prot · GW0977 · 2009-02-25 00:00:00 — Summan av det hela är att jag tror att det finns bättre former än att tillsätta en utredning eller kommission eller vad vi nu vill kalla det för, något som faller under kommittéförordningen, för att gå vidare med detta. Det kanske låter kraftfullt, men jag tror inte att det är det kraftfullaste vi kan göra för att se till att hänga med i utvecklingen på ett bra sätt. 33 () replik: Jag tyckte att argumenterade alldeles utmärkt om en , men hon kom fram till helt andra slutsatser än vi. Att det tidigare funnit till exempel en med ett brett uppdrag att se över utvecklingen talar för en kommission. En utredning är kortsiktig, har ett tidsbegränsat uppdrag. Vi tycker att det är viktigt med en med ett mycket bredare uppdrag. Jag har lite svårt att förstå argumenten från den borgerliga majoriteten, varför de motsätter sig en kommission. Vi ser farhågorna och problemen med lagen, och vi är bekymrade över en hel del frågor. Det borde tala för en kommission. I stället argumenterar man emot. Vi har tidigare hört justitieministern säga att det kostar pengar. Vi har ett utförsäljningsråd som kostar massor med pengar. Det har tillförts 100 miljoner bara för att sälja ut statliga bolag. Allt beror naturligtvis på vad man tycker är viktigt. För mig är det en demokratifråga. Det ska finnas information tillgänglig som inte begränsas av upphovsrätten. Sedan är det viktigt att också upphovsrättslagen finns. Men varför säga nej till kommissionen? Jag har svårt att förstå argumenten, fru talman. 34 () replik: Det här är inte en konkret fråga utan ett retoriskt påstående: Med tanke på innehållet i de övriga reservationerna från Socialdemokraterna förstår jag att väljer att helt och hållet fokusera på den här frågan i stället för på ändringsförslagen. Vi har först och främst att fastställa den nya lagen. Den viktigaste uppgiften i det här sammanhanget är för , och även för regeringen, att på kort sikt följa upp lagstiftningen och se om den verkligen fungerar i enlighet med våra intentioner. Det händer oerhört mycket oerhört snabbt i många parallella processer. Jag kan inte riktigt se att Socialdemokraternas förslag att dessa processer borde samordnas i någon diffus kommission skulle vara det absolut bästa sättet att möta framtiden. Det är mitt svar på den frågan. 35 () replik: Jag har några frågor till . Det handlar rätt mycket om rättssäkerhet. Jag hoppas att det är okej. Jag tycker att det är det stora problemet . Vi sitter här med ett förslag till en väldigt rättsosäker lag och verkar komma att rösta igenom den i stället för mot den. Är det rättssäkert att oskyldiga människor kan utsättas för husrannsakan för att någon annan har laddat ned några låtar? Är det en rimlig proportion? Är det rättssäkert? Det är intrångsundersökningar jag pratar om. Man kan också ifrågasätta det rättssäkra i att en betydligt starkare part, till exempel den samlade filmindustrin, får möjlighet att stämma enskilda privatpersoner i civilrättsliga rättegångar i den här omfattningen och får de verktyg de behöver för att kunna skrämma dessa människor. När det gäller straffrätt har människor rätt till försvar. Men när det gäller civilrätt får man ordna försvaret bäst man kan. Har man till exempel ingen hemförsäkring som täcker rättegångskostnader kan man inte räkna med att få dessa täckta över huvud taget om man skulle förlora, vilket är risken om man försvarar sig själv. Är det en rättssäker stat, där man öppnar upp och uppmanar folk att göra den här typen av ? Jag vill slutligen veta om tror att ingen kommer att använda anonymiseringstjänster efter det här. Tror hon inte att detta kommer att slå igenom, att det kommer att slå undan fötterna på möjligheterna att få tag på dem som fildelar mest och att man genom förslaget bara får fast de andra? 