prot · GW09141 · 2009-09-10 00:00:00 — Och låt oss vara ärliga med att en hel del av de förordningar som finns på EU-nivå, som sedan tolkas av , är rätt besvärliga. De har tillkommit efter det att 27 länder ska komma överens, och ska 27 länder komma överens blir det per definition kompromisslösningar med många tolkningsmöjligheter och utrymme för olika typer av specialpraxis och andra lösningar. Det gör det svårt för alla inblandade att veta vad som egentligen gäller. kan man få domar som vi fick, om vi pratar arbetstidsfrågan, i till exempel Simap- och Jäger-domarna eller varför inte Lavaldomen, som är olyckliga och som egentligen ställer fler frågor än de ger svar. Jag misstänker att det här rör sig om ett liknande fall som ännu inte har kommit till . Eftersom jag på intet sätt är expert på förordning 883 och dess tolkning och hur agerar, ska jag ta med mig den här bollen och försöka bringa ytterligare klarhet i det här specifika fallet och se om jag kan ge lite mer och bättre information till än vad jag faktiskt kan . Jag får vara så ärlig. 36 (): Jag tackar arbetsmarknadsministern för ett uppriktigt svar. Jag tycker att det är positivt att arbetsmarknadsministern är beredd att titta över frågan. Det är oerhört bra. Jag vill ändå påminna om det jag sade i mitt första inlägg. Vad anser arbetsmarknadsministern och regeringen om den utveckling vi har med allt fler branscher som omfattas av allt fler bemanningsföretag som kommer från utlandet? Det skapar en illojal konkurrenssituation på den svenska arbetsmarknaden både mellan företag och för anställda eftersom det oftast handlar om lägre lönekostnader och arbetskraftskostnader. Det är det som indirekt medverkar till att också de svenska löntagarna kommer att riskera att få sämre anställningsvillkor eftersom människor från andra länder med lägre löner och sämre anställningsvillkor kommer att kunna komma in på den svenska arbetsmarknaden bakvägen. Detta är som jag ser det ett stort systemfel som vi håller på att få på den svenska arbetsmarknaden. Det är ett stort problem, tycker jag. Det finns ingen fullständig statistik över det här, men det har ökat med . Det handlar om dem som har intyg. var det 13 000 som hade ett sådant här E 101-intyg. Men man vet fortfarande inte hur många det är som är här i alla fall och som inte ens har ett intyg. Skogs- och träfacket eller GS, som det heter, har gått fram och sagt att de tycker att man borde ha ett nationellt register för alla utländska företag och deras anställda i så att man kan följa upp det här på ett tydligt sätt. Jag tycker att arbetsmarknadsministern borde ta med sig även detta till de fortsatta överläggningarna. Delvis är ju detta en fråga för , men det borde också vara en fråga för EU att ha ett register som omfattar samtliga EU-länder. På det sättet skulle vi kunna få lite mer ordning på den här frågan på arbetsmarknaden såväl i som i andra länder. Det här är inte en fråga om den svenska modellen och om fackets ansvar för löne- och anställningsvillkor och avtal med arbetsgivaren. Det är även en fråga staterna emellan att tillse att regelverket är någorlunda likvärdigt och att vi förhindrar olika former av lönedumpning på arbetsmarknaden, inte minst på den svenska. Min fråga till arbetsmarknadsministern är om han är beredd att medverka till ett sådant register. 37 Arbetsmarknadsminister (): är svaret nej. Skälet är naturligtvis att vi har en helt öppen arbetsmarknad när det gäller EU-medborgare. Som EU-medborgare behöver man inte söka arbetstillstånd i , utan man kan komma hit och arbeta ändå. Den grundregeln är i grunden inte bara rätt bra, utan väldigt bra. Det handlar om utstationering. Det är det som gäller. Om man är utstationerad från ett EU-land, till exempel, gäller precis som vanligt samma regler på svensk arbetsmarknad som gäller för alla andra medborgare. Det gäller för övrigt också lönebildning och annat för dem som är utstationerade från ett land utanför EU. Vi ska