prot · GW0962 · 2009-01-23 00:00:00 — En annan komponent är hur det fungerar med lönebildning och arbetslöshet. Där är till exempel skatter och arbetslöshetsförsäkring bekymmersamma. Det säger sig vilja göra med höjd a-kassa, med höjda skatter och försämringar i kvaliteten i utbildningssystemet är naturligtvis att gradvis rulla tillbaka det som vi har gjort för att stärka arbetslinjen. När de soliga dagarna kommer tillbaka vet vi vad som kommer att hända, för vi har sett det förut. Då blir det som det var 2002, 2003 och 2004, det vill säga att tillväxten är stark, men svensk ekonomi förmår inte att generera tillräckligt många jobb. Vi kommer med den typen av politik att för varje lågkonjunktur etablera oss med lägre sysselsättning och större utanförskap. Det är det som är skillnaden. Vi vill återupprätta arbetslinjen. Socialdemokraterna och vänsterblocket vill avveckla arbetslinjen. Hur minskar man skillnaderna då? Har vi förändrat skatterna så att de inte längre omfördelar? Det är inte sant. Värnskatten är fortfarande . Vad som däremot har hänt är att man kan tjäna betydande inkomster när man går in på arbetsmarknaden, till exempel jobba halvtid, utan att betala någon större skatt. Då handlar det om att betala 10, i genomsnitt alltså en väsentligt lägre skatt, en väsentligt starkare omfördelning. Vi har satsat på välfärden, som gör att alla oavsett inkomst kan få tillgång till en bra utbildning och annat som lägger grunden för en stark förankring på arbetsmarknaden. 96 (): kan försöka att med sin retorik påstå att han står för något slags jobblinje, men i praktiken är det precis tvärtom. Ni kan försöka trumma in det budskapet. Jag hörde Schlingmann säga att ni ska säga att ni står för arbetslinjen, för då kanske folk tror det även om jobben försvinner. Ni ska alltså prata er ur detta och få folk att tro att de har ett jobb fastän de inte har det. Det var som 153 000 nya jobb kom till, innan er politik hade börjat verka. kom det nästan hälften så många, 80 000, nya jobb. Då hade er politik börjat bita lite grann. när er politik blommar ut för fullt, vad händer då? Jo, det blir ett mycket svart år. Sedan kan stå här och säga: Vi står för en jobbpolitik. Det håller inte i praktiken. Inkomstskillnaderna har ökat. Menar och att SCB ljuger? Inkomstskillnaderna är de största sedan SCB började mäta. Om ni börjar ifrågasätta SCB:s mätningar är det väl okej, och det får ni reda ut med dem. Men det är SCB som vi har lutat oss mot. Det är uppgifter från SCB som vi har tittat på när vi försökt se till att få en utjämning i samhället. Den svenska modellen är att se till att vi har en försäkringsmodell och att människor har en god kompetens. Vi har byggt upp det här landet på det sättet. Vi har sett att det har fungerat. Den socialdemokratiska linjen är att vi ska ha fler människor i arbete. Det var därför som det tillkom så många arbeten 2006 innan ni tog över makten i det här landet. 97 (): När jag kom hit var jag tämligen övertygad om att vi har väldigt goda möjligheter att vinna valet . Efter att ha hört är jag ännu mer övertygad. sade efter förstamajtalet att arbetslösheten inte var något problem. Han förnekade att den var stigande och förnekade att den inte föll som påstods och så vidare. Efteråt har många socialdemokrater sagt att det var det som sänkte Socialdemokraterna i valrörelsen. tänker tydligen köra samma stil i valrörelsen . Jag tackar för det. kommer att vara en av våra absolut bästa valarbetare. 98 Finansminister (): Den här debatten handlar om skillnaderna i ekonomisk standard för olika människor i . försöker göra gällande att det har skett en dramatisk förändring som skulle vara exceptionell. Låt oss igen titta på detta. Lönespridningen, löneskillnaderna, ökade . Inkomstspridningen, enligt det märkliga djur som Gini-koefficienten är, ökade . Andelen med svag ekonomi steg från . Det är en ökning . Andelen ekonomiskt marginaliserade ökade. Det är praktiskt taget omöjligt att hitta ett mått på skillnader som inte indikerade att klyftorna under ett långt socialdemokratiskt regeringsinnehav ökade. Man kan naturligtvis säga att det har med världsekonomin att göra, med globalisering och krafter man inte rår över att göra. Men det är inte så. Vi har byggt en ekonomi i med små skillnader, och den har haft flera olika ben. Ett är att de som kommer ut på arbetsmarknaden med lite lägre utbildningsnivå har en god utbildningsnivå. Vi har inte behövt några MacJobb i traditionellt, därför att alla har haft tillgång till en bra skolutbildning. Vi vet att den andel som gick ut utan examen, utan fullgoda kunskaper, ökade . Det var ett skäl till att utanförskapet växte. Vi vet att hur många som är på arbetsmarknaden, hur många som jobbar relativt som är sjukskrivna, förtidspensionerade eller står utanför den normala arbetsmarknaden påverkar inkomstskillnaderna. Den andelen växte under hela den här tidsperioden, och den växte relativt kraftigt. Det är för att återbygga små skillnader, där vi har råd att ge alla god sjukvård, bra äldreomsorg, god barnomsorg oavsett inkomst, som vi håller på med arbetet att återupprätta den svenska modellen och återupprätta arbetslinjen. Överläggningen var härmed avslutad. 