prot · GW0963 · 2009-01-27 00:00:00 — Då gick samhället in och gav stöd till företagen när man bedrev utbildning. Inom parentes kan vi säga att behovet av utbildning i industrin är väldigt stort. Under den extrema högkonjunkturen har man inte riktigt gett utrymme för att utbilda personal. ser man en möjlighet, men man har svårt att finansiera det. Här skulle jag vilja ställa frågan: Hur ser ministern på den typen av lösning, där man faktiskt kan behålla personal och få ett stöd från samhället för att vidareutbilda alla kategorier av personal för att sedan stå bättre för framtiden? Jag tror att detta var en bra modell, och den borde man allvarligt ta upp och fundera på för att klara att möta framtiden på ett bra sätt. I svaret tar ministern också upp samordnade insatser som regeringen har gjort för att samla upp de synpunkter som kommer in. Då skulle jag vilja ställa frågan: Vad har samordnarna från redovisat till regeringen? Vad är det för behov av insatser som man redovisar från samordnarna? Och vilka slutsatser har regeringen dragit av de förslag som har kommit från länet? 34 (): Tack, arbetsmarknadsministern, för ännu en debatt här i kammaren! Jag tänkte börja med att se bakåt. Det är viktigt att kunna sin historia om man ska kunna förstå vad som händer. Jag debatterar nu med en minister som säger sig tillhöra det nya och det nya moderata partiet. Det finns mycket nytt. Då skulle man kunna bli lite imponerad. Underförstått är ju något nytt något positivt och något gammalt är något dåligt. Men när det gäller den politik som arbetsmarknadsministern står för kan jag upplysa åhörarna här om att det inte finns något nytt i den. Jag läste en fantastisk bok, utgiven av Kommuner och Landsting, som beskriver välfärdens historia i . Den heter Vem har ansvar för välfärden? Där går man igenom olika delar av den svenska arbetsmarknadspolitiken. När jag kom till en av dessa delar kände jag plötsligt igen något som jag tyckte att jag hade hört förut. Man konstaterade att ministern står för en politik som säger sig inte längre behöva befatta sig med sysselsättningsskapande åtgärder under krisår. Det är den politik som ministern står för. Ministern anser också att fullt arbetsföra personer i princip inte ska behöva sakna sysselsättning under förutsättning att de accepterar de villkor som erbjuds på arbetsmarknaden. Det är den politik som ministern står för. Då undrar man: Var har jag hört detta, och var har jag sett detta? Jo, det är när jag läser en beskrivning av fattigvårdslag som jag inser att den ordagrant återger de nya arbetsmarknadspolitik. Det är fantastiskt, för då inser man plötsligt att den politiken inte är ny. Den är gammal och möglig och farlig att förtära, precis som allting som är för gammalt. Det som ministern letar fram i skåpen är fattigvårdslag, och han kallar det för en modern arbetsmarknadspolitik. Det säger jag bara upplysningsvis. ska jag egentligen gå över till interpellationen. Jag skulle vilja fullfölja de frågor som har ställts av , och . Vi har haft många sådana här debatter, säger arbetsmarknadsministern i sitt svar. Det är sant. Inte bara i och och , utan även i , har det funnits många förtvivlade rop på hjälp. Jag, som ledamot från , har fått ta del av väldigt mycket förslag och funderingar kring hur man skulle kunna ta sig ur den här krisen, om man då kan lämna fattigvårdslag bakom sig och våga steget in i en modern arbetsmarknadspolitik. Ett av de moderna förslag som har kommit är just det som nu tog upp, att man skulle kunna hjälpa folk med utbildning och att vara kvar i företagen och göra företaget och de anställda starkare tills krisen är över. Människorna i och runt om i landet har slängts mellan hopp och förtvivlan. Ena dagen har statssekreteraren från sagt: Jo, självklart, vi jobbar med frågan. har näringsministern kommit ut och dementerat och sagt: Absolut inte. Sådan där gammaldags socialdemokratisk politik ska vi inte föra. läser jag mina lokaltidningar. Där lovar det lokala kommunalrådet detta: Jo, visst ska vi göra så här, för här har vi många arbetslösa på i . Självklart ska vi göra detta. träffar jag statssekreteraren i utskottet och frågar: Kan man göra en sådan här lösning och utbilda folk innan de blir arbetslösa? Då säger han: Nej, jag blev nog felciterad. Döm om min förvåning när jag slog upp och läste att ett antal riksdagsledamöter har varit och träffat Volvochefen och lovat honom att man ska göra en satsning på utbildning för anställda, så att de inte blir arbetslösa. Det skulle vara spännande att höra: Har man nu för femte gången ändrat uppfattning, eller vad kommer ministern att ge för svar här? Är det möjligt att genomföra en sådan lösning eller inte? Det är väldigt många som väntar på det svaret. Vi vill ha ett riktigt svar nu och inte ett sådant här velande. 35 Arbetsmarknadsminister (): Först och främst ber jag naturligtvis om ursäkt för det sena svaret. Jag missade några tillfällen för interpellationsdebatter delvis som resultat av EU-arbete och annat. Låt oss vara överens om det är jag nog överens med alla motdebattörer här om att den internationella finanskrisens härjningar på svensk arbetsmarknad är någonting som vi alla är både bekymrade och oroliga över. Man skulle kunna uttrycka sig med pregnans och prata om år av en viss typ ni vet ungefär vad jag menar. Detta innebär dock inte att man står handfallen eller inte har en arsenal av åtgärder att försöka hantera och möta den här krisen med. Jag ska försöka besvara de olika frågor som har kommit upp. Jag noterade att pratade om omställning och flytt och underförstått, naturligtvis, om den slopade hundradagarsregeln, antar jag. Det är bara att konstatera att det är samma typer av skyddsregler som finns i arbetslöshetsförsäkringen som fanns 2005 eller, för den delen, under lågkonjunkturen 20012002. Det handlar om tolvtimmarsregeln, den sociala hänsyn som ska tas till familj och liknande. När det gäller stödet till kommunerna, som är en fråga som har kommit upp på flera olika håll, vill jag trots allt påminna om en sak. Om man läser SKL:s rapport, som presenterades rätt , ser man att den pekar på fortsatt ökade skatteintäkter , förvisso i en lägre takt än 2008. Det är klart att med 8 miljarder mer i utrymme för kommunerna, tack vare den sänkta arbetsgivaravgiften, är ändå bedömningen att det här året är hanterbart. Vad som gäller får vi naturligtvis återkomma till i det ordinarie budgetarbetet. Där har till exempel finansministern redan angivit beredskap för både fortsatt diskussion och analys, och det finns säkert anledning att komma tillbaka till det . pratar med stor oro, som jag delar, om de 4 067 nya ungdomar som lämnar gymnasieskolan . Jag delar helt och fullt den oron. När vi går ned i lågkonjunktur så ser det traditionellt ut, inte bara i utan överallt är det naturligtvis de med svagast förankring som puttas ett steg längre bak i kön. Det är de unga. Det är personer med utländsk bakgrund. Det är personer med långtidsarbetslöshet, sjukdomar och vad det nu kan vara. Inte minst ungdomar har traditionellt sett i en svag position på arbetsmarknaden, delvis till följd av höga ingångslöner och, naturligtvis, en situation som gör att det har varit svårt för ungdomar att ta sig in. Ni lämnade efter er 100 000 ungdomar i utanförskap när vi tog över det tredje sämsta landet i . Det är naturligtvis någonting som vi har all anledning att vara oroliga för och ta itu med. Därför är det glädjande att så många har lämnat utanförskap och fått ett arbete att gå till bland ungdomarna. Jag skulle kunna säga att det är en väldig tur att inte Socialdemokraterna regerar, för då hade de här 4 067 ungdomarna mötts av dubbelt så hög arbetsgivaravgift som de nu möts av. Jag skulle gärna vilja höra förklara för de 4 067 ungdomarna varför det ska vara lättare att anställa dem när det är dubbelt så dyrt att anställa dem. Det är för mig obegripligt. I grunden handlar det om sunda statsfinanser, ett fungerande banksystem, det faktum att vi har den mest expansiva