiklösningar. Genom ett auktionsförfarande riskerar man att få en ännu sämre tågtrafik. Jag slutar med det jag började med: Tågtrafiken är framtidens transportsystem. Vi behöver en mycket väl fungerande tågtrafik. Men då kommer det att krävas ordentliga satsningar på infrastrukturen och också en aktiv styrning från regeringen; annars får vi aldrig det system som vi så väl behöver för framtiden. 32 (): Jag tycker inte att jag fick svar på mina frågor som var ganska enkla. Ökar individens valmöjligheter om man minskar på antalet tågavgångar? Individens valmöjligheter och valfrihet är ju viktigt för ministern. Och kommer ministern att verka för att det igen kommer att gå tåg till ? Svaret på den frågan var att man inte lägger sig i tågtidtabeller. Det måste väl gå att svara på ett annat sätt. Som flitig tågresenär med som destination upplever jag i stort sett överfulla tåg. Relativt ofta hamnar jag i restaurangvagnen därför att det är enda stället där det finns plats. Men svaret från regeringen i det avseendet är indragning av tåg. Det tycker jag är mycket märkligt. Jag pratar ofta med personalen på tågen. Man ställer sig ofta undrande till varför ansvarigt statsråd inte ser till att tågtrafiken till och från fungerar eller till att regeringen inte verkar bry sig angående att avgångar till och från försvinner. Jag skulle vilja rekommendera statsrådet från att besöka några av de Norrlandskommuner som har drabbats av indragna tåg. Jag tror att det är betydelsefullt att regeringen får klart för sig vikten av en fungerande järnvägstrafik i och i inland, som jag kommer från. Jag har ytterligare en fråga, en tredje fråga, som jag gärna skulle vilja ha ett svar på: Kommer ytterligare ansvar att vältras över på kommunerna när det gäller kommuninvånarnas möjligheter att resa? 33 (): Många är engagerade och vill ha en bra tågtrafik. I mitt fall är bakgrunden naturligtvis ett starkt engagemang för miljö och klimat. Dessutom var jag kommunalråd i åren 19911994 i , då vi fick i gång snabbtågstrafiken mellan och . Vi hade projektet , Snabbtåg StockholmSundsvall. Det där lyckades och blev bra. Det har också gett många resenärer, precis som flera talare här har understrukit. Vi som kommer från trakterna kring och från är naturligtvis oerhört besjälade av att det här får en fortsättning och utvecklas väl. Därför får ministern ursäkta att vi är engagerade. Oavsett om ministern heter eller om ministern heter har man givetvis avhållit sig från att detaljstyra SJ. Men vi riksdagsledamöter kan möjligen ta ut svängarna lite extra. Det gör vi också, naturligtvis av omsorg om våra företag, våra kommuner, vår befolkning och våra arbetstillfällen där uppe. har man egentligen inte underhållit järnvägen så som man skulle ha gjort. Europeiska järnvägsunionen gav ju den socialdemokratiska regeringen bakläxa när det gällde att satsa på underhåll. var sämst i på att sköta järnvägar. Det är inte jag som säger det utan Europeiska järnvägsunionen. Hur har vi då satsat? Den tidigare regeringen satsade 2006, och den här regeringen satsar 11 miljarder . Det är en respektabelt ökad satsning, men icke förty måste vi ha en tågtrafik som fungerar väl. Precis som var inne på hade vi en diskussion i trafikutskottet om hur järnvägstrafiken bör utvecklas och hur den fortsatta avregleringen ska gå till. Det är en fortsättning, den har pågått . påminde om att det var ramaskri när man skilde från SJ. Det kommer aldrig att gå, sade man 1988, eller någonting så där. Många protesterade, men sedan har det varit fortsatt avreglering under den socialdemokratiska regeringen i huvudsak. Men fram tills vi har flera aktörer som kan köra tågen på ett konkurrenskraftigt sätt måste SJ fungera bra. Det är ingen tvekan, precis som föregående talare har sagt, om att det SJ bedriver är omvänd regionalpolitik. Jag höll på att säga att man saboterar, men man åtminstone underminerar förutsättningarna för näringslivet längs att utvecklas när man hastigt och lustigt drar in det sena tåget från . Det är fullständigt oacceptabelt. Dessutom gör man det utan dialog med berörda kommuner och näringslivet, utan dialog med de länstrafikbolag som möjligen hade kunnat parera detta genom att sätta in ett anslutande tåg i som fortsätter norrut mot , och . Men man pratade inte ens med länstrafikbolagen. Det är bakläxa till vårt statliga tågtrafikbolag . Det har jag också sagt till och . Så får man inte bedriva