prot · GX0932 · 2009-11-18 00:00:00 — Det är vi som har suttit i förhandlingar med kineser, brasilianare och indier för att just nå framsteg på klimatområdet. Jag kan bara välkomna att vi har en samsyn med kring detta. nämner de starka offentliga finanserna, men låt oss ändå komma ihåg att det i vänsteralliansen finns ett parti som inte vill ha kvar budgettaket, som inte vill arbeta med överskottsmål och som inte tror på inflationsmål och en självständig centralbank själva kärnan i det stabila ramverk som vi vill ha. Jag förstår att det är besvärligt för och att samarbeta med som så att säga vill undergräva kärnan i stabiliteten. Samma problem får vi när det gäller bidragspolitiken. Jämför vi de tre vänsterpartiernas förslag är det naturligtvis en avgrundsklyfta mellan den enorma ökning på väl över 20 miljarder som föreslår när det gäller bidragssystemen och de förskjutningar som föreslår. Det är samma problematik när det gäller förmögenhetsskatten, för att inte tala om arbetsrätten där i ett vänstersamarbete tvingas avskaffa de undantag från turordningsreglerna som finns. Vi har jobbavdraget där och Socialdemokraterna laddar för sin skattechock som jag förstår inte är det som står överst på agenda. Om bekymret vore att vi skulle diskutera och förhandla lite om tåginvesteringar, ytterligare klimatsatsningar och skärpningar av skatterna på klimatområdet är jag övertygad om att vi skulle kunna komma överens. Problemet är att ska göra upp om förmögenhetsskatten, arbetsrätten, jobbavdraget och bidragspolitiken med partier varav ett vill avskaffa kärnan i den ekonomiska stabiliteten. Det är väl inte ett stort bekymmer om förordar lite mer av klimatskatter och lite mer av investeringar i tåg och järnväg. Vi skulle vara de första att se att det kan finnas skäl att pröva och diskutera detta. 48 () replik: Jag noterar att inte svarar på någon av mina frågor. Om det är ett litet bekymmer att öka järnvägsinvesteringarna i undrar jag varför inte har genomfört detta. Det är dags att visa vad man menar och inte bara leva på att åka jorden runt och brösta sig över de förändringar vi genomförde på miljöområdet under den förra mandatperioden. Jag har en fråga till som jag har varit inne på ett antal gånger under den här dagen. Det gäller kommunpengarna . Pengarna kom väldigt sent, så sent att kommunerna inte kommer att hinna göra av med dem. Dessutom är det engångspengar, som säkert håller med om att man inte ska anställa folk för. Jag noterade när jag diskuterade den här frågan att det ändå finns öppningar för att det kan komma extra pengar 2011 för kommunerna. När jag tittar och jämför med alliansens jobbskatteavdrag nummer tre noterar jag att med pengar satsade på kommunerna skulle en arbetsplats kosta 300 000 mindre än om man finansierade arbetsplatsen genom jobbskatteavdraget. är bra på att räkna och håller gärna hårt i ekonomin. Vore det inte bättre att betala mindre för nya jobb eller åtminstone behålla gamla jobb än att skapa dyrare jobb? Eller är det så att vill ha dyra jobb till vilket pris som helst, bara det heter jobbskatteavdrag? 49 Finansminister () replik: Det är inte så att regeringen har fört en passiv klimat-politik. Vi har mycket aktivt försökt bidra till ett internationellt klimat-avtal i . Klimatfrågan är global och internationell och måste hanteras så. Men det är också självklart att vi har gjort insatser här hemma. Vi har höjt koldioxidskatten. Vi har tagit bort en del av de undantag som till stora samhällsekonomiska kostnader fanns kvar då vänsterpartierna styrde. Vi har satsat på flexibla mekanismer för att underlätta omställningen och klimatanpassningen i utvecklingsländer. Vi kan konstatera att när vi sitter vid de här borden och talar om tidiga satsningar ligger redan på en nivå som innebär att vi själva i det vi gör motsvarar vad kanske två tre andra, till och med stora, europeiska länder är beredda att bidra med. Så ska det vara. ska ta stort klimatansvar. Vi och ska vara bland dem som verkligen tar