36 () replik: Det som ofta benämns husrannsakan, i varje fall av motståndarna, är inte husrannsakan, utan något som heter intrångsundersökning, en betydligt mildare form av undersökning som utförs av kronofogden. Det är ingen möjlighet som införs med den här lagstiftningen. Den finns och förändras inte på något sätt av den lagstiftning som vi föreslår att förändra. Det finns ingen förändring när det gäller intrångsundersökningar. Det är inga privata aktörer som får möjlighet att göra vare sig intrångsundersökningar eller husrannsakan, utan det är domstolen som kan besluta om att kronofogden gör det. I det här sammanhanget kan just en intrångsundersökning vara det som avgör att man kan bevisa att det inte var abonnenten utan någon som har nästlat sig in på dess privata nätverk. Det gör att det här säkert i vissa fall kan vara väldigt betydelsefullt, tror jag. Det är omgärdat av ganska strikta regler för när det kan vara tänkbart att domstolen ska kunna besluta om en sådan här intrångsundersökning. Det andra var att det här skulle innebära att en starkare part får möjlighet att stämma privatpersoner. Det är samma sak här. Det införs inte några möjligheter som inte redan finns att stämma privatpersoner på skadestånd. Det är absolut ingenting nytt att man, oavsett hur stark eller svag man är, kan stämma någon annan på skadestånd. Det som införs här är en möjlighet till att man, om domstolen tycker att det är befogat, proportionellt och med sannolika skäl visat, kan få namnet på den abonnent det gäller. Det är klart att det, precis som du pekar på, finns problem i det här sammanhanget. Visst gör det det! Men det är ingenting nytt som införs att man ger den här möjligheten. 37 () replik: Det är intressant att notera: Först införs det inga nya möjligheter, sedan införs det en ny möjlighet. Jag kan konstatera att det faktiskt är så att det införs nya möjligheter att stämma privatpersoner, precis som jag sade. Det bygger på att man får de uppgifter som möjliggör att man vet vem det är man ska stämma. Det är väldigt tydligt. Jag har inte heller sagt att det skulle vara privata personer som går in. Jag är fullt medveten om att intrångsundersökning och husrannsakan inte är samma sak. Däremot är de väldigt lika. Det nämns också i propositionen att det närmast är att likna vid en husrannsakan. Därför tycker jag att det är rimligt att säga det. Då vet folk vad det betyder. Det är rimligt att vi politiker berättar vad det är, så att människor förstår. Man kommer att kunna gå in och undersöka rätt många saker och kunna komma in och rota i människors privatliv efter att ett väldigt ringa brott har begåtts och med en stor osäkerhet om det verkligen är den personen. Det är naturligtvis så att om man går in och gör en intrångsundersökning hos någon som skulle vara oskyldig kanske man har möjlighet att visa att den är oskyldig. Jag säger kanske, för det är fortfarande väldigt svårt att bevisa någons oskuld. Man kanske får konstatera att man inte hittade tillräckliga bevis för att personen var skyldig. Det är väl där man får landa. Men då kommer vi till det riktigt stora problemet: En massa människor kommer att bli utsatta för den här väldigt integritetskränkande åtgärden bara på grund av att någon annan har laddat ned ett väldigt ringa brott. Det är inte en rimlig avvägning, och det är inte en rättssäker stat som låter människor utsättas för de här ingreppen. Det är där vi måste vara tydliga. 38 () replik: Det är möjligt att jag snubblade på orden. Det införs ingen ny möjlighet att stämma privatpersoner. Däremot införs en ny möjlighet att få reda på vem det är man kan gå vidare med genom att man kan få ut namnet på abonnenten bakom en IP-adress. Om jag snubblade på orden i den förra repliken ber jag om ursäkt för det. Det är alltså inte några möjligheter. Vi ändrar ingenting i vad som är tillåtet eller inte tillåtet. Vi ändrar ingenting i grunden i hur skadeståndens storlek ska bedömas. Däremot tillförs en liten förändring som kan vara lätt att missförstå om man inte jämför den med hur skadeståndsreglerna är formulerade för övriga immaterialrättsliga lagar. I grunden kokar alltihop ned till att det är en avvägning mellan olika