16 § Svar på interpellation 2008/09:223 om skatter, avdrag och inkomstskillnader 99 Finansminister (): har frågat mig om jag avser att ta några initiativ för att utjämna skatteskillnaden mellan yrkesaktiva och andra grupper. Han har också frågat mig om jag avser att ta initiativ till att hushållstjänst- och ROT-skatteavdraget enbart ska gälla i . När det gäller den skattepolitik som regeringen driver och då främst det jobbskatteavdrag som vi har infört vill jag inledningsvis understryka att regeringens politik är inriktad mot att fler ska kunna försörja sig på eget arbete. Därför är jobbskatteavdraget utformat så att utbytet av att arbeta blir högre. Fler i arbete är en förutsättning för att säkra välfärden för en befolkning med allt fler äldre. Med fler människor i arbete skapas således förutsättningar för att finansieringen av välfärden säkras långsiktigt. Fler i arbete är därför också av stor betydelse för att kunna tillhandahålla en god ekonomisk situation för bland annat arbetslösa, sjukskrivna och pensionärer. Mot denna bakgrund avser jag inte att vidta några åtgärder för att ändra bestämmelserna på detta område. När det gäller skattereduktionen för så kallade ROT-arbeten, reparation, underhåll samt om- och tillbyggnad, innebär vårt förslag att sådana arbeten ska fogas in i dagens system med skattereduktion för hushållsarbete. Det regelverket är utformat för att uppfylla om fri rörlighet. Regeringen har gjort bedömningen att det av EG-rättsliga skäl inte finns möjlighet att begränsa rätten till skattereduktion till att enbart omfatta tjänster som utförs inom . Detta gäller naturligtvis också tjänster i form av ROT-arbeten. Det är alltså inte särskilt anmärkningsvärt att regeringen har låtit bli att justera reglerna. Med hänsyn till om fri rörlighet har jag heller inte för avsikt att göra några ändringar på det här området. Det kan i sammanhanget vara värt att poängtera att samma förutsättningar som gäller för skattereduktion för hushållsarbete också ska gälla för ROT-arbeten. En sådan förutsättning är att arbetet ska vara hänförligt till det egna hushållet eller till föräldrarnas hushåll. Det är alltså inte möjligt för en ägare av en semesterby, oavsett om den är belägen i eller utomlands, att tillgodoräkna sig skattereduktion för vare sig städning eller underhåll av densamma. 100 (): Vi får nu fortsätta debatten om de ekonomiska klyftorna i det svenska samhället. Den är viktig och säkert en debatt som inte kommer att avslutas med den här interpellationen. Vi kan nu väldigt tydligt notera att det sedan moderatregeringen tillträdde har blivit ökade ekonomiska klyftor i det svenska samhället. Arbetslösa äldre människor tvingas söka låglönejobb, annars dras ersättningen in. Ekonomin för enskilda människor slås sönder, och allt fler tvingas söka socialbidrag för sin försörjning. Dessutom genomförde regeringen under högkonjunkturen stora skattesänkningar för de välbeställda i samhället. Det ledde inte till en större sysselsättningsökning än under det senaste socialdemokratiska regeringsåret. Däremot fick vi högre räntor och inflation. I den situation som vi nu befinner oss i, en besvärlig ekonomisk situation, har det inneburit att handlingsutrymmet för regeringen har minskat. I min interpellation frågade jag om han tänker vidta några åtgärder för att minska de ekonomiska klyftorna, och svaret är väldigt tydligt nej. Det var också det som framkom i den tidigare interpellationsdebatten. Det är nu inte bara vi socialdemokrater som pekar på att klyftorna ökar, utan som har framkommit tidigare visade i en välfärdsbulletin tydligt på att skillnaderna mellan höginkomsttagare och låginkomsttagare aldrig hade varit större. Också när det gäller disponibla inkomster för förvärvsarbetande kontra personer som icke har förvärvsarbete har inkomstskillnaderna ökat betydligt. Då kan man ju gratulera , för det var väl det som var tanken med politiken. Därmed har ni också fått en framgång med den politik ni har fört. När nu arbetslösheten står för dörren för allt fler människor, och vi nu har en försämrad a-kassa, kommer naturligtvis situationen att bli ännu värre. När man pratar med människor från andra länder är de oerhört förvånade. De säger: Men i är det väl inte så stora problem med den ökade arbetslösheten som vi ser runt om i världen. Ni har ju en väl utbyggd a-kassa. Nej, inte längre. Den är starkt försämrad. Människor har en betydligt sämre a-kassa, och väldigt många har lämnat a-kassan därför att avgiften har höjts avsevärt. De undrar varför och skakar på huvudet. Låt mig ta ett exempel. En Volvoarbetare som tvingas ut i arbetslöshet kommer efter att skatten är betald att få en ersättning på eller av den