verksamheten. har flera av oss, senast , träffat företrädare för ledningen i SJ och pratat om detta. Man har dessvärre en väldigt motsträvig hållning när det gäller att få tillbaka det sena kvällståget från , som faktiskt är av oerhört stor betydelse för näringslivet längs och möjligheterna att bedriva verksamhet i och lita på att kunna komma hem också . Att det här sena tåget inte går får till följd att man i stället tar bilen, möjligen en buss, men man åker ute på vägarna i stället. Det är väldigt illa. Jag vill instämma i att ministern, utan att missbruka sitt ämbete, gärna får hjälpa oss ledamöter att trycka på SJ att ta sitt ansvar på det här området tills vi har en mångfald där även andra aktörer kan bedriva tågtrafik på den här banan. 34 Statsrådet (): Jag tror att det blir lite förvirrande för er som lyssnar och tittar på debatten. Jag tänker därför upprepa att det här är en debatt om berör en av SJ indragen kvällstur. Regeringen beslutar inte om SJ:s tidtabeller. Jag vill bara göra det klart, däremot är jag ansvarig för att vi har en bra infrastruktur på järnvägen. Det är därför som jag och den här regeringen har lagt sådan kraft på att rusta upp Ostkustbanan i syfte att skapa bättre förutsättningar för en bra järnvägsinfrastruktur. Med det sagt skulle jag vilja ta upp tråden från , som lyfte fram att det är problem på våra spår, det är kapacitetsbrist, och det är det som är problemet för våra pendlare. Men det är trots allt ett fritt tågläge . Det finns en fri tågavgång sedan SJ har tagit bort den. Det kan vara så att vid en avreglering finns det någon annan tågoperatör som mycket riktigt ser att det är många som vill åka det sena kvällståget, och det skapar förutsättningar för en ny tågavgång. Det är det som är poängen med att öppna för konkurrens på persontrafik på spår. Man har olika idéer och ser olika resenärers olika behov. Det är det som är avgörande för mig resenären i centrum, resenären i fokus. Det är därför som vi ser över hela transportsystemet och involverar kommuner och regioner i syfte att tågen ska fungera, spåren ska fungera och att det ska fungera i kombination med andra transportslag och skapa bättre och större regioner så att människor kan bo på ett ställe och pendla till ett annat på ett tryggt, säkert och någorlunda ekonomiskt rimligt sätt. Det arbetet pågår. Det involverar kommuner och regioner, och det pågår också ett arbete i syfte att vi snart ska kunna öppna för ökad konkurrens på persontrafik på järnväg. Allt detta görs för att möta det ni efterfrågar. Jag ser att marknaden kan ha olika idéer om hur man kan öka intresset hos fler och fler att ta tåget. Det handlar också om att locka över fler bilälskare, framför allt män, att ta tåget framöver. Då måste vi ha olika idéer från olika tågoperatörer och försöka identifiera den enskilda resenärens kanske unika behov. Då behövs det en mångfald av olika operatörer som kan träda in. Det är på det sättet, , som jag ser möjligheterna att med en öppen marknad skapa förutsättningar till exempel i det tomläge som finns, och som du och andra med rätta är frustrerade över, för andra än SJ som är intresserade att köra det kvällståget. Som sagt kommer vi att få ett underlag från de samlade trafikverken med ett förslag om ett sammanhållet transportnät i landet. På vilket sätt vi ska göra investeringarna framöver kommer vi att återkomma till. 35 (): ska vi prata om den där marknaden, ministern. Två av mina vänner som jag träffade jobbar i . De får kliva på tåget i Ljusnan och åka norrut. Där får de kliva av tåget i ottan och sitta och vänta till 06.25. Marknaden gör att de måste köpa olika tågbiljetter. De har alltså ett länskort för X-tåget som går inom och lite utanför. Sedan måste de köpa ett X 2000-tillägg. Det är marknaden som vill det, för marknaden vill tjäna pengar. Samma marknad gör att om jag tar ett Intercitytåg från till är det helt okej med en biljett. Jag kan kliva av i , jag kan kliva på X-tåget som går i och komma till . Men om jag, med mitt kort, skulle få för mig att åka från till med samma tåg måste jag lösa en ny biljett. Konstigt, men så är det. Jag har bråkat om det här under förra perioden, och någon sade till mig: Du får väl fuska. Är det något jag inte vill anklagas för är att fuska. Jag vill inte fuska. Den här perioden har jag ytterligare ett länskort så att jag kan kliva på båda tågen. Mycket märkligt, tycker jag, men det är marknaden som behöver tjäna pengar, och då ser det ut på det här viset. Det skulle vara någorlunda tryggt ekonomiskt, säger ministern, men det här tycker jag är lite otryggt och dessutom kostar det pengar för alla som åker, för det är olika system. Det här är någonting som ska in i regleringsbrevet. Det ska vara samma biljetter så att man inte behöver hålla på på det här viset. Jag hoppas att vi får lämna över de 630 namnunderskrifterna till ministern. Jag vet att vi inte får göra det här i kammaren, men jag hoppas att vi får utanför. 