ju prata om bärplockarna . Vad jag menar med det är att det inte är , inte och inte som sätter lön i . Det har vi parter till. Vi har ingen minimilagstiftning, och jag tycker inte heller att vi ska ha det. Vi bör göra på det här sättet. När det gäller utstationerade från land utanför EU är det förstås utlänningslagen som gäller. Där är det rätt uppenbart att arbetstillstånd får ges till en utlänning som har erbjudits en anställning om, för det första, anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig och om, för det andra, lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Därmed finns det i svensk lagstiftning ett skydd för den typ av lönedumpning som på ett riktigt sätt, tycker jag, är orolig för. Det kommer fram nya former, som säger, där man kan misstänka att det pågår någonting som skulle kunna tyckas vara märkligt eller ett sätt att komma runt dessa regelverk. Men då måste jag hänvisa tillbaka till det som faktiskt står i lagen. Vi får helt enkelt försöka se till att efterleva lagen. För det krävs det bland annat starka parter som är beredda att gå igenom och titta över de förhållanden som finns på arbetsmarknaden. Det behövs också myndigheter som lever upp till och tar hand om de regler som finns. Jag går tillbaka till frågan om 883 specifikt. Det är klart att om man i annat lands ett EU-medlemslands regelverk för socialförsäkringar inte följer de regler som finns på EU-nivå är det naturligtvis en fråga som man bör lyfta med kommissionen för att påtala detta. Jag ska försöka undersöka hur det står till med den saken så att vi kan få lite klarhet i just den frågan. 38 (): Det är inte enbart GS, alltså skogs- och träfacket, som har tyckt att man ska ha ett nationellt eller till och med ett internationellt register. Även har pekat på den möjligheten för att man på det viset ska kunna ha kontroll över vilka som har de särskilda intygen, eftersom det är ett problem. Jag tycker att arbetsmarknadsministern bör gå hem och föra en diskussion med regeringen även om den frågan. Det är oerhört centralt att vi har ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. Den systemförändring som pågår är inte av godo. Jag vill dessutom påminna om att det inte bara handlar om att man hyr in arbetskraft via bemanningsföretag i utlandet till svenska jobb i . Det handlar också om att man hyr in enskilda företag och enskilda personer med egna företag i andra länder som hyrs in via bemanningsföretag. Det är alltså flera steg som man går. Syftet hela vägen med alla de här stegen är att komma undan med lägre kostnader i . Därför är det naturligtvis också en fråga om moral moral bland dem som gör beställningarna. Det gäller stora företag framför allt i som använder sig av den här typen av underleverantörer och underentreprenörer via bemanningsföretag. Det här håller på att successivt äta sig in. Jag har inte hört arbetsmarknadsministern kommentera om han tycker att det är en bra eller en dålig utveckling. Jag ser en fara i att vi har en sådan utveckling i . Den äter sig in i bransch efter bransch. Min slutliga uppmaning i den här diskussionen är att arbetsmarknadsministern ska ta del av GS-fackets rapport. Den är ganska intressant att gå igenom. Där ges många exempel och många intressanta kommentarer från företag och andra som finns på arbetsmarknaden till det här förhållandet. Det här är ett stort problem. Jag vill därför uppmana regeringen och arbetsmarknadsministern att ta upp frågorna och inte bara avvisa dem. Det gjorde inte arbetsmarknadsministern inledningsvis med min fråga, så det var positivt. Men jag tycker att det finns fler frågor i sammanhanget som bör belysas. Den systemförändring som pågår på svensk arbetsmarknad är allvarlig . Om vi ska ha jobb i är det viktigt att vi också kan ha jobb som inte handlar om maskininvesteringar utan om människor av kött och blod. 39 Arbetsmarknadsminister (): Det håller jag naturligtvis med om. frågar om det är bra eller dåligt. Om man följer