prot · GW09109 · 2009-04-29 00:00:00 — Konsekvenserna av de ändrade reglerna har inte heller låtit vänta på sig. Andelen jägare som inte bor i och som jagar i svenska fjällen ökar, och när det inte längre finns regler för medföljande guider blir det konsekvenser även av det. Många vittnesmål finns om hur det ibland blir ett enormt jakttryck på små områden. 4050 jägare kan ibland befinna sig på ytor där det vore mer rimligt med en handfull jägare. I fanns det under förra säsongen jaktområden som fick avlysas efter en veckas jakt därför att trycket hade varit för hårt på marken. Statistik visar att en svensk jägare i snitt fäller en ripa per dag när man är ute och jagar, och en utomnordisk jägare tar i snitt fyra. Statistiken visar också att återrapporteringen av jakten är väldigt bristfällig. av de jägare som inte bor i rapporterar inte in sin jakt. I var det under förra jaktsäsongen av de jägare som löste jaktkort som kom från andra länder. Trycket på fjällvärlden och riporna är stort. Under nästa säsong har infört restriktioner på grund av en allt svagare ripstam. I finns 100 000 ripjägare. I införs ännu striktare restriktioner under nästa säsong. Men till är alla välkomna. Tror regeringen att de svenska fjällen tål hur stort tryck som helst? I har vi en god etisk jaktkultur och en mycket gedigen jägarexamen. De vittnesmål som kommer från fjällvärlden nu visar något helt annat än vad vi är vana vid. Det är trångt på fjället. Det är jakthundar som drivs till utmattning och i vissa fall till och med lämnas kvar på fjället när husse åker hem. Det är olaga jakt på fridlysta fåglar. Man lämnar sopberg efter sig. Man har ett omotiverat högt jaktuttag. Allt detta visar på ett starkt behov av medföljande jaktguider. Argumenten för ett återinförande av de regler som gällde är många. är det upp till bevis. Jag vet att det finns flera borgerliga ledamöter som också vill se ordning och reda i fjälljaktsfrågan. Det har uttryckts ett antal gånger. I dagens votering är det bara att välja knapp, så kan problemen rättas till. I oppositionen är vi eniga. Jägarorganisationerna håller med. Regeringen står ensam, och står envist fast vid ett felaktigt beslut. Bevisen som finns för att inte bröt mot några som helst EU-regler är tydliga, och de ligger på bordet. har vi möjlighet att sätta stopp och punkt för den här debatten en gång för alla. Den sista punkten jag vill nämna är också kopplad till EU, och det gäller jaktfrågornas roll inom EU i stort. EU-ländernas geografiska förutsättningar är enormt olika, likaså tillgången på vilt, jakttraditioner och jaktetik. Alltmer hör vi dock hur man diskuterar vilt- och jaktfrågor i EU-sammanhang, och diskussioner förs om gemensamma krav och villkor i olika jaktrelaterade frågor. Det är inte rimligt med de extremt olika förhållanden och förhållningssätt som ryms inom EU. Vi anser att regeringen vid ministermöten och i sina kontakter med ska hävda bestämt att dessa frågor är nationella och ska lämnas utanför den gemensamma lagstiftningen. Jag yrkar härmed bifall till reservationerna nr 1 och 2, även om jag självklart står bakom samtliga socialdemokratiska reservationer. (Applåder) I anförandet instämde och (båda s). 65 (): Betänkandet är en sammanställning av flera motioner från allmänna motionstiden, som vi har här i . Det är lite olika dignitet på dessa, kan man kanske tycka, men inte minst intressanta att läsa. Jakt är en viktig företeelse för många. Det skänker mer än jaktbyte, det skänker naturupplevelser och det är en källa till gemenskap. Detta förstår jag och mycket väl. är det inte alltid lätt att förstå varför man inte kan utveckla andra metoder när det blir ett problem, en konflikt mellan djur och mänsklig verksamhet. Det är inte alltid en lösning som håller i längden att döda ett djur eftersom det kommer fler efter. Jag har skrivit motioner om fåglar och smådjur kontra skyddsjakt, och jag kan tycka att det just i dessa fall verkligen behövs lite fler idéer än att skjuta bort problemen. Att