36 PER (): Jag har hört någon som har sagt ungefär så här i talarstolen hemma: Vojne, vojne! Jag förstår inte riktigt vad ministern säger, om jag ska vara riktigt ärlig. Först säger att det här är ingenting som regeringen lägger sig i. Tre meningar senare säger hon att det är resenären som ska vara i fokus, man ska göra allt för resenärerna. Det är bra, men lägg dig i då! Lägg dig i och tala om att vi tycker så här! Vi skulle vilja att ni utformar er trafik så här, för det betyder mycket för . Då hamnar vi i den andra diskussionen de motorälskande bilburna männen. Jag är en sådan. Det största intresse jag har här i livet är motorsport. Jag vill påpeka att vi har en mängd kvinnor som också utövar motorsport och trivs med att köra bil. Men icke förty tar vi ett miljöansvar. Vi värnar också om miljön. Varför underblåser då inte ministern möjligheten att utveckla resandet? Du har den möjligheten, . Du kan inte säga att du inte ska lägga dig i. Om du säger det lägger du dig platt och kommer sedan med en förklaringsmodell där du säger att det här ska marknaden ta hand om. Då har du lagt dig i. Då har du sagt att marknaden ska ta hand om detta. Vi ska inte ge SJ direktiv eller förutsättningar att kunna lösa detta. Då blir jag brydd och lite förstämd, för även vi som bor norr om har faktiskt behov av att resa. Det är en väldigt viktig tur vi pratar om, men ministern avfärdar den. 37 HANS (): Jag konstaterar att jag inte har fått något svar från statsrådet på frågan om vilka signaler regeringen har gett till SJ när det gäller att hålla en dialog med länsstyrelser, berörda kommuner och näringsliv när man ändrar tidtabellen. Vad är det som har hänt som gör att man helt plötsligt frångår en gammal beprövad arbetsmodell? Sedan säger att man nu planerar att låta kommuner och landsting vara med och finansiera den här typen av kollektivtrafik. Det känns oerhört positivt för en Sundsvallsbo som har varit med om att kommunen har beslutat att gå in med 250 miljoner för att få till stånd ett statligt vägprojekt och som dessutom kommer att få ta över ansvaret för . Ett av grundmotiven till att den inte behövs ur ett nationellt perspektiv är att man har bra järnvägsförbindelser. Jag konstaterar att med regeringens nuvarande investeringstakt på Ostkustbanan kommer vi inte att ha någon väl fungerande tågtrafik på den sträckan i varje fall. Som jag sade förut: Avregleringen tycks vara regeringens patentlösning. Jag ser en stor risk med det här, för det finns inte förutsättningar för att få till stånd en fungerande marknad. Det måste det finnas om man ska avreglera. Det är brist på spår, och det är till och med brist på el till tågen som ska gå där. Dessutom tänker regeringen införa ett nytt system som faktiskt inte är provat någonstans i världen som det ser ut , som man tänker slå ihop och och skapa en helt ny myndighet som ska administrera denna helt nya ordning. Det är en jätterisk att det blir kaos i tågtrafiken i stället för en bättre fungerande trafik. 38 (): Det blir en bli lite blandad debatt om allt från avreglering och hur den ska utformas till tidtabeller på Ostkustbanan. Vi får väl återkomma i fråga om hur avregleringen ska fortgå. I den delen delar jag väldigt starkt uppfattning att mångfald på spåret styrker järnvägstrafiken. Det finns många lysande exempel på detta. När SJ inte klarade av att köra nattågstrafiken på , för övrigt under den socialdemokratiska regeringen, gick in och visade att det gick jättebra, med högre kvalitet, bättre tidtabeller och så vidare. När SJ körde trafiken på och sade att det här klarar vi inte längre och lämnade över till ett bolag som heter blev det ett nytt synsätt hos SJ. När Sydvästen klarade det räknade SJ en gång till och kom fram till att man nog också kunde köra med lönsamhet. Det bästa med avreglering är alltså att SJ har upptäckt kunden och resenärerna och