intressen. Om det vore så att det bara fanns ett intresse skulle det vara lätt. Men det är inte så. Det finns inte bara ett intresse, utan det är flera intressen som ska tillgodoses här. När det gäller avvägningen mellan intresset av att kunna hävda upphovsrätten eller annan immateriell rättighet och rätten till personlig integritet måste man hitta en balans. Jag vill föra det här resonemanget tillbaka till att det inte bara handlar om den enskilde rättighetsinnehavare som ansöker om att få ut namnet på en abonnent hos domstolen, utan också om det allmänna samhällsintresset av att upphovsrätten och andra immateriella rättigheter i någon rimlig omfattning kan upprätthållas. Det är ett samhällsintresse, ett intresse för oss alla att den här kreativa verksamheten finns, att den finns och att människor är beredda att satsa sitt liv, sitt svett och sina idéer på att verka i den. Det är det intresset vi ska väga mot det personliga integritetsintresset. Därför måste vi göra det på ett så rättssäkert sätt som det bara är möjligt och väga dem mot varandra. 39 HANS (): Till att börja med vill jag yrka bifall till förslaget i utskottets betänkande och därmed avslag på de motioner som har väckts i frågan. Ett samhälle bygger på att människor fungerar tillsammans. Det bygger på normer och attityder som skapar regler, både informella och formella. Detta ligger till grund för att vi skapar lagar för hur vi ska förhålla oss till varandra. Det handlar om att i samhället skapa förståelse för vad som är rätt och vad som är fel och att kunna skilja på mitt och ditt. Det är väldigt grundläggande. Vi ser i de samhällen som inte fungerar så väl att det är de grundläggande normerna om vad som är rätt och fel och om att kunna skilja på mitt och ditt som inte fungerar. Det här är en av demokratins och den civiliserade världens viktigaste hörnstenar. Det handlar om respekt. Den här debatten följs av många människor framför tv-apparaterna. En av dem är . Hon är filmare och har utbildat sig för att kunna förverkliga att få arbeta inom sitt stora intresseområde. Hon är kreativ. Ett av de tuffa jobben för henne framöver blir att hitta finansiärer för att kunna göra de filmer som hon drömmer om. Hon drömmer om att kunna göra en långfilm och få den där fula baggen i pris, som kvitto på att det var något riktigt bra och uppskattat hon gjorde. Det är inte lätt när det inom filmbranschen just nu finns lika många legala som illegala filmkopior i omlopp. De går att tanka ned på nätet utan att man behöver betala för dem. En av dem som följer den här debatten är . Han äger en studio. Han möter unga talanger som skriver låtar och spelar, skriver låtar åt andra och artister som spelar annans musik. möter den verklighet som är , där flertalet upphovsmän inte tjänar några jättesummor. Det är av de upphovsmän som finns som tilldelades Stimpengar, och de fick . Därför är det viktigt för att det finns många lagliga möjligheter för människor att kunna ta del av de artisters och kreatörers musik som spelas in i hans studio. Det handlar om att stoppa dem som fuskar. har studerat ekonomisk historia och forskat och dragit på sig mycket studielån. Hon arbetar som lärare och skulle vilja skriva en lärobok. Det är inte så att hon inte har blivit kontaktad av förlagen, men hon kommer inte att tjäna någonting på detta. Även läromedelsbranschen är till stor del söndertrasad. Det finns en svart marknad där upphovsrättsskyddat material kopieras, såväl på nätet som i korridorerna på högskolor och gymnasier. Detta urholkar läromedelsbranschen i . Det urholkar också möjligheterna för att svenska perspektiv som behöver föras in i utbildningen ges den platsen. är på väg att bli mer eller mindre engelskspråkiga. Det är utländsk litteratur och ensidigare urval av läromedel. Detta är tre bilder som visar varför det är viktigt att införa sanktionsdirektivet i . Det handlar om att stärka upphovsrätten. Det handlar om att få möjligheter att få veta vem som äter gratis. Det handlar om möjligheter för