vara riksdagsledamot är minst sagt fascinerande. Man lär sig nya saker, och man blir både förvånad och förbryllad . Men att lära sig nytt är viktigt. Jag som har en specialutbildning inom fårskötsel trodde att jag hade kunskap om de svenska fårraserna, men jag hade inte kunskap om att det finns vilda får i . Jag visste inte att det finns mufflonfår i . Att det finns behornade får av typ gute vet jag men inte att det finns mufflon som anses vara föregångaren till tamfåret. Att vi har sådana får både i och på var ny kunskap för mig. Nåväl, dessa djur, mufflon, ingår alltså i det som räknas som vilt och som kan trafikskadas. I bemötandet på bland annat den reservation som s har verkar det som att det ligger förslag om en schablonersättning från Viltvårdsfonden i ett kommande förslag, om jag förstår det rätt. Beträffande fjälljaktsreformen skulle jag vilja tydliggöra varför jag ställer mig bakom det förslag som s har, och detta har jag uttryckt i ett särskilt yttrande i detta betänkande. Jag ser detta förslag som ett första steg att reformera rennäringslagstiftningen i aktuellt avseende. Med EU-medlemskapet sägs följa krav på att låta utländska jägare jaga på samma villkor som svenska. ser vi att utvecklingen med jägare från hela EU i vissa fall skapar problem som inte förutsågs tillräckligt i den förändring av rennäringsförordningen som skedde 2007. Vi ser från att det i det fortsatta arbetet finns behov av ytterligare reformering av småviltsjaktens förvaltning. Grundproblemet är att den fria småviltsjakten på samiska marker över huvud taget släpptes fri, inte vilken nationalitet jägarna har. Fjälljaktsreformen, som den dåvarande borgerliga regeringen beslutade om 1993, är upprinnelsen till en försämring av fjälljakten. Från förespråkar vi det som kallas Tåssåsensmodellen. Den lösning som vi förespråkar är att låta samebyarna själva administrera och upplåta jakten med ett begränsat antal jägare åt gången på marker enligt det system som Tåssåsens sameby praktiserat 19871995 och 20032008. Men vi ser också fungerande och bra lösningar där lokala jakt- och fiskeföreningar sköter förvaltningen. Allmän jakt och skyddsjakt: Jag har väckt två motioner under allmänna motionstiden runt ett par lite mindre frågor, kan man tycka, om jakt på och på ekorre. Jag undrar hur många som sett en eller en ekorre. Ekorrar var mycket vanligare förr, liksom hermelinen som är en smågnagare som gillade våra öppna lager av säd som fanns runt gårdarna. har vi fortfarande kvar rätten till skyddsjakt på dessa två mycket sällsynta djur, och det därför att de kan orsaka skada, vilket är underligt och fel. Småfåglarna är också ett område som diskuteras, och jag har fått glada uppmuntrande ord från ornitologiska föreningar som sagt att det är bra att denna fråga lyfts fram. Det är märkligt att ha en jakt på småfåglar som är hotade och som man från andra håll försöker arbeta för att utöka individantalet av. Att det kan vara problem med fåglar som smutsar ned och som ockuperar byggnader är ett faktum, men det märkliga i dessa motioner, alla från allmänna motionstiden, är att ingen talar om allt det förebyggande som man kan göra med ögonattrapper, skrämsel, ballonger, reflexer. Det finns en uppsjö av idéer och praktiska exempel. Det svenska landskapet förändras ständigt. Förändringarna orsakas ofta av den markanvändning som vi har inom jord- och skogsbruk eller andra näringar, vägar, infrastruktur och de pågående klimatförändringarna. Alla förändringar är inte av ondo för miljön, men de påverkar ändå den biologiska mångfalden på ett eller annat sätt. har utvecklat ett rikstäckande miljöövervakningsprogram, kallat Nationell inventering av landskapet i , . Programmet följer tillstånd och förändringar i det svenska landskapet och ger även svar på hur omdaningarna påverkar förutsättningarna för växter och djur. Men vet vi att flera landlevande arter tar stryk av förändringarna i miljön. Ett tydligt exempel är att många vanliga småfåglar har gått tillbaka rejält i omfattning . Fåglarna i jordbruksområden är särskilt utsatta. Det står på att sämst går det för fåglarna i jordbrukslandskapet som stadigt minskar i antal. Det är sånglärka, gulsparv, gulärla, stare, pilfink och några av jordbruksfåglarna. Alla dessa har gått starkt tillbaka. Avslutningsvis ställer jag mig bakom reservationer men yrkar bifall till reservation 2. 