ansvar och kämpar och vill föra utvecklingen framåt. Det tycker jag är en självklar roll för ett land som . Det är naturligtvis det vi ska brinna för. Låt oss ta detta med kommunpengar tillfälligt och permanent. Själva poängen är att de ska vara tillfälliga. Vi ska fylla ett tillfälligt inkomstbortfall så att man därigenom kan behålla personal. Då behöver man inte höja skatterna i motsvarande utsträckning. Det är inte så att permanenta satsningar på kommunpengar ger några stora sysselsättningseffekter. Då måste man nämligen höja skatten i den kalkylen lika mycket, och då slår det ut ungefär lika mycket privata jobb. Det är just att de är tillfälliga som gör att de är så effektiva i att bekämpa arbetslösheten. Jag förstår att det är besvärligt för . Förmögenhetsskatten, arbetsrätten, jobbavdraget och den fullständigt massiva bidragspolitiken det är en politik som rimligen måste innebära att det för handlar om att samarbetet leder till att man får sälja ut hela sin syn på företagsamhet, jobb och ekonomiskt ansvarstagande. Det måste vara väldigt tufft. 50 (): Debatten går vidare. Vi går över till skattepolitiken. Den som vill kan stoppa in pengarna i en kapitalpension och slippa reavinstskatt också. Det stämmer, som någon sade, att har blivit ett skatteparadis för kapitalister. Inte illa för den som har pengar, och inte för den som har som jobb att förvalta andras förmögenheter. Detta stod att läsa i Affärsvärlden under . Men går vidare för att leva upp till begreppet skatteparadis. Man kallar det dock för arbetarnas skatteparadis. I annonser i beskriver man läget i som att det går att sänka skatterna hur mycket som helst, men skriver inte att budgetunderskottet blir 100 miljarder och att skattesänkningarna inte är finansierade. Men det kommer surt efteråt. Det vet vi socialdemokrater, för vi har varit med . har alltid krävt skattesänkningar. Det kan dokumenteras sedan valet . Det spelar ingen roll om det är högkonjunktur eller lågkonjunktur eller om det är viktiga reformer som ska betalas. , eller som det hette tidigare, har alltid krävt skattesänkningar. ser vi effekterna av denna orättvisa politik. Inkomstklyftorna har inte varit så stora sedan började mäta . I regeringens fördelningspolitiska redogörelse kan man läsa att regeringen utgår från att inkomstklyftorna kommer att fortsätta att öka. Med andra ord: De borgerliga partierna är nöjda med den orättvisa politiken och vill fortsätta med ännu större orättvisor. Det är därför man inte vill skapa en a-kassa som det går att leva av eller göra något åt att allt fler stämplas ut från sjukförsäkringen. Kommunerna får nu ta ett allt större ansvar genom att socialbidragen skenar i väg och kommer att öka med . Vi socialdemokrater har sedan fick en borgerlig regering tagit upp betydelsen av långsiktighet i skattepolitiken och att skatteförändringar ska betalas fullt ut. Vi har också påtalat betydelsen av parlamentariska utredningar där alla partier är med och där man kan gå igenom konsekvenserna av olika skatteförslag. Men det har varit att tala för döva öron. Men har vi fått svar. För sedan hade vi ett särskilt skatteseminarium här i . Där avslöjade statssekreterare , en av närmaste medarbetare, att alla skatteförslag som den här borgerliga regeringen har presenterat är gjorda av de tre statssekreterarna och på . Vi är alla ekonomer och bygger våra förslag på ekonomiska teorier, ropar ut. Alltså har inga folkvalda riksdagsledamöter från de borgerliga partierna varit inblandade. Tydligare än så kan man knappast uttrycka varför det inte har funnits något utrymme för att agera. Men det måste vara pinsamt för skatteutskottets ordförande och övriga borgerliga riksdagsledamöter i utskottet att bara ha i uppgift att rösta för dessa tjänstemannaförslag. Undra på att det har gått som det har gjort. Jag ska nu uppehålla mig vid en stor skatteorättvisa som dessa teoretiker har genomfört och som borgerliga ledamöter har röstat igenom. Det är pensionärsskatten. har tagit fram effekterna för en genomsnittlig pensionär som har en pension på , vilket oftast är av tidigare lön. Den pensionären betalar i årlig skatt . En löntagare med samma inkomst betalar i skatt. Hur kan man tycka att det är bra att pensionären med en uppskjuten lön ska betala mer i skatt än den som arbetar? Ja, det finns inga pensionärer som tycker att detta är rätt. säger de borgerliga att detta är socialdemokratisk propaganda. Men lyssna på era egna! , centerpartist, tidigare minister och EU-parlamentariker och ordförande för skriver i förbundets tidning i nr 7 : Regeringen struntar i pensionärerna. Man tror ändå inte att de byter parti. Dessutom använder inte pensionärerna sina pengar till konsumtion. De lägger dem i madrassen eller sätter dem möjligen på banken. Det är ändå barn och barnbarn som ska ha dem. Makthavarna odlar myten om äldres oförmåga att konsumera. De tror att gamla nu är som gamla . Vi vet ju att så är det inte. Det är politikerna det är fel på. De förstår inte att alla behöver ha del av välfärden. De förstår inte att en pensionär ska respekteras lika högt som en förvärvsarbetande. Så talar en folkrörelsecenterpartist. Skillnaden mot den nuvarande Stureplanscentern kan inte bli större. Det är inte att undra på att i opinionsundersökningarna balanserar kring . Ett annat exempel på oförmåga att förstå vad som händer i samhället är regeringens benhårda motstånd mot att som övriga sjöfartsstater i EU införa tonnageskatt. Tonnageskatt skulle ge likvärdiga konkurrensvillkor. flaggas ju fartyg ut till andra länder. Med det följer tusentals arbetstillfällen. Ett enigt skatteutskott har sagt att regeringen ska komma med ett förslag om en tonnageskatt. Men och de fyra säger nej. Även här står de borgerliga ledamöterna utan inflytande. Fackliga organisationer och rederinäringen kan däremot sätta sitt hopp till Socialdemokraterna som för jobbens skull lovat att efter valet ta fram ett förslag om en tonnageskatt. Vi socialdemokrater för en politik innebärande att skatt ska betalas efter bärkraft och att välfärden ska fördelas efter behov. De som har högre inkomster ska bidra med mer än de som har lägre. Men alla ska få del av välfärden, oavsett inkomst. Detta skapar både en solidarisk omfördelning och trygghet. Då duger det inte med skattesänkningar på lånade pengar. Därför yrkar vi avslag på regeringens förslag om ett utvidgat förvärvsavdrag. Många löntagare har fått höjd avgift till a-kassan. har ersättningen försämrats. Konsekvensen är att 500 000 löntagare har lämnat a-kassan. Vi föreslår därför en skattereduktion med , något som skapar en a-kassa att leva på och som ökar rättvisan mellan löntagarna. Dessutom avvisar vi regeringens skattesänkningar för höginkomsttagarna genom att ta bort förvärvsavdraget för alla som har inkomster på mer än och genom en nedtrappning ned till . Som ett första steg föreslår vi en halvering av skatteklyftan mellan pensionärer och löntagare. Vi lovar också att under nästa mandatperiod ta bort den orättvisa pensionärsskatten. För att få en ökad rättvisa i skattesystemet föreslår vi en förmögenhetsskatt om på förmögenheter överstigande för ett par. Tillsammans med och föreslår vi ett omfattande program för renovering av hyresrätter och bostadsrätter genom ett utvidgat ROT-program. Vi lägger också fram förslag om en ny, rättvis fastighetsskatt innebärande att en statlig fastighetsskatt om införs för fastigheter med ett marknadsvärde . sänker vi skatten för flerfamiljshus och minskar flyttskatten genom att ta bort skatten vid uppskov på belopp . Vidare har vi förslag om ett tiopunktsprogram mot skattefusk. vill vi förstärka med hundra skattekontrollanter för att öka trycket på skattefuskarna. Som ett underlag finns egen utredning om ett skattefusk i på . I våra motioner och reservationer redovisar vi på punkt efter punkt en annan väg än den borgerliga regeringens politik. Med vår politik kan vi ta oss ur jobbkrisen på ett solidariskt sätt som vi bygger ett nytt med trygghet och välfärd. Med detta yrkar jag bifall till de socialdemokratiska reservationerna. 51 (): Jag får tacka för utmaningen att delta i den här finans- och skattepolitiska debatten. Annars är ju min huvudsakliga uppgift inom trafikpolitiken. Jag skulle vilja börja med att anföra några principer för skattepolitik. När vi utformar skatter ser vi det som ett sätt att få fler människor i arbete. Vi vill trygga och utveckla välfärden samt omfördela resurser och skapa förutsättningar för en hållbar utveckling. Vi anser att hög sysselsättning, att många är i arbete, är en förutsättning för att få resurser till den offentligt finansierade välfärden. I huvudsak ska den finansieras via skatter. Vi ser också skatter som ett medel för att överföra resurser från privat till offentlig konsumtion. Genom skattesystemet fördelas inkomster och görs en omfördelning mellan olika grupper och i olika livssituationer, kan man säga. Det är viktigt att skattesystemet är rättvist utformat sett till könsaspekten, till kvinnors och mäns beskattning. Vi vill också ha en likformighet i beskattningen så att alla inkomster i princip behandlas lika. Det ska inte vara skillnad mellan pension och lönearbete när det gäller skatten. Precis som Socialdemokraterna anser, är pension framflyttad lön. Som pensionär ska man inte drabbas av en högre beskattning. Vi skäms inte för att säga att skatteskalorna ska vara progressiva, att fler ska betala statsskatt. Det är också rimligt att den som tjänar mer betalar mer i skatt. Vi menar även att skatter är ett viktigt styrmedel som ska användas aktivt vid utformningen av en trovärdig och fungerande klimat- och miljöpolitik. För att trygga välfärden krävs det stabila skattebaser. Det innebär att vi måste komma på metoder så att även kapital och förmögenheter kan beskattas på ett trovärdigt sätt. Det får inte vara alltför enkelt att smita undan den typen av beskattning. Precis som här sade menar också att vi offensivt måste göra något för att motverka det skattefusk som avsiktligt eller oavsiktligt sker. försvinner från skattebasen. Det har vi med tanke på välfärden inte råd med. Med detta sagt kan jag konstatera att vi i avvikande mening 2 i betänkandet anför en rad olika förslag där vi vill ha en annan politik än den som regeringen förespråkar. Jag tänker dock inte gå in på alla detaljer. Mina kolleger här känner nog till vilka förslag Vänstern har, och kanske tröttar vi därmed eventuella lyssnare som försöker hålla reda på alla exakta beloppsgränser och procentsatser. Det huvudsakliga är, tycker jag, att det när man läser betänkandet väldigt tydligt framgår att den rödgröna oppositionen står för att det behövs en gemensamt finansierad välfärd och att skatter är ett viktigt verktyg för att uppnå detta. Det innebär inte att man ska ta ut högre skatter än nödvändigt, utan de skatter ska tas ut som anses nödvändiga för att klara den gemensamma välfärden. Min kollega i finansutskottet, vänsterpartisten , ställde adekvata frågor till finansminister när han var här i kammaren. Men hon fick inte några svar. Den rödgröna oppositionen har tillsatt olika arbetsgrupper. En av de grupperna är granskningsgruppen som jag råkar tillhöra. Där tar vi fram olika rapporter där vi utifrån offentlig statistik med mera granskar den borgerliga regeringens politik. Den första rapporten heter Högerpolitiken klyver . Där finns det ett avsnitt som handlar just om den borgerliga skattepolitiken. Som anförde och frågade om utan att få svar framgår det tydligt av siffror som räknat fram att regeringens nuvarande skattepolitik kan sägas vara mer orättvis än gamla politik. Från moderat håll har man ju gjort en stor sak av att man nu ändrat den politik som man kommit på inte slog riktigt rätt eftersom de med de högsta inkomsterna och de största förmögenheterna fått alltför stor utdelning. låtsas och att de har ändrat på det så att det nu är framför allt låg- och medelinkomsttagare som kommer att få den största andelen av de skattesänkningar som görs. Med stöd av offentlig statistik visar vi i vår rapport att den borgerliga regeringens beskrivning det som de försöker ge sken av är totalt felaktig. Det är nämligen så att de som tjänar mest i har fått de största skattesänkningarna. Ju högre upp man finns i de så kallade decilerna, desto mer tjänar man på den borgerliga skattepolitiken. Det skulle vara tacknämligt om någon i den borgerliga gruppen kunde gå upp i talarstolen och tala om för oss om det jag här sagt är fel eller om siffrorna stämmer. En förklaringsmodell har varit att det beror på om man räknar med förmögenhetsskatt och fastighetsskatt. Vi menar att de flesta människor i nog ser sin situation som en helhetslösning. Det må vara man, kvinna, förälder, en arbetslös, en som jobbar och så vidare; det man är intresserad av är det totala utfallet av de olika förslagen och besluten här i . Lägger man ihop alla skatteförändringar som gjorts med tanke på inkomstsidan, hur pensionärer behandlas, fastighetsbeskattningen, förmögenhetsbeskattningen och så vidare är utfallet enligt påtagligt: De som har de högsta inkomsterna gynnas. , som tyvärr har lämnat kammaren, hade en väldigt märklig försvarslinje här. Han försökte liksom säga: Ni gjorde en massa saker under den tidigare mandatperioden som gynnade dem som hade mest pengar. Men om han nu tycker så, varför har han då inte försökt åtgärda det? Vilka åtgärder har vidtagit för att i så fall styra upp det som han anser vara felaktigt? Snarare har det hela accelererat. är det fråga om i sänkta skatter. Är det en rättvis skattepolitik att hälften av skattesänkningarna ska gå till den fjärdedel av befolkningen som tjänar mest? En annan obesvarad fråga här gäller den borgerliga sidans märkliga användning av begreppet bidrag. Allting utöver lön är tydligen bidrag. Pension är tydligen bidrag. Om man har betalat in till en a-kassa och får tillbaka det om man blir arbetslös är det tydligen bidrag. Om man är sjuk och har betalat in avgifter till sjukförsäkringen är det tydligen bidrag. Frågan är: Om man har en brandförsäkring och något händer med huset, ska det då betraktas som ett orättfärdigt bidrag att man hämtar ut pengarna? Vi tror från Vänsterns sida att man behöver försäkra sig för att ha en trygghet i sin försörjning. Det gäller även de trygghetssystem vi pratar om när det gäller skatter och sjukskrivningar. Vänsterns politik brukar från borgerligt håll pekas ut som oansvarig, att den ger extrema skattehöjningar och så vidare. I de motioner som ligger till grund för vår avvikande mening kan man läsa sig till olika utfall för olika grupper och olika inkomstlägen. Det visar sig till exempel att det, inräknat de situationer där man hamnar utanför arbetsmarknaden för att man blir arbetslös eller sjukskriven, snarare blir ett positivt utfall med Vänsterns politik. Avslutningsvis, herr talman, yrkar jag bifall till Vänsterns reservation och önskar att många kommer att läsa vår avvikande mening lite extra. Jag vill också ställa en fråga. Varför är det ansvarsfullt att låna för att sänka skatten för dem med högst inkomster? Samma politiker på den borgerliga kanten som tycker att det är en mycket bra politik vi tycker att det är en dålig politik säger att det är helt oansvarigt att låna till långsiktiga klimatinvesteringar i till exempel järnväg, som vi pratade om . Varför är det ansvarsfullt att låna pengar till skattesänkningar men oansvarigt att låna till strategiskt viktiga investeringar för att lösa de framtida klimathoten? Jag skulle gärna vilja ha ett svar på den frågan. 