dem som skapar och producerar något att få betalt, en möjlighet att kunna leva på sitt arbete. Även i den här frågan kommer arbetslinjen in som ett blått och band i alliansens politik. De immaterialrättsliga lagarna ger ett skydd mot olika former av kopiering eller efterbildning och mot annat obehörigt utnyttjande. Det är en viktig del av svensk förmögenhetsrätt. Enligt och rådets direktiv om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter ska medlemsstaterna föreskriva dessa nödvändiga åtgärder, vilka förfaranden man ska använda och vilka sanktioner man ska för att skydda dessa rättigheter. Alla medlemsstater är skyldiga att se till att upphovsrätten har ett effektivt skydd också på Internet. är sent ute. Det här skulle ha varit infört . Vi står här , . Det ligger ett ansvar på den dåvarande regeringen för att detta inte infördes då. har regeringen tagit ansvar och lägger efter mycket diskussioner fram ett förslag det har varit diskussioner både internt i partierna och mellan personer med olika ståndpunkter, och det har varit en allmän offentlig debatt som till stor del uppfyller det som man kan ställa krav på i ett sådant här sanktionsdirektiv. Immaterialrättsligt skydd är inte bara att väsentligt kunna främja innovation och kreativitet, utan det är också viktigt för att öka sysselsättningen och förbättra konkurrenskraften. En fungerande upphovsrätt är nödvändig för fortsatt kreativt skapande och kulturskapande. Jag tycker att det är bra att Socialdemokraterna stöder den här propositionen en eloge för det! Jag tycker däremot att det är lite tråkigt att ni inte följer med hela vägen. Ni har ju lagt fram en motivreservation. På något vis är ni med men vill ändå sitta på läktaren. Det hade varit en styrka om vi i den här kammaren faktiskt hade kunnat ha en bredare uppslutning. En av de frågor där vi skiljer oss åt är det som har diskuterats tidigare om integritetsombudsmannen. Ombudsmän är standardlösningen på det mesta. Där har regeringen och utskottet framhållit att en utvärdering kan vara både effektivare och snabbare och dessutom kommer att återkopplas till . Jag måste ändå kommentera ett av de mer absurda förslagen. Det gäller en gemensam branschorganisation. En sådan reglering skulle strida mot grundläggande svenska rättsprinciper. Det handlar om en negativ föreningsfrihet. Alla som ska kunna driva sin fråga måste vara med i en branschorganisation. Kollektivanslutningen när det gäller fackliga organisationer med band till Socialdemokraterna försvann ju för ganska länge sedan. Varför ska man tvinga in människor som har ett enda syfte, nämligen att få sin sak hörd, i en branschorganisation som ska ha monopol på att driva frågor? Det måste vara upp till den enskilde att välja hur man ska få sin sak företrädd. Det är också upp till respektive branschorganisation att välja vilka uppgifter man ska göra. Förslaget innebär en myndighet förklädd till organisation som man vill införa från s-sidan. Jag tycker att det är konstigt, och jag väntar mig att kanske få ett svar på detta i ett replikskifte. Utskottet har tagit del av regeringens förslag om att det omgående ska tillsättas en utvärdering. Utvärderingen ska se hur Internetleverantörer kan lämna information om intrång på Internet och hur det påverkar rättighetshavare, och konsumtionen. Utvärderingen kommer att fånga upp hur domstolarnas arbete påverkas av de nya bestämmelserna. Det är domstolarnas beslut i fråga om informationsföreläggande som också här ska belysas, både i de fall det gäller avslag och då det gäller bifall. Det är också viktigt att följa upp domstolarnas proportionalitetsbedömning och i vilken omfattning de intrång som har gjorts görs gällande. Är lagens beviskrav sannolika skäl en lämplig nivå? Denna utvärdering kommer, precis som justitieministern sade tidigare, att starta i princip omgående i och med att sanktionsdirektivet kan träda i kraft inte, tyvärr, , som det borde ha varit. De krav som drivs vidare till domstol bör kartläggas, liksom vilka