66 (): Först yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i sin helhet och avslag på samtliga reservationer. Jag tänkte att jag skulle uppehålla mig vid fem punkter: jaktens betydelse generellt, lite grann vad alliansen har levererat och naturligtvis betänkandets innehåll, lite grann vad som är på gång just nu och lite grann vad vi syftar på att åstadkomma . Beträffande jaktens betydelse är jakten en stor upplevelse för dem som ägnar sig åt jakt, inte minst på kunskapssidan. För att kunna jaga i fordras det att man har en kunskap som gör att man vet vad man sysslar med. Det är en oerhört stor tillgång att detta krav kom till. Socialt är det viktigt att kunna umgås otvunget och tillsammans med meningsfränder i frisk natur. Det finns en folkhälsoaspekt som inte är att förringa. Det är ca 7 miljoner jaktdagar som den samlade svenska jaktkåren har . Jakten har betydelse också när det gäller att reglera och hålla stammarna på en lämplig och vettig nivå, att vi via jakten kan se till att vi får en tillväxt av önskade djurslag. Det visar inte minst björnförvaltningen. Det handlar om en balans. Det handlar i grund och botten om att det finns fodertillgång i naturen, det finns bytesdjur och det finns rovdjur. Balansen måste hållas på ett sådant sätt att det kan finnas utrymme för meningsfull jakt för människor. Ett annat värde är det rent ekonomiska. Jakten anses av oberoende forskare vara värd över 3 miljarder , vilket jag tycker är notabelt. Den inbringar viltkött i det svenska folkhushållet, ungefär per person. Detta är naturligt ekologiskt kött, inte så att säga konstruerat ekologiskt. Det uppfyller devisen: Bruka utan att förbruka. Jakten har en självklar ställning i det svenska samhället. Vi har på dessa levererat. Vi levererade ganska snabbt ett mer resonabelt sätt att hantera ammunitionsbly än det absoluta stopp som skulle ha varit för handen . Det bygger på att man inte har lyckats förstå skillnaden mellan biotillgängligt bly och metalliskt bly. Orsaken till detta är en djurskyddstanke, nämligen att det inte finns någon annan vettig metall att använda som ger samma djuretiska värde som just bly. Intill dess det inte finns något bra alternativ är det klokt av alliansregeringen att se till att vi får använda det. Kommer det ett fullgott alternativ kommer jägarna självklart att gå över till det. När det gäller § 28 har det varit efterfrågat att den skulle öppna för en möjlighet att försvara sina tamdjur. Den regelförändring som regeringen nu har vidtagit bygger alltså på sunt förnuft. Den förutvarande regeringen var fullständigt tondöv när det gällde att lyssna på människor och deras förtvivlan över att stillatigande behöva se när deras djur massakrerades. Detta har alliansregeringen ändrat på. Vi har också underlättat vildsvinsjakten, bland annat genom möjligheten att använda belysning i samband med den. Jag påstår att alliansregeringen och allianspartierna har levererat mer än vad den socialdemokratiska regeringen med stödpartierna gjorde , och det tycker jag att medborgarna bör höra för att de ska förstå skillnaden. Det gör skillnad. I betänkandet som vi hanterar tas frågan om eftersök efter trafikskadat vilt upp. Naturligtvis är det viktigt att ha vissa grundläggande fakta, nämligen att det alltid är bilförarna eller motorcykelförarna, människan, som är orsak till viltolyckor. Det står nämligen i trafikkungörelsen att man inte får framföra ett fordon snabbare än att man kan stanna. Alltså är det väldigt tydligt fastlagt vem det är som ansvarar för skadan, nämligen vi människor. Därför är det viktigt att vi har ordning och reda när det gäller