finanspolitiken i hela och därtill de 23 miljarder som vi presenterade och som finns i den proposition som jag hänvisade till i svaret. Med all respekt , men inte ens kan väl tro på det han säger i det här fallet? Det är 23 miljarder . Det är 60 000 personer bara som omfattas av detta. Det är 70 2010 och 30 2011. Det låter inte riktigt som den verklighetsbeskrivning som levererar. I min nästa omgång ska jag prata mer om den fråga som jag tycker är väldigt intressant och viktig. Hur kan vi möta den konjunkturuppgång som kommer? Det gäller alltså frågan om olika typer av utbildningsinsatser. Men min talartid är ute just . 36 (): När arbetsmarknadsminister påtalar att kommunerna har fortsatt goda skatteintäkter vill jag bara nämna att arbetslösheten i är . I är den 6,9. I är den 6,8. Socialbidragskostnaderna har ökat i och i , på tal om den stabila ekonomiska situationen för kommunerna. Arbetslösheten har faktiskt ökat i . När den moderatstyrda regeringen tog över makten fanns det ca 6 300 arbetslösa norrbottningar. är det faktiskt över 7 000 arbetslösa norrbottningar. Det om något kan vi väl nu kraftfullt likna vid vad som brukar vara en viss annan moderat ministers favorituttryck: massarbetslöshet. Massarbetslösheten sprider sig som en löpeld över och övriga just . Som jag sade tidigare är 7 000 norrbottningar arbetslösa och väntar på ett nytt jobb eller chansen till en utbildning eller kompletteringar av sin utbildning. Jag tvivlar faktiskt starkt på att norrbottningarna tycker att det räcker med att arbetsmarknadsminister i sitt svar till konstaterar att han redan har svarat på liknande frågor och hänvisar till en debatt som handlar om läns situation. Norrbottningarna nöjer sig inte med ett sådant svar från en ansvarig regering och dess statsråd. Jo, jag har läst i regeringens proposition Åtgärder för jobb och omställning som handlar om stöd till nya arbetslösa i form av mer coachning och praktik. Men det är absolut ingenting till arbetsgivare, företagare, som ska ta emot och hjälpa de här arbetslösa med en praktikplats. Tror verkligen inte regeringen att även företagarna är klämda till max ? Det handlar om förstärkt stöd till nystartsjobb, men ni konstaterar i samma anda att det faktiskt kan bli rätt svårt att få till en plats med det här stödet, eftersom efterfrågan på arbetskraft minskar kraftigt. Ni själva bedömer faktiskt att nystartsjobben kan leda till en 60-procentig undanträngningseffekt när det gäller övrig sysselsättning på lång sikt. Sedan var det ROT-avdragen och infrastrukturen, och så omfördelar ni platserna mellan högskolor och universitet. Men det finns inte ett enda ord om välfärdens behov, inte en enda rad om hur lärarnas och undersköterskornas eller elevassistenternas framtid ska se ut. Det finns inte ett enda ynka paket till kommuner och landsting i kris. Magert är en sammanfattning god som någon. Jag tycker faktiskt att arbetsmarknadsministern när vi pratar om varsel över och är skyldig att berätta om hur man ska säkra välfärden för medborgarna i . Hur ska man se till att ungarna på skolan får den hjälp och det stöd de behöver? Hur ska man se till att de gamla har tillräckligt många människor som hjälper dem med deras dagliga behov? Ni verkar uppenbarligen inte ägna en enda tanke åt det, trots att det finns väldigt många av era egna partikamrater runt om i landet i kommuner och landsting som menar att en ansvarsfull regering borde se att det finns behov ute i välfärden. Kommuner och landsting behöver ett större stöd från regeringen när vi pratar om den finansiella krisen. Därför tycker jag att arbetsmarknadsministern är svaret skyldig här och om hur man tänker när det gäller kommuner och landsting. Socialbidragskostnaderna ökar till exempel i . 