lagar och regler är det klart att jag nog inte ska ha någon synpunkt på detta som minister. Däremot är det så som påpekar i interpellationen; man kan kanske misstänka att ett annat EU-land inte följer de gemensamma EU-spelreglerna för 883 i det specifika fallet. Det är ungefär så jag tolkar frågan. Om det är på det sättet har vi anledning att agera. Vi måste självfallet se till att inte bara de svenska arbetsgivarna och arbetstagarna utan också våra medländer i EU följer det regelverk som vi gemensamt har kommit överens om. Det finns i grunden anledning att hålla ögonen på den här frågeställningen. Det är klart att vi kan dela synen i något bekymrade frågeställning, nämligen om man nu hittar en massa andra vägar att gå runt det som är god sed och praxis på svensk arbetsmarknad. Det måste vi naturligtvis ha god koll på och vara beredda att agera emot. Överläggningen var härmed avslutad. 12 § Svar på interpellation 2008/09:581 om statistik över arbetslösheten 40 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig om jag kommer att ta initiativ till förändringar av hur arbetslösheten mäts. uppger att jag i medierna har hävdat att den nuvarande statistiken är missvisande. Låt mig börja med att tydliggöra en sak som han verkar ha missförstått: Det är inte den officiella arbetslöshetsdefinitionen som är missvisande utan det är de felaktiga tolkningarna av vad statistiken egentligen visar som ställer till problem. Enligt den officiella definitionen för arbetslöshet, som tillämpar i sina nationella publiceringar, mäts arbetslösheten som andelen av det totala antalet personer i arbetskraften som söker och kan ta arbete. Jag vill direkt understryka att det är denna definition som gäller och att det är den vi ska hålla oss till. Men med detta sagt måste jag också poängtera hur viktigt det är att de som använder sig av denna statistik förstår vad den visar och inte misstolkar den. var ungdomsarbetslösheten enligt denna officiella definition . Detta har tyvärr misstolkats och missförståtts av många, vilket har resulterat i en allmän uppfattning om att var fjärde svensk ungdom var arbetslös. Att arbetslösheten bland ungdomar var innebär att var fjärde ungdom som tillhörde arbetskraften var utan arbete, sökte och kunde ta ett arbete. Alla ungdomar tillhör dock inte arbetskraften eftersom många till exempel studerar utan att arbeta eller söka arbete. Vidare är det viktigt att känna till att nära hälften av de ungdomar som definieras som arbetslösa bedriver heltidsstudier och att av dessa betraktar sig själva som huvudsakligen studerande och inte arbetssökande. Att uppmärksamma dessa aspekter är inte på något sätt en statistisk exercis eller kritik av den officiella definitionen utan ett seriöst försök att förstå och få en mer nyanserad bild av dessa ungdomars situation. Mot denna bakgrund anser jag inte att den gällande officiella arbetslöshetsdefinitionen är missvisande och avser därför inte att vidta några åtgärder på detta område. 41 (): Jag vill tacka för svaret, arbetsmarknadsministern. Anledningen till att jag ställde den här interpellationen är att vi har varit inne och snuddat vid den här diskussionen tidigare. Det är ganska intressant att gå tillbaka och titta lite grann. Jag minns mycket väl den diskussion som var 2006. Då förde den dåvarande oppositionen, nuvarande regeringspartierna, en våldsam diskussion om att vi hade en arbetslöshetsstatistik som var missvisande och att den dåvarande regeringen försökte gömma undan arbetslöshet genom att använda siffror som inte var relevanta i verkligheten. Då hette det att vi skulle ha en statistik som var jämförbar med den som man hade i de övriga europeiska länderna. har jag noterat, och det är också anledningen till min interpellation, att arbetsmarknadsministern i stället för att vid olika tillfällen tala om vad han tänker göra åt ungdomsarbetslösheten har börjat prata om statistiken och hur den ska tolkas. Han säger att det inte är så