eftersöket, och det inte minst av djurskyddsskäl. Det ska kunna gå snabbt och det ska vara effektivt för att minska lidandet för djur som är skadade. Detta har varit ett frivilligt åtagande som har pågått alldeles för . Därför är jag överens med tidigare talare om att vi måste se till att få en ändring. Då är det naturligtvis inte rimligt att det är jägarna själva som ska stå för detta. Det pågår just nu ett arbete för att hitta en lösning som gör att vi kan få en annan tingens ordning. Dessutom kommer man att ta upp möjligheten att gå över annans mark när inte markägaren är anträffbar, vilket också är viktigt för att minska tiden och förkorta djurets lidande. Fjälljakten har tagit stort utrymme i debatten så här långt. Det är en fråga som hamnade rakt i knäet på alliansregeringen. Det var ingenting som alliansregeringen tog upp själv. Det var alltså ett mål på gång i . Ett svenskt helikopterföretag hade synpunkter på att vi hade olika regler, vilket kunde vara ett handelshinder rent tjänstemässigt, inte i själva upplåtelsen av jakträtten men tjänsterna kopplade till den. I den samlade bedömning som gjordes av bland annat men också av juristerna på UD UD är i högsta grad inblandat i denna fråga och juristerna på kom man samfällt fram till att det här klarar inte att driva. Alltså gjorde man förändringen, och därvid är vi. Jag kan bara nämna att nu är på gång att ändra av precis samma skäl, vilket stöder att den svenska linjen förmodligen är den korrekta. Sedan detta inträffade finns det en positiv särbehandling i så måtto att de som bor i fjällkommuner har möjlighet att köpa årskort, vilket inte andra har, och det är gott och väl. Förmodligen är också länskort på gång, men detta är någonting som länsstyrelserna håller i. Det är ingenting som regeringen stadgar om. När vi då kommer till jakt och EU tycker jag att det är viktigt att framhålla just nu att det är naturvårdsdirektivet som ligger till grund för mycket av de frågor vi diskuterar. Det är bland annat art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet som göms bakom detta. Det pågår en utvärdering, och jag hyser gott hopp om att vi med den som grund har möjlighet att få en bättre tingens ordning, att vi i ökad utsträckning kan få en nationell bestämmanderätt. Där vill jag också påpeka att vi har ett ganska tydligt ställningstagande från utskottets sida med i betänkandet där vi förutsätter att man ska kunna ta ökade regionala hänsyn. Avslutningsvis kan jag nämna lite grann om vad som är på gång. Jag kan då konstatera att en rovdjursproposition är under beredning och framtagning. Avsikten är att den ska presenteras här . Också frågan om vildsvinsförvaltning bearbetas , inte förvaltningen som sådan utan råd och anvisningar, inte minst när det gäller utfodring, för det finns en hel del att säga om det. Det pågår just nu en utredning om älgförvaltningen som ska ta sin grund i en mer biologisk utgångspunkt för älgens förvaltning än vad tidigare förvaltningsmetoder har gjort, vilket är bra. Och naturligtvis ska vi komma i mål med eftersöksfrågan. Det som har sagts tidigare är att man övergångsvis skulle kunna använda Viltvårdsfonden. Det har aldrig varit tanken att den ska kunna användas i längden. Men jag hoppas på att detta kommer till allmänhetens kännedom snart. Slutligen, herr talman, ser jag framför mig att vi med hjälp av jakten ska få en ökad biologisk mångfald. Vi ska också kunna ha en meningsfull jakt i det här landet. Och det ska vara mindre EU-påverkan på vårt sätt att jaga. Jag utgår från att om vi ger ett ökat ansvar till markägarna i detta kan vi också få en bättre balans mellan betesdjur och rovdjur, en meningsfull jakt och människors möjligheter att uppleva den fina natur vi har. 67 i (s) replik: Jag vill börja med att påminna om att när det gäller § 28 gick vi till val på precis samma ändring som ni, och det vet ni mycket väl. Trafikskadat vilt jätteintressant! Jättebra att du håller med mig om att det som står i betänkandet och som vi behandlar inte är riktigt bra, att det är Viltvårdsfonden som ska bekosta ersättningarna. Jag undrar: När kommer propositionen? Sedan vecklar in sig i något resonemang om att det skulle ha pågått något fall i om helikopterföretag. Det är inte riktigt det som har hänt. I diskussionen som vi har haft har man alltid landat i att anledningen till den här förändringen var att man fick en förfrågan från . Allting annat är efterhandskonstruktioner. Om helikopterföretagen och deras klagan ska få styra de svenska reglerna för jakt börjar jag bli väldigt bekymrad. Om helikopterföretagen enligt den borgerliga regeringen ska ses som en vidare tjänst kopplad till jakt, ska i så fall också taxichaufförens transporter av norrmän och italienare från flygplatsen i till sina destinationer göra det. Varför har inte de fått ersättning? Det gäller i så fall också den lokala Icahandlaren. Var går gränsen? Vad är det som enligt er är tjänster knutna till jakt? Enligt finns det ingenting som är det. Inget hindrar helikopterföretag att köra ut utländska turister i fjällen. Frågan är: Ska folk jaga där eller inte? 68 () replik: Vi kan börja med § 28. Ja, det är ju jättebra att vi har en bred politisk överensstämmelse i sak i den frågan. Jag kan dock notera att så länge parti, Socialdemokraterna, ensamt var regeringsbärare och hade möjlighet att ändra den när det var regeringssammanträde hände ingenting . har det hänt i två steg när det gäller alliansregeringen. infördes ett försök som föll väldigt väl ut, och detta permanentades . Jag tycker bara att det finns skäl för lyssnarna att veta att det gör skillnad vem det är som regerar landet. När det gäller eftersöksbiten kan det ibland vara bättre att ägna extra åt ett förslag och att det blir riktigt bra än att hafsa i väg det. Jag har goda förhoppningar om att eftersöksfrågan kommer att vara löst inom en inte alltför avlägsen framtid, och då på ett sätt som jag tror att också kommer att vara nöjd med. Förmodligen kommer hon att säga: Ja, det skulle vi också ha gjort. I så fall är det bra, därför att då är vi överens i sak. När det gäller fjälljaktsfrågan är det egentligen rätt ointressant att veta vilka tjänster det handlar om och var gränsen egentligen går. Frågorna som ställdes till var föranledda av frågor från svenska företag, oberoende av vilka det var. De lät berätta att de inte kunde tillhandahålla samma tjänster till utländska gäster för att de skulle kunna jaga eftersom de inte har samma förutsättningar som svenskar. I det läget gjorde tre oberoende juristgrupper inom olika departement och på exakt samma bedömning. 69 i (s) replik: Ja, fick en förfrågan från . Varför svarade inte den och försökte förklara varför vi hade särregler för jägare som inte är boende i ? Man försökte inte ens argumentera. Det hamnar inte direkt i en , även om den borgerliga regeringen verkar tro det i denna typ av ärenden. Man kan ha en brevväxling innan. Det hade inte den . Man gick direkt in och ändrade i rennäringsförordningen. Det var mycket märkligt. Regeringen har argumenterat att man inte kan tänka sig att riva upp beslutet bara med stöd av det som har hänt i . presenterar jag här att man har fått ett svar till också. Hur många svar ska ni ha från EU om att det är okej att ha särregler för jakt för boende inom landet innan ni kan tänka er att ens överväga att riva upp detta beslut? Det är mycket märkligt att man fortsätter argumentera utan att ha något som helst på fötterna i frågan. När det gäller rovdjuren har ni levererat § 28. Du får använda vilken politisk polemik du vill om vad vi har gjort och inte gjort, . Vi fattade beslut före valet om att vi skulle ändra § 28. Vad har ni mer levererat? Det är ganska blekt. Däremot har ni retat upp många i jaktfrågor, i allt från ert velande om rovdjuren till fjälljakten. Rovdjuren, vill jag bara påpeka, hör inte hemma i denna debatt. Dem debatterar vi under området Biologisk mångfald och inte under området Jakt. Så ser ordningen ut. Jag vet att många är besvikna efter era storstilade vallöften. Det är dags att leverera. Varför inte göra det ? 