52 (): Världen har landat på fötterna igen, säger vår finansminister, och det låter förstås väldigt skönt. Problemet är dock att de där fötterna är ganska stukade efter finanskrisen. Arbetslösheten fortsätter att stiga och väntas spränga 10-procentsvallen i . behöver vi en politik som inte bara får världen på fötter utan också ser till att vi kan börja gå igen. Lyckligtvis har vi passerat stadiet där vi träter om huruvida vi verkligen behöver några krisåtgärder eller ej. I stället har vi kommit in i den lite mer konstruktiva fasen, där vi kan diskutera vilka krisåtgärder vi behöver. Regeringen har som vanligt sitt jobbskatteavdrag, som återkommer i nya steg , och är det något nytt problem vi ska lösa. I början var det att man skulle öka arbetsutbudet i av högkonjunktur. ska man i stället dämpa fallet i efterfrågan i en lågkonjunktur. Regeringen måste vara väldigt stolt som har hittat på en så bra politik som löser alla problem , i alla väder. Och visst ofinansierade skattesänkningar är ett sätt att stimulera ekonomin eftersom det ger hushållen mer pengar att konsumera för. Frågan är däremot om det är det bästa sättet. Vi gröna menar att vi inte har råd att lösa en kris i taget, utan vi måste hitta en politik som samverkar. Vi har nämligen inte bara en ekonomisk kris att tampas med utan också en klimatkris som är nog så akut. Ska vi undvika ohanterliga klimatförändringar har vi inte på oss att vända den globala utsläppstrenden. För att hejda klimatförändringarna krävs både ekonomiska styrmedel, som jag ska återkomma till om , och massiva investeringar i klimatomställning. Det handlar om järnvägar, energieffektiviseringar och förnybar energi. Dessa investeringar är händelsevis också ett sätt att stimulera ekonomin i en lågkonjunktur. Vi gröna hävdar att det är ett bättre sätt. Vi har nämligen inte råd att satsa de ekonomiska stimulanserna blint, utan vi måste se till att inrikta dem mot åtgärder som inte bara skapar jobb i största allmänhet utan som skapar gröna, hållbara jobb jobb som för oss framåt, mot det klimatsmarta samhället. Där har ert jobbskatteavdrag inte mycket att komma med, utan där är åtgärder som ett klimatinriktat ROT-avdrag och rena investeringar en bättre politik. Man kan förstås tänka sig både jobbskatteavdrag och klimatinvesteringar, ska jag i ärlighetens namn säga. I ärlighetens namn ska jag också säga att står bakom de genomförda stegen i jobbskatteavdraget, med en viktig skillnad: Vi vill trappa ned dem med stigande inkomst. De ska riktas mot de inkomstskikt där de gör större nytta, det vill säga låg- och medelinkomsttagare. När det gäller det fjärde, nya steget i jobbskatteavdraget tror vi dock att de pengarna gör större nytta i klimatinvesteringar, satsningar på kommunerna och andra åtgärder som ger jobb direkt. Dessutom: I detta läge när människor förlorar jobbet känns ytterligare ett steg i jobbskatteavdraget ytterligare en skattesänkning för dem som drabbas minst av krisen, nämligen de som har jobbet kvar lite tondövt. Det vi behöver , i av ökande otrygghet, är inte ökade klyftor. har ju regeringen inte gjort sig känd för sitt absoluta gehör på fördelningspolitikens område, men när det kommer till pensionärerna räcker det inte med att vara tondöv. Där måste man nog vara både blind och döv för att inte märka av de protester som sjuder runt om i landet, inte minst på trappan till när vi kom in. Det är många människor som är upprörda över att de har jobbat ett helt arbetsliv och på ålderns höst får se klyftan mellan löntagare och pensionärer öka. Regeringen föreslår visserligen en skattesänkning för pensionärer, men den motsvarar inte ens det fjärde steget i jobbskatteavdraget, som man genomför. Om det inte bara är att se till att klyftan ökar långsammare man vill göra utan faktiskt minska klyftan mellan pensionärer och löntagare behövs ytterligare skattesänkningar för pensionärer. Det föreslår vi gröna. Vi föreslår också ett föräldraavdrag som i princip ska motsvara jobbskatteavdraget. Det gäller föräldrar som är antingen föräldralediga eller hemma med sjukt barn. Hela syftet med jobbskatteavdraget är att uppmuntra människor att arbeta. Det ska helt enkelt löna sig mer. Det vill man ju normalt, men i det här fallet är jag inte övertygad om att det var det man ville. Eller vill man uppmuntra nyblivna föräldrar att avstå från att vara hemma med barnet den första viktiga tiden för att i stället gå tillbaka till jobbet så fort som möjligt?