illa som det ser ut, att man ska se det på det här sättet i stället, att det är så här många som egentligen är arbetslösa och att den siffra som EU-statistiken ger inte är relevant för svenska förhållanden utan att det är så här det ska läsas. Om vi har en sådan statistik blir ju förvirringen total. Jag såg att till och med Svenskt Näringslivs vd kommenterade vad arbetsmarknadsministern skrivit i . Med anledning av detta sade : Att försöka avdramatisera ungdomsarbetslösheten är möjligen bra för regeringen, men utomordentligt skadligt för svenska ungdomar och svensk ekonomi i stort. Han menade väl egentligen att det är bättre att komma fram till åtgärderna än att föra statistik. säger att en av de största stridsfrågorna i valet handlade om hur hög arbetslösheten egentligen var. Den borgerliga alliansen anklagade för att skönmåla statistiken. I vår kommer att gå över till att mäta arbetslösheten som bland annat EU gör, säger arbetsmarknadsminister . Det är viktigt att vi har en jämförbar statistik som vi kan lita på. har vi fått den statistik som ni längtade så hemskt mycket efter 2006. När de siffrorna sedan kommer in misstolkar oppositionen dem när vi hänvisar till de siffror som statistiken visar. Då ska vi dissekera den och ta fram andra siffror. Vi har en statistik som vi inte får använda här i debatten, för då blir vi anklagade för att vi använder fel uppgifter. Jag blev anklagad av för att jag som gruppledare sänkte mig till att använda den här statistiken eftersom den är fel. Har vi en så fruktansvärt fel statistik i , arbetsmarknadsministern, tycker jag att arbetsmarknadsministern, som ordförande i hela EU just , borde ta fram siffror som vi ärligt kan använda när vi diskuterar arbetslösheten i stället för att använda halva debattiden till att säga vad det egentligen är som gäller. Men det är ju ett ypperligt tillfälle för regeringen och arbetsmarknadsministern att slippa tala om åtgärder och problem och i stället försöka dissekera statistiken i sig och peka på att det inte är så farligt, att arbetslösheten är mycket lägre, att det inte är så många ungdomar som är arbetslösa, att statistiken visar fel, att den inte är jämförbar i och att de svenska förhållandena inte är sådana. Jag tycker att det är väldigt fel. Jag är lite missnöjd med svaret. Arbetsmarknadsministern är nöjd med statistiken, men han ska ändå förklara bort den överallt och säga att det inte ser ut så egentligen. Är det så vi ska fortsätta resten av den här mandatperioden? Ska vi använda siffrorna eller ska vi använda någonting annat? Tänker arbetsmarknadsministern ta initiativ till att vi får en statistik som vi ärligt kan diskutera med varandra? Det var det jag ville ha svar på. Därför är jag missnöjd med svaret. 42 (): Jag återkommer till min déjà vu-upplevelse. Det är mycket av det under den här dagen. Jag satt i samma lokal i och hade en debatt under EU-valkampanjen. Då kom just detta med arbetslösheten och arbetslöshetssiffrorna upp. En av de borgerliga debattörerna, dock icke från arbetsmarknadsministerns parti, sade då att det egentligen var så här många, att det inte alls var så utan att jag övertolkade allting. Men det här är ju det sätt man räknade på. I debatt efter debatt talade man om för oss att det inte var så farligt. Jag håller egentligen med om vad arbetsmarknadsministern säger. De som studerar på heltid uppfattar inte sig själva som arbetslösa och ska självklart inte räknas som arbetslösa per definition. Det verkar väldigt konstigt. Låt mig ta upp en annan grupp. Jag är vice ordförande i . Jag tillhör de lyckliga personerna med epilepsi. Jag brukar säga att jag har ett anfall per mandatperiod. Det brukar faktiskt stämma. Men jag har systrar och bröder i förbundet som kanske har tre fyra anfall , och de har också oftast lite minnesproblem och kan inte jobba på grund av detta. De kanske skulle kunna jobba en halv dag eller , vad vet jag? Det är mycket möjligt. Det kan jag inte bedöma. Ska dessa