tidigare inkomsten att leva på. Det är en drastisk försämring för enskilda människor. Och de är nu tusentals och kanske tiotusentals eller kanske upp till hundratusentals inom . Det är klart att detta kommer att leda till att vi kommer att ha ännu större ekonomiska skillnader i samhället. Och vad kommer det att leda till? Naturligtvis att kön för att få socialbidrag via kommunerna kommer att öka. Man kommer att kontakta banker och annat för att försöka få hjälp med amortering och liknande för att man inte ska behöva lämna sina hem. Det är detta som sker , att arbetslösheten och det så kallade utanförskapet ökar. Vi kan använda oss av ett annat begrepp än utanförskap som debatterades här tidigare, nämligen det som pekade på: outnyttjat arbetskraftsutbud. De var 720 000 68 000 fler jämfört med december . Med andra ord: Vi har en bekymmersam utveckling, och på detta får jag bara svaret att nej, vi gör ingenting åt det från regeringen. 101 (): Finansministern har varit med i ett antal debatter vid det här laget. Jag valde ändå att gå upp i den här debatten, för finansministern har aldrig deltagit i skatteutskottets debatter. Det här blir ett tillfälle att få prata direkt med ministern. Många av ministerns partikamrater i skatteutskottet hänvisar ofta till regeringen, men då är ingen från regeringen där och kan svara på frågor. Därför känns det bra att ministern nu är här. Vi har inte oväntat levererat lite kritik mot regeringens inkomstskattepolitik, och det är av flera olika skäl. Vi tycker att skattesänkningarna är orättfärdiga. Vi tycker att de mest riktar sig till höginkomsttagare. De innebär också att skillnaderna i nettoinkomst mellan män och kvinnor faktiskt ökar, och det är en utveckling som vi absolut inte vill ha. Vi tycker också att det är problematiskt att man skiljer på olika typer av inkomstslag. Jobbskatteavdraget omfattar dem som har jobb, medan många som går ut i arbetslöshet får en jämförelsevis högre skatt. Finansministern vet också hur många av landets pensionärer har varit uppretade av den rådande skattesituationen. Samma sak är det för människor som blir sjuka eller av andra skäl inte kan jobba. Det här är problematiskt. Jag ser det lite grann som ett systemskifte inom skattepolitiken. Det är också ett avsteg från en likformig beskattning, och det tror jag nog att den här regeringen gör inte bara på inkomstskattens område utan också på andra områden. skriver kanske framför allt moderata ledamöter debattartiklar i tidningar där man hyllar steg tre i jobbskatteavdraget och menar att nu får många människor mer pengar kvar i plånboken. I en situation när många är varslade och går ut i arbetslöshet kan det kännas lite cyniskt eller rent av fånigt att hylla denna inkomstskattesänkning. Många hamnar nu i en annan verklighet med försämrade ersättningsnivåer och en högre skatt. Vilka empiriska belägg finns det för att jobbskatteavdraget skulle innebära fler jobb, finansministern? Man skriver att jobbskatteavdraget gör att människor som står långt från arbetsmarknaden får möjlighet att komma in på arbetsmarknaden. Jag tycker att det är ett märkligt uttalande och undrar om det finns några empiriska belägg för det. Finansministern sade i förra interpellationsdebatten att mitt parti skulle vilja avskaffa arbetslinjen. Det tycker jag var en grov anklagelse. Är det för att vi ifrågasätter jobbskatteavdraget? Jag frågar eftersom jag ibland när jag lyssnar på er uppfattar det som att jobbskatteavdraget skulle vara någon sorts mirakelmedicin för att bota arbetslöshet, orättvisor och så vidare. Jag instämmer i det sade om den kraftigt försämrade inkomst som till exempel en Volvoarbetare kommer att få. Man tvingas kanske leva på av den tidigare inkomsten. Det är ett hårt slag mot människor som får se arbetslösheten i vitögat. Jag hoppas att finansministerns kan svara, framför allt på frågan om var det finns belagt att just jobbskatteavdraget ger många fler jobb. 102 (): Jag vill återgå till min fråga som jag har rest tidigare och som jag faktiskt tycker är väl värd att diskutera. Det är inte så som någon sade här att marknaden skapar orättvisor eller stora klyftor. Vad vi har sett är att marknaden verkligen har pressat ihop förmögenhetsfördelningen i landet. Aktiekurserna har fallit med . Huspriserna kanske faller . Det är en enorm utradering av förmögenhet. Har har blivit ett bättre land av detta? Ja, enligt vänsterpartister, socialdemokrater och miljöpartister. Ju mer aktiekurserna faller, desto bättre är det. Då blir förmögenhetsklyftorna mindre. Inkomstklyftorna kommer också att bli mindre eftersom kapitalet blir mindre värt. Då blir alla lyckligare. Eller hur, ? Det är logiken i era resonemang. Ju mindre förmögenheter och förmögenhetsklyftor, desto lyckligare är medborgarna. Men så fungerar det inte i ett modernt samhälle som , tvärtom. Det innebär till exempel lägre pensioner. Detta fångade naturligtvis inte upp i den mätning som kom för . