prot · GW0957 · 2009-01-15 00:00:00 — har ställt följande tre frågor till mig: 1.om jag kommer att verka för ett antagande av det erbjudande som lämnat i fråga om finansiering av Förbifart , 2.vilka åtgärder jag kommer att vidta för att i övrigt säkerställa finansieringen av Förbifart och 3.på vilket sätt jag kommer att påskynda planprocessen för att kunna tidigarelägga byggstarten av Förbifart . inleder sin interpellation med att påstå att regeringen trots den pågående finanskrisen inte vidtagit några åtgärder för att tidigarelägga större infrastrukturprojekt. Detta är inte sant. Redan i den budget som började gälla har regeringen förstärkt infrastrukturen med en särskild närtidssatsning. satsar regeringen 3,8 miljarder extra på infrastruktur; tyngdpunkten ligger på investeringar. Förstärkningen genom närtidssatsningen innebär en ökning av investeringsanslagen för . Detta är den enskilt största satsningen på infrastruktur som någonsin har gjorts i en budgetproposition. Tillsammans med den förstärkning på , då med tyngdpunkt på drift och underhåll, som inleddes i och med budgeten innebär det en förstärkning med sammanlagt avseende infrastrukturen . Inom ramen för regeringens satsning på jobb och omställning har regeringen aviserat att sammantaget ytterligare ska tillföras för drift och underhåll av vägar och järnvägar. Förstärkta satsningar på just drift och underhåll innebär insatser som kan ge jobb . De är därtill viktiga tillskott för ökad tillgänglighet i transportsystemet. Förhandlingsmannen för infrastruktur redovisade sitt resultat i form av en överenskommelse mellan staten och . Förhandlingsmannens uppdrag var att genomföra en förhandling om infrastruktur med syfte att ta fram en samlad trafiklösning för bättre miljö och tillväxt i landet och . Trafiksystemet i är ansträngt till bristningsgränsen, och kapacitetstaket är redan nått i stora delar av systemet under högtrafik. väntas trafiken öka . Utan stora satsningar på infrastrukturen och på miljön blir situationen ohållbar. Förhandlingens trafiklösning ökar kapaciteten i Saltsjö-Mälarsnittet, spårkapaciteten i regionen och mot , kapaciteten på Europavägarna samt tillgängligheten till kärnor och knutpunkter. De allra viktigaste infrastrukturåtgärderna är , Förbifart och övriga kollektivtrafiksatsningar. Förhandlingsresultatet visar att är beredd att bidra till finansieringen av angelägna infrastrukturåtgärder med hjälp av bland annat överskottet från trängselskatten och medfinansiering i andra former. Beträffande resultatet av Stockholmsförhandlingen är Förbifart ett av flera projekt som regeringen särskilt vill framhålla. Fortsatta diskussioner kring detta förs i uppföljningsgruppen för Stockholmsförhandlingen och infrastruktur. En del av överskottet från trängselskatten har dock redan använts till finansieringen av Förbifart . har överskottet från trängselskatten beräknats till . Av dessa avsattes till Förbifart . fattade beslut om transportinfrastrukturen utifrån regeringens infrastrukturproposition Framtidens resor och transporter. beslut satte punkt för den första delen av den långa process som ska utmynna i planer för . som fattade sitt beslut tog regeringen beslut om de direktiv som ska vägleda trafikverken och länen i den kommande åtgärdsplaneringen. Förbifart har pekats ut som ett prioriterat projekt i denna åtgärdsplanering. Regeringen avser sedan att fatta beslut om åtgärdsplaneringen . Det bör dock nämnas att det pågår en tillåtlighetsprövning av Förbifart . inkom med en ansökan om tillåtlighet till regeringen. Ärendet bereds av . Förskottering är avslutningsvis ett sätt att tidigarelägga byggandet av olika projekt. , och i vissa fall regeringen har prövat ett antal förskotteringsärenden, och intresset är stort hos framför allt kommunerna. Det ekonomiska utrymmet är dock begränsat. Det är i första hand och som bereder förskotteringsärenden och gör en bedömning av om det finns utrymme för ytterligare förskottering. I de fall förskotteringen avser ett objekt vars byggkostnad överstiger ska ärendet underställas regeringens prövning. Något ärende gällande förskottering av Förbifart har inte inkommit till regeringen. 85 (): Jag tackar för svaret, även om det var magert. Förbifart är en central fråga, inte bara för utan för hela landet, eftersom Mälarsnittet när det gäller både väg och järnväg är centralt för att få hela rikstrafiken att fungera, såväl den spårbundna som vägtrafiken. De tre frågor som jag har ställt har inte via svaret förts en enda millimeter framåt, om jag kan läsa rätt i svaret. Jag har först uppmärksammat att det moderata finansborgarrådet i , , gjorde ett politiskt utspel, som det heter, där han föreslog en rad insatser för att kunna höja jobbaktiviteterna i regionen och därmed bidra till att försöka minska arbetslösheten i landet. Han skrev i sitt förslag: Staden är beredd att medverka till att arbetet med Förbifarten bedrivs med högsta prioritet, så att byggnationen kan komma igång fortast möjligt. Staten bör, särskilt i rådande konjunkturläge, fatta alla nödvändiga beslut och anvisa finansiering i övrigt. Staden är beredd att förskottera medel för den första sträckan av vägen, så att bygget kan komma igång. Något är fel i kommunikationen, , mellan den borgerliga majoriteten i och den borgerliga regeringen. Antingen talar inte den borgerliga regeringen med den borgerliga majoriteten i eller vice versa om denna signal uppenbarligen inte har nått fram till eftersom säger att någon ansökan eller framställan inte har kommit från stad. Jag vet inte om inte det här ska uppfattas som en invit från stad eller om det bara är någonting som , det moderata borgarrådet, gjorde för pressens skull, att det var ett utspel för att ge intryck av handlingskraft men som i realiteten inte var någonting. och regeringen sitter och väntar och säger: De har inte skickat någon formell begäran. Alltså finns det inget värde i det, och vi gör ingenting. Ja, det är borgerlig passivitetspolitik som vi känner den. Det är det som den borgerliga regeringen är bäst på, att göra ingenting. Och uppenbarligen väljer man nu dessutom i maskopi med borgerliga majoritet att göra ingenting. Jag får väl tolka det så att löfte inte var värt någonting, eftersom säger att det inte ens har kommit fram de där två som det är mellan och . Min andra fråga handlar om vilka åtgärder statsrådet kommer att vidta för att säkerställa finansiering av Förbifart . Och svaret är att regeringen inte tänker göra någonting. Det är som vanligt regeringens bästa gren att göra ingenting. Regeringen hänvisar till förhandlingsmannen, och förhandlingsmannen har ju presenterat en finansiell kalkyl som redan har spruckit om. I kalkylen skulle intäkterna från trängselskatterna bidra med merparten av pengarna för Förbifart . Om man räknar på en normal ränta behövs det minst ½ miljard kronor i intäkter för att den här historien ska kunna gå ihop. Då har jag ännu inte räknat med att man får några ökade byggnadskostnader under en mycket . redovisar att man får in ungefär lite , varav mindre än hälften används för Förbifart . Det vill säga: Det finns ingen finansiell kalkyl som håller. Den borgerliga regeringen har helt enkelt ingen lösning på problemet. Min tredje och sista fråga var: Vad ska statsrådet göra för att påskynda planprocessen? Hon svarar inte. Hon hänvisar till att det finns ett ärende i . Det visste vi förut. Men min fråga var: Kommer statsrådet att påskynda processen? Nej, inget svar där heller. Det var ett torftigt, fattigt och ganska klent svar. 86 Statsrådet (): Jag känner igen svartmålningar. lider av samma sjuka nu som tidigare och vägrar att se svaren i det skriftliga interpellationssvaret. För det första, , tänker jag inte i gå in i en debatt som hör hemma i stadsfullmäktige i . Det trodde jag att med sin bakgrund förstod att jag inte tänker göra. Men jag har svarat på frågan. Det finns ingen framställan vad gäller Förbifart . För det andra har jag svarat att ärendet ligger hos att hanteras som sig bör i den typen av ärenden som kräver tillåtlighetsprövning. har krävt att ska lämna kompletteringar till . För det tredje kan jag försäkra att den här regeringen har lagt fram en budget med en närtidssatsning på infrastruktur, något som själv tidigare aldrig har mäktat med att ha fokus på, som vi mycket allvarsamt tar oss an situationen i . Vi pekar mycket tydligt ut vikten av Förbifart som ett prioriterat projekt i kommande åtgärdsplanering. arbetar också länet, som sig bör, konkret med åtgärdsplanen innan vi från regeringens sida i början på 2010 formellt fastställer åtgärdsplanen . Det är intressant att tar upp Förbifart . Jag hade kanske väntat mig att den samlade socialistiska oppositionen skulle ha varit lika engagerade i Förbifart som uppenbarligen verkar vara. Det skulle också vara intressant om de som läser protokollet kunde få svar på om Förbifart är just ett sådant ärende som den eniga oppositionen ska driva i valrörelsen för att kunna riva upp vid en eventuell majoritet precis som har angett i artiklar att den gemensamma rödgröna ambitionen kommer att vara. Det vore intressant om egen ambition för Förbifart framgick tydligt här. 87 (): Detta är en interpellationsdebatt mellan mig som interpellant och statsrådet. Det är ingen valdebatt. Statsrådet ägnar sig åt att angripa personer som inte ens är närvarande och inte har möjlighet att yttra sig. Det kan man göra i valdebatter. Detta är en interpellationsdebatt. Jag tolkar svaret som ett uttryck för att statsrådet har klent på fötterna. Jag har ställt tre enkla frågor till statsrådet. När det gäller den första frågan, om det finns något intresse från regeringens sida att medverka till den borgerliga majoriteten i erbjudande att förskottera pengar för Förbifart , säger statsrådet att det inte finns någon sådan ansökan. Jag konstaterar då att det uppenbarligen inte finns någon som helst kontakt mellan den borgerliga regeringen och borgerliga ledningen i . Eller är det så att statsrådet säger att den borgerliga majoriteten i bluffar när jag läser innantill ur det dokument som man har antagit i där man erbjuder sig att förskottera pengar till Förbifart ? Vill statsrådet ge sken av att den borgerliga majoriteten i bluffar? Jag läser innantill ur majoritetens eget dokument. Har man skrivit fel när man har lämnat detta erbjudande? Det får väl kontrolleras med borgarrådet om han har lämnat felaktiga uppgifter i det dokument som han har offentliggjort om att han är beredd att förskottera. Det är märkligt att statsrådet uppenbarligen inte har någon som helst kontakt och kommunikation med den borgerliga majoriteten i . Man befinner sig från varandra men vet inget om varandra. Regeringen vet inget om något erbjudande. Hade ett erbjudande lämnats skulle statsrådet förmodligen ändå inte ha varit intresserad. Min andra fråga gällde om statsrådet kan medverka till att man kan säkerställa finansieringen av Förbifart . Jag har pekat på att den kalkyl som statsrådet hänvisar till i sitt svar har spruckit för länge sedan. Statsrådet har i sin egen kalkyl och i den förhandlingsmall som hon har lämnat till underlaget konstaterat att det behövs minst ½ miljard kronor bara från trängselskatten som är en del av finansieringen. Det visar sig att intäkterna är 200 miljoner, och då har ändå statsrådet och regeringen i övrigt brutit mot den överenskommelse som fanns i folkomröstningen om att pengarna skulle gå till både Förbifart och kollektivtrafiken. Trots att statsrådet bryter mot överenskommelsen i folkomröstningen lyckas statsrådet inte åstadkomma en kalkyl där det finns några pengar till Förbifart . Det finns bara ett luftslott från regeringens sida när det gäller finansieringen av Förbifart . Jag kan förstå hur man kan tänka sig att påskynda planprocessen för att regeringen ska få fram beslut. I en lågkonjunktur som denna vore det intressant om regeringen kunde medverka till ett och ett annat jobb som skulle kunna bli följden av en tidigarelagd Förbifart . Jag förstår att inte är ett dugg intresserad av att påskynda någon process. Eftersom regeringen inte har några pengar är det meningslöst att påskynda processen. Regeringen har inte någon intention att genomföra projektet inom rimlig tid. och regeringen bygger luftslott. Ett sådant kan man varken åka bil, buss eller köra tåg på. Regeringen har ett utomordentligt gott tillfälle i den arbetslöshetssituation vi är nu att förstärka insatserna inom infrastrukturen. Men regeringen gör ingenting, inte ens på detta område. 88 Statsrådet (): Hur var det nu med valdebatter och att inte involvera personer som inte är närvarande i kammaren, ? Jag tänker på . Jag förstår att inte här och vill gå in i diskussionen om Förbifart . Det är lite synd att inte den samlade socialistiska oppositionen är med i debatten om Förbifart . Då hade det blivit tydligare vad det är för ambition den samlade oppositionen har för Förbifart . behöver inte tvivla på regeringens ambition för Förbifart . Hade studerat de direktiv som har gått ut till verk, län och regioner hade han sett att det mycket tydligt står om prioritet för Förbifart . Trängselskatten är en mycket viktig finansiering av Förbifart . Det tydliggjorde regeringen tidigt . Apropå luftslott så är det de luftslott som har varit med och byggt upp som jag nu undan för undan försöker riva. Det gör jag bland annat genom att göra rejäla satsningar på infrastruktur, både på väg- och järnvägssidan i och kring och i andra delar av landet. Undan för undan river vi alltså de luftslott som har byggt upp. Var inte orolig, ! Vi har starkt fokus på väginfrastrukturen i och kring . Vi har lagt resurser på närtidssatsning som kommer att märkas. Vi har en beredning som pågår i . Det vore dock intressant att höra vilka ambitioner som ledamot av denna kammare har för Förbifart . 89 (): har frågan uppenbarligen lämnat regeringen eftersom regeringen via begär besked av oppositionen om hjälp med finansieringen av Förbifart . Jag har pekat på att den kalkyl som har lämnat i sitt interpellationssvar har spruckit för länge sedan. Jag vill att lyssnar noga. Kalkylen förutsätter att det krävs från trängselskatten för att den ska gå ihop. redovisade själv i sitt interpellationssvar att man fick in 200 miljoner. Då har ändå brutit mot överenskommelsen att man ska använda pengarna till både kollektivtrafik och väganslag. Det innebär att det inte finns någon finansieringslösning. Jag drar den enkla slutsatsen att inte vill påskynda beredningen av ärendet i , för om ärendet skulle påskyndas och man fick fram ett beslut skulle regeringen stå där naken utan pengar att verkställa beslutet. Det bästa är väl därför att sega och sega och låta ärendet dra ut eller till eftersom man saknar finansiering för verksamheten. Jag försökte vara hygglig och säga att det var ett gentilt erbjudande som den borgerliga majoriteten i och det moderata finansborgarrådet lämnade genom att säga att man var beredd att förskottera pengar till detta. Då säger att hon inte har fått någon framställan från . Jag tror inte att bluffar när han säger att han är beredd att förskottera. Men uppenbarligen är det så att några kontakter mellan den borgerliga majoriteten i samt och den borgerliga regeringen inte tycks finnas. De där mellan och den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten i tycks vara miljarder meter. 90 Statsrådet (): Till skillnad från interpellanten lyssnar jag på interpellanterna. Jag hör ju att hänvisar till hur han själv hanterade viktiga väg- och järnvägsprojekt genom att sega på dem. Jag förstår att det är av egen erfarenhet han ger detta svar. Vi har konkret arbetat med och i syfte att hitta bra, långsiktiga och ekonomiskt hållbara lösningar, inte bara för stockholmarna, utan det är, som sade inledningsvis, viktigt för andra delar av landet att infrastrukturen kring och i fungerar annars blir det lätt en propp i systemet. Lyssna , : Jag har svarat att den här regeringen mycket tydligt har prioriterat Förbifart . har valt att inte svara på hur oppositionen ser på Förbifart . Det kan vi kanske ta i en annan debatt. Överläggningen var härmed avslutad. 14 § Svar på interpellation 2008/09:222 om Rikstrafiken och tolkningen av interregional trafik 91 Statsrådet (): har frågat mig om jag är beredd att vidta åtgärder som tydliggör och möjliggör Rikstrafikens ansvar för interregional arbets- och skolpendling på Uven. Rikstrafikens uppdrag är att ingå och ansvara för statens avtal om transportpolitiskt motiverad interregional kollektiv persontrafik som inte upprätthålls i annan regi och där det saknas förutsättningar för kommersiell drift. Avtalen är ett verktyg för att öka den interregionala tillgängligheten med kollektivtrafik. Rikstrafiken tar självständigt beslut om vilken trafik myndigheten ska engagera sig i. Det finns ingen av riksdag eller regering fastställd definition på vad som är interregional kollektivtrafik. För att skapa riktlinjer för när det är befogat för Rikstrafiken att teckna avtal i syfte att stödja en viss trafik har myndigheten tagit fram ett antal kriterier som ska vara uppfyllda. Ett av kriterierna är att resandet inte ska vara av karaktären daglig pendling till och från arbete eller utbildning. Det är alltså inte tillräckligt att en linje går över en länsgräns för att myndigheten ska kunna ingripa med statliga pengar. Rikstrafiken har analyserat hur den interregionala tillgängligheten påverkas om den så kallade Uventrafiken mellan och skulle upphöra. Resultaten visar att den interregionala tillgängligheten inte märkbart skulle försämras. Av naturliga skäl finns de största bristerna i interregional tillgänglighet i de delar av landet som är glest befolkat. Det är där som Rikstrafiken menar att de resurser som anslagit för interregional kollektivtrafik i allmänhet gör störst nytta. hävdar att regeringen vill skära ned anslaget till Rikstrafiken. Detta påstående är kraftigt missvisande. beslutade att anslaget till Rikstrafiken tillfälligt skulle höjas med 2007 och 2008. I syfte att klara effekterna av att marknadspriset på olja blivit högre något som gjort Gotlandstrafiken dyrare har regeringen i budgetpropositionen föreslagit att anslaget för trafikavtal ska öka för både 2008 och 2009. På så sätt visar regeringen sin ambition att inte låta de senaste årens variationer i världsmarknadspriset på olja påverka Rikstrafikens åtaganden i övrigt, till exempel i interregional tågtrafik. 92 (): Tack, statsrådet för svaret på min interpellation! Bakgrunden till interpellationen om Uven, det vill säga trafiken mellan , , och , är att det avtal som finns mellan Rikstrafiken och de fyra huvudmännen löper ut . För att förstå problematiken kring det som vi kallar Uven måste man gå tillbaka ända till 2001 då Rikstrafiken kontaktade Mälab för att diskutera avtalet om köp av olönsam interregional trafik mellan och . Avtalet skrevs om och på initiativ från Rikstrafiken utökades avtalet att innefatta stråket , , , och . Resultatet blev alltså en större arbetsmarknads- och studieregion. Jag hörde att statsrådet bejakar en sådan utveckling och stöder den. Rikstrafikens stora ekonomiska problem 20042005 innebar att de ville avveckla sitt åtagande . Tack vare ett stort engagemang från trafikhuvudmännen och med hjälp av och kommer man att kunna teckna ett nytt avtal som sträcker sig , vilket är det jag pratar om . Det innebar att trafikhuvudmännen tillsammans med staten och Rikstrafiken gick in och täckte det krav, alltså lite drygt 43 miljoner, som SJ hade för att bedriva den här trafiken. Trafiken är nu än en gång hotad. Motivet är att Rikstrafiken säger sig inte ha något ansvar för arbets- och studiependling om inte deras uppdrag förändras. I Rikstrafikens reviderade utredning om Uven sägs följande: Det finns även en diskussion om huruvida Rikstrafikens ansvar bör utvidgas till att även omfatta långväga frekvent arbets- och skolpendling, vilket inte är fallet . Det är den springande punkten. Det är Rikstrafiken själv som har tolkat att arbets- och skolpendling inte ska ingå i statens ansvar, även om den är långväga och berör flera län. Det innebär faktiskt att ingen har ansvar för den trafiken, varken Rikstrafiken eller trafikhuvudmännen vars ansvar ligger just i länen. Frågorna staplas på varandra. Man kan ju fråga sig vilken status denna diskussion har. Är det Rikstrafiken och som diskuterar är det kanske rimligt att bidraget till Uventrafiken finns kvar till dess att uppdrag är klarlagt. Min fråga till statsrådet kvarstår. Är statsrådet beredd att vidta åtgärder som tydliggör och möjliggör Rikstrafikens ansvar för interregional arbets- och studiependling? Det är det min fråga handlar om, ingenting annat. Den är egentligen inte så svår att svara på. Ja eller nej? 93 Statsrådet (): Den historiebeskrivning som gör stämmer. Under den tiden arbetade Rikstrafiken själv fram ett antal kriterier. togs detta beslut. Där är det skillnad mellan och min åsikt. Rikstrafikens beslut togs alltså 2005, men man förstod att det behövdes en övergång för regionen. Därför sade man att det skulle vara en övergångstid . Därefter skulle det upphöra. Det beslutet togs alltså . Det är inte något nytt ärende som jag har hanterat eller som beror på mig. Det är ett ärende som har en historia och den styrelse som då satt i Rikstrafiken. Det är viktigt att se att det är en gränsdragning mellan staten och kommunens sektor för kollektivtrafik. Den gränsdragningen är naturligtvis inte lätt. Jag tror att man återkommande ska se över den. Det var en av Rikstrafikens uppgifter när man åtog sig att ta fram ett antal kriterier. Ett av de kriterier man tog fram var att resandet inte ska ha karaktären av daglig pendling till och från arbete eller utbildning. Det är inte Rikstrafiken som ska gå in och ta ansvar i ett sådant skede även om trafiken går över en länsgräns, utan det ansvaret tillfaller trafikhuvudmännen. I det sammanhanget tror jag att det är viktigt att ändå tar till sig svaret att man har gjort en utvärdering av hur detta påverkar den regionala trafiken och att detta inte nämnvärt påverkar i negativ riktning. Därför har Rikstrafiken valt att fullfölja det som man beslutade om. 94 (): Jag tackar för det. Men jag är inte så intresserad av vad Rikstrafiken tycker om detta. Det vet jag eftersom jag har läst den utredning som de har gjort om Uven och den reviderade upplagan. Jag vet alltså exakt vad de tycker. Jag är mer intresserad av vad regeringens inställning till studie- och arbetspendling är och vem som bör ha detta uppdrag. ligger det inte på trafikhuvudmännen att serva en trafik som går över länsgränserna, där det är långväga studie- och arbetspendling. När man läser vidare föreslår 2 att Rikstrafiken får ett utökat ansvar för de långväga resorna. Om detta går i hamn och ligger i linje sägs det i utredningen att det också är rimligt att se över riktlinjerna om någon säger att vi ska göra det. Denna någon bör vara regeringen som kommer med direktiv till Rikstrafiken. Enligt Rikstrafiken finns det förutsättningar för denna trafik att fortsätta. Dessa kriterier skulle uppfyllas om förändringarna sker. Det är det som jag vill diskutera. Vem ska ha ansvaret för det hela? Man kan knappast begära att länstrafikhuvudmännen ska ha detta ansvar. Då lägger vi ju över denna kostnad på kommunerna. Och vi vet vilka besvärligheter som kommunerna har. Min fråga kvarstår: Är statsrådet beredd att se över riktlinjerna när det gäller den interregionala trafiken i fråga om arbetspendling och långväga skolpendling? 95 Statsrådet (): från har naturligtvis till syfte att man ska hitta någon ny gränsdragning där Rikstrafiken och staten tar det övergripande ekonomiska ansvaret. Men , utifrån det beslut som fattades 2005 och som verkställs, är det trafikhuvudmännens ansvar. Men inte desto mindre lever vi i en sådan struktur att vi i samband med infrastrukturpropositionen nu ålägger regionerna att tänka mycket tydligt i syfte att möta större arbetsmarknadsregioner.