rättegångskostnadsbelopp som döms ut och hur rättighetsinnehavarna låter sig företrädas, inte bara i domstol utan också vid direktkontakter med de personer som de riktar krav mot. Det är mycket som kommer att vara med i utvärderingen, och det gläder mig att justitieministern uppskattar utskottets initiativ till att faktiskt sätta detta i betänkandet och låta ge till känna att man vill ha en återkoppling och att denna redovisning av resultatet av utvärderingsarbetet ska delges i lämpliga former när underlaget finns. Det kan gå fortare än en kommission eller en integritetsombudsman skulle kunna hinna med. Internet har givit oss Facebook, Google och . Det har också givit oss mindre goda ting, som spridning av barnporr, rekrytering till terrornätverk och illegal fildelning med piratkopiering. Det är en spetsig formulering, men det är faktiskt en bild av verkligheten. Vi har här i riksdag ett ansvar för att skapa förutsättningar för att göra nätet till framtidens marknadsplats. ska inte få betraktas som ett land där upphovsrätten är ett resårband som man kan använda ungefär hur man vill när man ska skjuta gummisnoddar. Direktivet är äntligen på plats. Vi har ett ansvar att ge kommande generationer av kreatörer och kulturarbetare rimliga möjligheter att få ersättning och att kunna leva på sitt skapande. Det här handlar om enskilda människor. Det handlar inte om stora bolag och stora organisationer. Det handlar om , och . Vi ska ge upphovsmännen en möjlighet att använda lagen för att komma åt de stora noderna inom fildelningsnätverket. Det gäller dem som sitter överst i pyramiden de som laddar upp och gör det hela tillgängligt. Tydliga regler på Internet genererar också nya legala alternativ. De exemplen har vi sett utvecklas: Spotify, Itunes med flera. Vi kommer att se fler. Ordning och reda gagnar alla. Lika regler och lika hantering ska gälla såsom i verkligheten så också på nätet. I detta anförande instämde (). 40 () replik: Vi hörde säga att lagar ska gälla såväl i verkligheten som på Internet. Jag kan konstatera att Internet är en del av verkligheten, vare sig man vill det eller inte. Jag blir väldigt bekymrad när jag hör prata om spridning av barnporr och fildelning i samma mening. Inte kan väl dessa två saker vara lika illa? Om det är så skulle jag vilja att det tydliggjordes här. Jag tycker att det är en enorm skillnad. Det är också en av de stora poängerna när det gäller varför det här inte är en bra lag. Det här kommer att göra att människor känner sig tvingade att skapa sätt att undvika att bli upptäckta. De som är duktiga på att gömma sig kommer att skapa sätt som också människor som utövar betydligt grövre brottslighet, till exempel spridning av barnporr och terrorism, kan utnyttja. Jag tycker att det är osmakligt att man jämför dessa två. I mitt tycke är det en enorm skillnad. nämnde att vi är skyldiga att ha ett effektivt skydd. Frågan är hur långt den skyldigheten sträcker sig. Är vi skyldiga att åsidosätta vår rättssäkerhet för att gå med på direktivet? Är vi skyldiga att inrätta en polisstat för att gå med på direktivet? Det kan väl ändå inte vara så? Det måste handla om att vi ska inrätta medel som är effektiva, rättssäkra och så vidare. Det är inte de här, på en mängd punkter. säger att detta ska uppfylla det mesta som man kan ställa krav på. Jag undrar om det mesta kanske inte omfattar rättssäkerheten. Det skulle jag vilja ha svar på. 41 HANS () replik: Ja, Internet är en del av verkligheten. Så är det. Därför tycker jag att det är ganska anmärkningsvärt att göra en bedömning när det handlar om ett tryckt verk, som finns fysiskt på papper, och förhålla sig till motsvarande verk på ett annat sätt när det ligger på nätet. Varför ska man göra det? Detta är en av grunderna till att vi för den här debatten. Jag noterade i tidigare anförande att det inte fanns något som helst perspektiv utifrån kreatörerna och utifrån upphovsrättsinnehavarens perspektiv från , och perspektiv. Det gäller även perspektivet för de användare som faktiskt vill använda legala alternativ. Att införa sanktionsdirektivet är att skapa en jordmån för att ge de här normerna och attityderna en möjlighet att gå från att vara detta till att vara regler. Det är skillnad på barnporr och nedladdning av enstaka låtar på nätet. Det är stor skillnad mellan internationell terrorism och att ladda ned en krigsfilm. Det är fel, men det är olika nivåer på dessa fel. Jag skulle vilja uppmana att använda proportionalitetsprincipen för att väga vilket som är värst, precis som jag gjorde när jag gav exemplen. Man behöver inte avstå från att se verkligheten och att det finns saker som sker på Internet kan få betydligt större negativa verkningar bara för att det finns någonting som inte är lika illa. Ska vi inrätta en polisstat? Nej, det finns ingenting i vare sig propositionen eller i utskottets betänkande som säger detta självfallet inte. Och när det gäller att bevara rättssäkerheten är alliansen en garanti för detta. 42 () replik: Jag har inte heller sagt att det finns förslag i det här om att inrätta en polisstat. Men det är tyvärr så att för att kunna garantera att man stoppar all fildelning måste man inrätta en polisstat. Det här är bara ett litet steg på vägen mot övervakningssamhället. Jag är glad att i varje fall kunde sträcka sig så långt som att nedladdning av enstaka låtar inte är att jämföra med barnporr. Jag hoppas att det också gäller nedladdning av fler än enstaka låtar. Det är sant att jag inte hade något kreatörsperspektiv. Det berodde på att jag inte ville förlänga mitt anförande. Däremot hade jag ett perspektiv för de människor som vill ha legala alternativ, och det tror jag är de flesta människor. Man känner att man vill göra rätt för sig. Men det finns ingen möjlighet till det, och då tvingas man att göra det här om man vill ta del av det hela. Jag tycker att det är viktigt att ha ett kreatörsperspektiv, och jag uppskattade att det fanns i anförande. Däremot tycker jag att när man har en situation där man tummar på grundläggande rättssäkerhet som man gör här, vilket jag utförligt gick in på i mitt anförande, är detta viktigare än att ha kreatörsperspektivet. Det här är ju grundläggande i en rättsstat och i en demokrati. Det måste finnas någon sorts insikt om detta även hos , hoppades jag. I stället blir det ett ensidigt kreatörsperspektiv som är bra, men inte tillräckligt. Vi måste se till att vi har ett system där människor kan känna sig trygga och inte bli utsatta för den typ av övergrepp som den här lagen öppnar för. Det är inte garanterat, och det borde garanteras. Därför borde avslå propositionen. 43 HANS () replik: Ett av de grundläggande perspektiven är respekten för vad som är rätt och fel och vad som är mitt och ditt. Det handlar om äganderätten och upphovsrätten. Upphovsrätten har tyvärr nu haft problemet att den ligger ganska många steg bakom dem som utnyttjar luckorna och de tekniska möjligheterna att illegalt och olovligen ladda ned det som någon annan har skapat. Det handlar om att ta del av vad någon annan har gjort, och den kreatören har inte fått möjlighet till ersättning för sitt arbete. Det är därför sanktionsdirektivet införs . Det här kommer också att göra att vi nu går till att få ordning och reda i vad som är rimligt och vad som är normer för hur man ska få ladda ned. Det här kommer, precis som när andra värderingsförskjutningar sker, att ge upphov till ett ändrat beteende. Det kommer att ge en möjlighet för föräldrar som har barn som surfar hemma när de kommer hem från skolan och kanske gör någonting som föräldrarna inte tycker är okej. Det kommer att bli möjligt för de upphovsmän som vill ta kontakt med dem som laddar ned på detta vis att också få en kontakt. Det kan vara en varningssignal till de föräldrar som inte vet om att deras barn gör någonting som inte är okej att göra hemma. Det här kommer också att skapa möjligheter att ge nya värderingar och andra normer som ger upphov till en marknad där man nu kan börja betala för sig.