räknas in i statistiken? Jag tycker att det här är intressant. återfaller man till att dissekera statistiken. När vi hade makten skulle alla som var studerande, alla som gick i någon form av utbildning och framför allt alla förtidspensionärer räknas in oaktat om förtidspensionärerna kunde arbeta eller inte. Det är detta jag tycker är så intressant. Det vore väldigt bra om man kunde få ett svar på var ministern står . Sedan skulle jag vilja ställa en sista fråga: Varför kan vi inte sätta oss ned och diskutera dessa frågor för att komma fram till hur vi ska ha vår statistik? Vi kan gärna ha de gemensamma reglerna för , men det vore bra om vi hade samma statistik och gjorde samma tolkning så att vi inte behövde ha debatter om just statistiken. Jag tror att svenska folket tycker att vi är ganska tramsiga när vi debatterar vad som ska finnas i statistiken eller inte. 43 (): Jag är lite inne på tankespår. Statistiken är inte till för sin egen skull. Statistiken är avsedd att fånga situationen för de här personerna i den här åldersgruppen. Är den vilseledande på den punkten bör man komplettera den med andra mätmetoder och eventuellt annan statistik. Mitt svar på den här frågan om att strida om statistiken är egentligen att man bör ha två statistiska serier som man använder, dels den EU-gemensamma, dels en EU-gemensam statistik där man i första hand har rensat för de här studenterna. De har en helt annan social situation än de som är arbetslösa och inte studerar. De har en annan situation än de som egentligen är heltidsstuderande. Det fångar den här statistiken inte upp över huvud taget. Vi har en parallell som vi sannolikt har diskuterat massor med gånger här i kammaren, nämligen bnp. Vad är det bnp mäter? Ja, den mäter bara en del. Den mäter till exempel inte fördelningen av resurser och förmögenheter i ekonomin, vilket är väldigt viktig information. Vad gör man då? Jo, man använder sig av ytterligare, kompletterande information och kompletterande statistik. Svaret på den här frågan är väl alltså egentligen att man bör använda sig av minst två statistiska serier. Man kan ju hålla två tankar i huvudet , det tror jag faktiskt, åtminstone om man har suttit i minst en mandatperiod, skulle jag vilja säga. Det finns också en annan aspekt på det här, och det är det att i alla EU-länder ökar antalet studenter som en andel av åldersgrupperna. Studenterna går fram och tillbaka mellan att studera och arbeta. Här finns alltså en strukturell förklaring till varför ungdomsarbetslösheten kommer att öka med det måttet som man nu har EU-gemensamt. Antag att vi i har fördubblat antalet studenter . Om vi skulle göra en fördubbling igen skulle ungdomsarbetslösheten så som den mätes öka enbart av det skälet. Men det är inte det, att man ska ha en kraftig ökning av ungdomsarbetslösheten, som vi tänker oss när vi säger att antalet studenter fördubblas. Det blir helt fel att diskutera på det sättet. Min rekommendation till arbetsmarknadsministern är att arbeta för att man får två statistiska serier som är jämförbara på EU-nivå. 44 Arbetsmarknadsminister (): har helt rätt. Jag tror att vi framstår som rätt tramsiga när vi håller på med statistikdebatter när det faktiskt går arbetslösa ungdomar där ute som vill ha ett jobb att gå till. Det är vi helt överens om. anklagade mig för att mest prata statistik i stället för åtgärder, men det beror på att interpellationen handlade just om statistiken och måttet. Jag försökte svara på frågan. I grund och botten är det så att vi bad SCB att mäta på samma sätt som i ILO-måttet. är det FN-organ som arbetar med arbetslivsrelaterade frågor. Det här är ett internationellt vedertaget mått. Vi kan naturligtvis ha många och väldigt bra diskussioner om vad det faktiskt visar, men det är det stora internationella mått som finns. Det vi vände oss emot var att vi var det enda land, tillsammans med , som officiellt redovisade någonting annat. I grunden är det nog en bra idé att vi ansluter oss och får en internationellt jämförbar statistik. Men det undantar oss inte från skyldigheten att försöka förstå vad statistiken visar. Det där är naturligtvis en svår nyansering, därför att det då säkert framstår som att man skulle fly från den statistik som man själv har tillgång till. Det är dock inte meningen, ska jag säga. Det är verkligen inte så. Min poäng är bara den att vi inte kan dra alla ungdomar över en kam. Deras omständigheter ser oerhört olika ut. var inne på rätt spår, tycker jag. Det är klart att om hälften av ungdomarna som är registrerat arbetslösa pluggar heltid och är registrerat arbetslösa för att de söker en timmes extrajobb eller mer är det en annan typ av ungdomar än den knappa tredjedel av de registrerat arbetslösa ungdomarna som är helt passiva och sysslolösa och som varken pluggar, jobbar eller finns i någon typ av insats. Poängen är att nu har vi den statistik och det mått som man har i ILO-sammanhang och som är det internationellt vedertagna måttet. Sedan, för att öka vår förståelse och för att bli bättre på att göra rätt sak för rätt typ av ungdomar, måste vi gå bakom statistiken och lite grann som var inne på se på vad den betyder egentligen. Vad är det för olika grupper? På vilket sätt kan vi utforma politiken så att vi når dem? Det måste vi göra just därför att vi inte kan dra alla över en kam. citerade det fina citatet! Ja, han argumenterar naturligtvis för att ta bort turordningsreglerna i LAS för ungdomar, och det var därför han ville använda sig av den statistiken. Det hoppas jag verkligen inte är en åsikt som delar, att man ska använda statistiken i det syftet, för då står vi en bit ifrån varandra. 45 (): Beträffande LAS, arbetsmarknadsministern, har inte jag något behov av att ansluta mig till arbetsmarknadsministerns uppfattning utan det är arbetsmarknadsministern som retoriskt ansluter sig till den uppfattning som jag har haft under hela mitt aktiva liv. Så är det. Frågan är vad arbetsmarknadsministern kommer att tycka när det gäller LAS om han klarar valet . Det är en intressant fråga som vi inte vet svaret på . Slutsatsen av arbetsmarknadsministerns svar är att den statistik vi har ska vi ha. Den kommer vi att fortsätta att använda. Vi kan ju inte ha två olika sorters statistik, så att vi använder den ena den ena gången och den andra den , som sade. Så kan vi ju inte ha det! Det var precis där kritiken var under den förra mandatperioden, nämligen att vi skulle ha en typ av statistik som vi kunde diskutera därför att då blev, vid det tillfället, den dåvarande socialdemokratiska regeringen anklagad för att ha en statistik som inte var jämförbar och att vi hade bättre siffror än övriga därför att vi använde annan statistik precis som . Det är helt rätt, arbetsmarknadsministern. Det var ju det vi skulle komma ifrån för att få det jämförbart. Sedan är det en definition av arbetslöshet som man kan diskutera i sig. Är bara den arbetslös som är helt arbetslös? Eller är den som jobbar och söker jobb till också arbetslös? Ja, jag tycker det, till viss del. En heltidsstuderande som vill ha ett jobb därför att studiepengarna inte räcker till för att betala studentlägenheten och för att kunna leva drägligt det är ju den vanliga situationen för många studenter om man inte har föräldrar som kan betala hyra och sådant söker jobb för att kunna få en viss ersättning. Den är ju arbetslös till viss del också. På så sätt är statistiken riktig. Den personen söker jobb men får inte det i den form som den eftersöker. Ska man späda på det där kan man också säga: Hur många heltidsstuderande är det som söker extrajobb för att späda ut sin studieersättning och som inte får jobb och som inte anmäler sig till Arbetsförmedlingen? Det blir ett slags mörkertal också. Jag ska inte använda det på något sätt, men jag tror säkert att det förekommer. Det är klart att arbetsmarknadsministern i den här debatten ska diskutera statistik, det är ju det vi ska tala om.