blivit kundorienterade. Det tycker jag är utomordentligt bra. Men till dess att vi har fler aktörer som kör på spåren, till dess att någon får köra också på ostkusten där SJ har ensamrätt, måste vi sätta press på SJ. Det gör vi med en sådan här debatt. Regeringen kan göra det ännu mer kraftfullt genom ägardirektiv och på annat sätt; oavsett om bolagen heter SJ eller är det en av statens roller. Det som är så oförklarligt är att SJ inte inser att om man drar ned på ambitionerna och förändrar och försämrar tågtidtabellerna lär sig människor snabbt att hitta andra resmönster. Man tar bilen, man löser det på annat sätt, och det tar att återskapa de goda vanorna att faktiskt åka kollektivt när den möjligheten finns. Därför är det så oerhört olyckligt att SJ inte bara försämrar tidtabellerna det tar nu längre mellan och utan också drar in vissa förbindelser. Jag hoppas att den här debatten på något sätt kan bidra till att SJ snabbt funderar på om det ändå inte vore klokt att återuppta den viktiga trafiken som gör att man kan ta sig från huvudstaden norrut på ett bättre sätt. 39 Statsrådet (): Det här är kanske en lite knepig debatt för er som tittar och funderar på var fokus är någonstans. Jag vill återkomma till att när det handlar om att stärka tågtrafiken i landet skapar den här regeringen nya resurser till , allt i syfte att möta det efterlyser: att stärka kapaciteten på de spår vi har. Det smartaste, snabbaste och billigaste är att sköta drift och underhåll, men det har ni underlåtit att göra under alla era . tillför vi nya pengar direkt till Ostkustbanan i syfte att precis den tågsträcka vi nu diskuterar ska bli mer tillförlitlig och få bättre kapacitet. Jag förstår det inte. Det kan bli en lite stökig debatt för många. Den andra ingången är att regeringen är ansvarig för att SJ lägger ned ett antal tågavgångar. Så är det naturligtvis inte. Däremot skapar vi förutsättningar genom att vi har lagt fram ett förslag till om att öppna upp så att det finns möjlighet för fler operatörer att till exempel möta de resenärer som på Ostkustbanan är så frustrerade över att SJ har valt bort en sen avgång, och faktiskt fylla på med en ny avgång. Vi skapar kreativitet hos fler tågoperatörer. Vi har ju olika resenärer runt omkring i det här landet som är intresserade av att åka tåg. På det sättet skapar vi bra förutsättningar, även om vi har oerhört mycket kvar att göra vad gäller rena investeringar runt om i landet. Det arbetet pågår , och vi kommer att återkomma till det i andra situationer. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2008/09:436 om svenskt utvecklingssamarbete med 40 Statsrådet (): har frågat mig vilka konkreta initiativ jag avser att ta för att ska stödja arbetet med att bekämpa fattigdomen samt stärka demokratin och respekten för mänskliga rättigheter i . Vidare har frågat vilka initiativ jag avser att ta för att ska bibehålla och utveckla sin relation till och vilka initiativ jag avser att ta för att klargöra formerna för en framtida aktörssamverkan mellan och . Låt mig inleda med att säga att det är glädjande att de parlaments- och presidentval som ägt rum i månad förlöpte väl. Valen var ett viktigt steg i konsolideringen av demokratin i landet och ett tydligt steg framåt i fredsprocessen. Valen övervakades av nationella och internationella valobservatörer, däribland en mission från EU som bidrog till med två valobservatörer. Genom att ha en valobservatörsmission på plats i landet kunde EU bidra till genomförandet av fria och rättvisa val. Dessutom kunde EU på nära håll följa hur de demokratiska institutionerna klarar av att hantera valprocessen samt få en bättre inblick i stämningen i landet både inför, under och strax efter valen. På så sätt kan vi också identifiera eventuella svagheter i institutionerna och verka för att EU-biståndet hjälper till att stärka dessa institutioner. Utfasningen av det svenska utvecklingssamarbetet med påbörjades och det begränsade samarbetet som fortfarande finns kommer att vara avslutat vid utgången av 2009 detta som ett led i det fokuseringsarbete som regeringen har initierat vad gäller antalet samarbetsländer inom biståndet. har inte identifierats som ett av de länder med vilka ska arbeta proaktivt med biståndsfinansierad aktörssamverkan. Våra relationer med och vårt bidrag till fattigdomsbekämpning och stärkandet av demokratin sker på andra sätt. Låt mig här redogöra för några av de sätt på vilka bidrar till utveckling och stabilitet i . bidrar med medel till EU:s utvecklingssamarbete med . Vi har möjlighet att lämna synpunkter på biståndets inriktning och implementering i strategiprocesser och årliga handlingsplaner. I ska EU-biståndet bland annat verka för att stärka demokratin, bidra till god samhällsstyrning och ökad respekt för mänskliga rättigheter samt stödja i dess ekonomiska utveckling, bland annat genom att främja handelsutbytet med EU. har varit pådrivande i att förhandlingar om ett associeringsavtal mellan och ska inledas. Förhandlingarna påbörjades och kommer förhoppningsvis att kunna avslutas . Det associeringsavtal som förhandlas innehåller tre pelare handel, politisk dialog och utvecklingssamarbete. I dessa förhandlingar betonar vikten av att ge samtliga tre pelare lika stor vikt samt att det slutgiltiga avtalet måste ta hänsyn till de asymmetrier som finns mellan och . Avtalet kommer också att främja den regionala integrationen i vilket inte bara är positivt ur ett ekonomiskt perspektiv utan också kan bidra till fördjupat samarbete inom sådana frågor som är viktiga i regionen, såsom miljö och klimat och organiserad brottslighet. har ett regionalt utvecklingssamarbete med . Inom ramen för detta stöder bland annat ett regionalt arbete, som samordnas av Unifem, för ekonomisk utveckling, kvinnors sysselsättning och roll i den ekonomiska utvecklingen och fattigdomsbekämpning. Syftet är att de kvinnoministerier och motsvarande myndigheter som finns i ska ha en gemensam agenda för kvinnors ekonomiska rättigheter och deltagande. Det är i sig också ett stöd till regional integration. bidrar slutligen även med medel till och i utformningen av utvecklingsprogram inom FN:s och andra multilaterala organ som bland annat når . 41 HANS (): Jag vill inleda med att tacka biståndsministern för svaret. Bakgrunden till dagens interpellationsdebatt är att jag själv deltog som valobservatör vid presidentvalet i . Dock kan jag tillägga att jag inte var en av de två som hade utsänts av regeringen, utan jag åkte på eget initiativ. När jag landade i , huvudstaden, möttes jag av en oerhört stark oro bland många människor en stark oro över att valet skulle svärtas ned av fusk. Det är uppenbart för oss som var på plats att det också gjordes försök att med fusk, hot och olika former av skrämselpropaganda påverka valutgången i presidentvalet. Dessa försök till fusk kunde dock avvärjas. Jag kan säga själv efter att ha besökt fem stycken olika vallokaler i på valdagen att jag inte kan beskriva valet som någonting annat än en demokratins folkfest. Detta presidentval var på många sätt ett historiskt val för . Det innebar det första regeringsskiftet sedan fredsavtalet 1992. 20-åriga tid vid makten bröts, och landet fick sin första vänsterpresident någonsin genom . Att ett land som med sin historia av ett blodigt inbördeskrig med dödsskvadroner, tusentals politiska mord och försvinnanden kan genomföra ett demokratiskt och fredligt regeringsskifte tycker jag inte bara ger hopp för utan för alla länder runt om i världen som härjas av krig och djupa motsättningar. Men står inför enorma utmaningar, vilket är tydligt när man har besökt landet. som landet är ett av de rikaste i är ojämlikheten bland de största i världen. Långt ifrån alla salvadoraner har rätt till utbildning och hälsovård. Man räknar med att drygt en femtedel av landets befolkning är analfabeter. lever i fattigdom, enligt UNDP. De demokratiska institutionerna är fortfarande djupt politiserade och svaga. De fackliga rättigheterna och organisationsfriheten är starkt begränsade, i synnerhet i de ekonomiska frizonerna där tusentals salvadoraner arbetar. Polisen har ett oerhört svagt förtroende, i synnerhet bland arbetare, fattiga och ungdomar efter det att polisen har satsat på en mycket repressiv strategi. Den kallas Super mano dura, eller den superhårda näven på svenska. Vad som var uppenbart för mig när jag besökte var att behoven är stora, men också möjligheterna. Därför känner jag en viss sorg över att har valt att avveckla sitt utvecklingsarbete med och att det kommer att avvecklas just . Det är egentligen inte speciellt märkligt att det sker en förändring när det kommer till vilka länder som samarbetar med eller på vilka sätt biståndsrelationerna ser ut. När länder i syd utvecklas och förändras utvecklas och förändras också våra relationer.