70 () replik: Jag tackar för vänlig inbjudan att få möjlighet att leverera. är det så vist ordnat att vi levererar i den takt vi tycker är lämplig. Det tänker vi göra även fortsättningsvis. Jag vågar påstå att är den svenska jägarkåren mycket belåten med de förslag som har lagts fram och de beslut som är fattade. Det är dock möjligt att inte träffar rätt sorts jägare. Varför svarade inte ? Alltid när man kommunicerar med domstolen handlar det om vilka förutsättningar som finns för att klara hem ett ärende eller inte. Det är möjligt att och skulle ha varit beredda att köra över , och jurister som alla har kommit till samma ståndpunkt. Det är mycket möjligt, men jag tror inte att ni skulle ha gjort det. Det finns inget tillfälle historiskt då Socialdemokraterna har gått emot tjänstemännen när det gäller europeiska frågor. Jag bara säger det. Närvaron i EU var inte heller lika vital under er som den är under alliansregeringen. har vi fått en möjlighet att påverka i högre grad eftersom vi finns på plats på ministernivå i större utsträckning. Dessutom driver vi frågorna på ett sådant sätt att vi har en möjlighet att påverka. Jag vill bara nämna det i förbifarten. Rovdjuren hör i högsta grad hemma i denna debatt. Förvaltning av rovdjur sker också genom jakt. Det hoppas jag att är informerad om. Vi reducerar inte stammen med biologisk mångfald utan med jakt. Det gör vi på lo, järv, varg och björn. 71 (): Herr talman, ärade ledamöter och svenska medborgare i vårt gamla land! Behövs jakt och viltvård? Ja, det gör det i sanning. Det behöver också uppmärksammas i en debatt här i kammaren med anledning av ett betänkande som utgår från motioner från allmänna motionstiden. Vi har tidigare i debatten hört frågor och uttalanden om vad som ingår och inte ingår i betänkandet. Jag skulle vilja säga att det är ganska mycket som ryms inom jakt och viltvård. Jakten är en förutsättning för en god viltvård. Jag vill lyfta fram alla de människor som är engagerade och framföra ett tack till våra jägare i som tillsammans med andra organiserade och oorganiserade människor på olika sätt tar ett stort ansvar för viltvården. Det är väl värt att nämna det och tacka för deras engagemang. De offrar mycket fritid och lägger ned ganska mycket pengar på detta för att de har ett stort intresse för en levande fauna och biologisk mångfald och för att få möjligheten att fortsätta den kulturella del som jakten är i vårt gamla land. I betänkandet finns ett antal reservationer. Jag tänker kommentera dem lite grann. Allra först vill jag säga att jag helt biträder det som så föredömligt anförde. Rovdjuren har verkligen med viltvård att göra. Att vi nu får en acceptans för rovdjursstammarna, inte minst vargen, bevisas inte minst genom den överenskommelse som , , , , och har gjort om att acceptera flyttning av varg i för att kunna uppnå den gynnsamma bevarandestatusen. Det har man gjort för att komma vidare i en fråga. De har visat på ett tydligt engagemang och ett kurage som förpliktar även från politikens sida. Vad har politiken då gjort? Jo, alliansregeringen och har förändrat § 28 i jaktförordningen. Det är vi glada och stolta över. Jag ber inte ett dugg om ursäkt för det. Det skulle ha varit gjort för länge sedan. Det har många av oss ledamöter i miljö- och jordbruksutskottet sagt. Men har det skett och det har fått en bred acceptans. Försökstiden har visat att man inte har missbrukat paragrafen. Det är viktigt att ha med sig i det fortsatta arbetet när vi diskuterar viltvård. Det här med rovdjursstammarna är viktigt, för det har bäring på övriga stammar som vi diskuterar om vi ska kunna få en acceptans och ett intresse i samhället. Det är viktigt att vi får ett intresse för viltvårdsfrågorna. är en fråga som vi inte har debatterat så mycket i denna debatt, men den kommer att bli viktig när vi debatterar fisket. Jag vill nämna sälen som ett rovdjur nu när torsken kommer tillbaka.