37 (): För var det 50 000 ungdomar som varken hade haft jobb eller utbildning . Det har fram till vuxit till 90 000. En ökad andel av dem som uppbär socialbidrag är ungdomar. Vi har föreslagit en skattereduktion som motsvarar hela arbetsgivaravgiften för de företag som anställer en arbetslös ungdom. Vi vill också ge 10 000 långtidsarbetslösa ungdomar chansen att få ett prova-på-jobb, få referenser och skaffa sig ett yrke. Av den satsningen riktas 5 000 platser till första-jobbet-avdraget som är en skattereduktion för arbetsgivare på två tredjedelar av lönen. Vi vill också satsa på 5 000 platser i lärlingsutbildning. Vi riktar särskild uppmärksamhet på problemet med dem som går ut gymnasiet och ungdomar som riskerar att möta en arbetsmarknad som inte vill ha dem. Det är ett mycket viktigt problem. När det gäller situationen i kan jag bara konstatera att det finns en pessimism i näringslivet. Den pessimismen är inte bra. Den skapar en ekonomisk nedåtgående spiral. Det blir inte bättre av att landets arbetsmarknadsminister står här i kammaren, har ett pessimistiskt och passivt synsätt och säger att frågan om jobben bara går att påverka marginellt. Det är ingen bra signal till vare sig näringsliv eller fackliga organisationer. Det finns många positiva exempel på företagare som strider i motvind och gör allt de kan även i den här situationen. Men när vi har företag som i , i , i , och som varslar personal står det för någonting. Då räcker det inte med åtgärder som att tillsätta länssamordnare mot krisen som för övrigt, om jag har förstått det rätt, är människor som dessutom är belastade med rätt så mycket andra arbetsuppgifter. Åtgärder som jag tror är nödvändiga är ett rejält stimulans- och räddningspaket till den kommunala sektorn. 15 miljarder skulle betyda mycket. SKL har krävt 5 miljarder som en inledning. Deras prognoser visar att det är ungefär 100 kommuner i som kommer att notera ett underskott 2009. Det är alltså en tredjedel av landets kommuner. Det behövs ett ordentligt spetskompetenslyft som ger människor i företag med låg produktion möjlighet att utbilda sig och komma tillbaka när produktionen åter ökar. Det behövs ett ROT-program som omfattar även hyresbostäder och offentlig sektor, exempelvis skolor. Vi måste satsa på fler platser på vuxenutbildning, högskola och kvalificerad yrkesutbildning. Här har vi ett program som är betydligt mer långtgående än det regeringen föreslår. Vi måste återigen satsa på utbildningsvikariat i kommuner och landsting. Personal kan då utbildas och ersättas av personer som är arbetslösa. I vårt län finns en rad infrastrukturprojekt. Järnvägen FalunBorlänge, , det så kallade E 16-projektet , vägen EnköpingIdre, Bergslagsdiagonalen och Förbifart är exempel på sådant som det går att ta itu med. Regeringen kan göra betydligt mer än vad den gör. Såväl LO, TCO som näringslivet har kritiserat det man tycker är en passiv hållning. Det är för lite, och det är . Det är intrycket. Jag har nämnt ett antal förslag som kommer att kunna ge resultat. Då är min fråga till ministern: ministern beredd att ta till sig något av de förslag jag har nämnt för att minska arbetslösheten och bekämpa jobbkrisen? 38 (): Det är inte så ofta jag debatterar med ministern i den här typen av frågor. Det kanske var det som föranledde att jag inte fick svar på någon av de frågor jag ställde. Jag tänker därför upprepa mig lite grann. Jag höll mig konkret vid en viktig motor i vårt län. Det är basindustrin. Jag har specificerat mig när det gäller stålindustrin, men jag kan också peka på pappersindustrin. Den har signaler om att den också är på väg in i dåliga tider. Men där har man trott mycket på förutsättningarna i vårt land. Man har investerat rejält och har kanske förutsättningar att fortsätta att investera. Det här är väldigt påtagligt i stålindustrin och i , där man nu har skjutit på det här. Den diskussion jag lyfte upp tyckte jag var värdefull att få någon tanke kring. Tjugofemkronan som kanske var innan arbetsmarknadsministern blev aktiv var ett väldigt positivt inslag. Människor vidareutbildade sig med stöd till företagen och behövde inte gå ut i en passiv arbetslöshet som många tvingas göra. Det tror jag är något som man måste fundera på. Det är det vi ser att andra länder gör runt omkring oss. Varför gör vi ingenting i ? Det ansvaret ligger naturligtvis hos regeringen. , som jag sade, och fackliga organisationer efterlyser det som ett mycket bra exempel. Mina andra frågor handlade om de samordnare som ministern redovisar i sitt svar. Vad har de redovisat för underlag till regeringen utifrån vårt län? Den typen av åtgärder borde finnas med om man har redovisat det och framfört det i diskussioner som har förts. Vilka slutsatser drar regeringen av det här? Har man tagit till sig något av samordnarnas förslag? De har bara förslagsrätt. De har ingen beslutanderätt och inga pengar. Det är regeringen som har fulla ansvaret för att fullfölja det här. 39 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern, men jag tror att arbetsmarknadsministern missförstod mig lite. Jag menade inte alls att jämföra krontal med budget. Det existerade inte ens miljarder . Det var meningen, ideologin som var densamma, övertron på marknaden och misstron mot de arbetslösa. Det var det man kunde läsa in fattigvårdslag som är identisk med den politik som arbetsmarknadsministern bedriver. Jag ställde precis som en konkret fråga ställde fler, jag ställde en. Jag fick inget svar på den tyvärr. Det är en fråga som jag har ställt förut som jag ställer nu igen, som fackföreningarna har ställt, som arbetsgivarna har ställt, som samordningsmännen som hänvisade till har ställt och även de borgerliga riksdagsledamöterna från . De hävdar att det är rimligt att tänka sig att man går in och tillsammans med företagen finansierar utbildning som gör att de anställda kan stanna kvar i företagen, bygga upp sin kompetens och se till att företaget är starkt när man går ur krisen. är det möjligen bara arbetsmarknadsministern och arbetsmarknadsministerns kolleger som tycker att det är ett dåligt förslag. har regeringen sagt nej till det här. Statssekreteraren på tycker att det är ett utmärkt förslag, till och med så att man arbetar med det. Det finns tydligen långt gångna förslag på där man arbetar med frågan. Riksdagsledamöter från den borgerliga majoriteten tycker att det här är bra. Volvochefen tycker att det är bra. Metall tycker att det är bra. Alla som över huvud taget vill svensk industri någonting gott tycker att det här är ett bra förslag. Vad säger arbetsmarknadsministern ? 40 Arbetsmarknadsminister (): Jag är ledsen, men om ni är fyra stycken som ställer frågor och jag har på mig att svara hinner jag inte med alla på en gång. Men jag aviserade ändå att jag skulle gripa mig an de sista frågorna i den här omgången. Grundfrågan här är naturligtvis en bra frågeställning: inte låta personer som riskerar att bli varslade eller bli av med sina jobb gå kvar hos de arbetsgivare de har och i stället få utbildning eller varva utbildning och anställning och på det sättet kunna undvika arbetslöshet eller åtminstone kunna övervintra eller vad vi nu kallar det för? Jag tycker att det är en behjärtansvärd fråga. Och det finns all anledning att gå igenom vad det finns för olika alternativ och hur man skulle kunna hantera det. Det som har förekommit i debatten har till exempel varit permitteringslöner, någon form av permitteringslönesystem. Det har förekommit diskussioner om den så kallade Gimomodellen från , där man hade ett slags deltids-a-kassa . Ja, det finns flera olika varianter på detta. Mitt svar på den frågan har varit ungefär så här. Först och främst är min grundinställning att resurser som vi har i budgeten till arbetslösa bör gå till arbetslösa och inte täcka lönekostnader i privata företag. Skälet till det är att vi inte har så väldigt goda erfarenheter av permitteringslönesystemet . Det var bland annat därför som Socialdemokraterna avskaffade det systemet . Det har visat sig att det finns en ganska stor trubbighet i det systemet. Det riskerar att bli både dyrt och ganska ineffektivt. Det behöver inte innebära att frågan är fel, men svaret permitteringslöner tror jag är fel svar. Det förstärker den slutsatsen om man läser verkstadsavtalet, om man läser det som Metall har kommit överens om med Teknikarbetsgivarna. I verkstadsavtalet, , har Metall gått med på att avstå från turordningsreglerna i LAS. Det tycker jag är en oerhört märklig ordning. Det skulle innebära att vi får ett A-lag, ett B-lag och ett C-lag på arbetsmarknaden ett A-lag som är kvar, ett C-lag som blir uppsagda och ett B-lag där företaget självt med Metalls goda minne kan välja ut dem som de vill ha kvar. Jag undrar hur den ordningen stämmer överens med ideologiska grundsyn. Slutsatsen är, för att återgå till grundfrågan, att det inte finns några garantier i permitteringslönesystemet. Även om naturligtvis vi som befinner oss i det här rummet och runt omkring på allvar kan tro för Outokumpu jag har varit där i jag har varit där också i jag har varit där också och deras framtidsutsikter och de fantastiska produkter som deras duktiga medarbetare arbetar med, så vet vi ingenting om när marknaden vänder. Vi vet ingenting om vilka olika teknologier som hör framtiden till. Vi kan tro och vi kan hoppas, och risken är det aktieägare som står för och inte nödvändigtvis skattebetalare. Vad ska man då göra? Ja, kanske det är utbildning som behövs, vilket är sant i bra många fall. Inte minst de unga som riskerar att få lämna och som kanske inte har fullständiga gymnasiebetyg och annat ska naturligtvis beredas plats på gymnasieskolor, på yrkesvux, på vuxenutbildning och vad det nu kan vara. Det är därför vi har tillskjutit mycket resurser i det här paketet just för det. Man kan vara arbetslös men kanske inte behöver utbildning. Jag var i och träffade , och deras medlemmar säger: Vi vill inte ha någon Amsutbildning, vi vill ha ett jobb att gå till. Det är naturligtvis helt rimligt. Då finns det resurser inom ramen för arbetsmarknadspolitiken, 3 ½ miljard extra . När det gäller de som är varslade vill jag påminna om , Europeiska socialfonden, med 12,6 miljarder under den här ramperioden pengar som är redo att sökas. Det finns en medfinansiering från statens sida som är inlagd i budgeten. Tyvärr har vi alldeles för få ansökningar. Men vi jobbar väldigt hårt tillsammans med svenska på att öka antalet ansökningar för att på det sättet, som i till exempel, kunna erbjuda anställning i stället för uppsägning. 41 (): Jag ska återgå till det som jag tycker är väldigt viktigt i min interpellation, nämligen varslen i . Fjärde kvartalet 2008: 659 varslade, 102 varslade, 18 varslade och så vidare. Det var det min interpellation handlade om och det som jag helst ville debattera med ministern. Jag ska avsluta den här debatten med att berätta, när vi nu pratar om ungdomsarbetslösheten och ministern hänvisar till förra regeringen, att under det här året när arbetsmarknadsminister och hans regering har styrt i har till exempel arbetslösheten bland ungdomar i ökat . Långtidsarbetslösheten bland dem har ökat under er regeringstid. Så tydligen funkade inte den moderatstyrda regeringens faktiskt ganska cyniska politik för unga, att en sämre och dyrare a-kassa skulle ge dem större möjligheter till nya jobb. Det blev bara en ytterligare orättvisa. Åter till frågan om vuxenutbildningen och den kommunala vuxenutbildningen. Det verkade ju så himla lätt i början för den moderatstyrda regeringen att med ett enda pennstreck i budgeten ta bort stora delar av komvux och arbetsmarknadsutbildningarna. Organisationerna ute i kommunerna rasade fullständigt samman. Bortglömd var tydligen insikten om att det är så mycket lättare och att det går så mycket fortare att rasera någonting än att bygga upp det på nytt igen. Och det är priset för denna raseringsiver från den moderatstyrda regeringen som ska betalas av människor som är arbetslösa eller varslade och av de unga vuxna. Det är trist och det är orättvist, men det är den verklighet som norrbottningar och övriga medborgare i det här landet lever i just . 42 (): Jag kan konstatera att några pengar till kommunerna verkar det inte bli, och några pengar till landstingen verkar det inte bli.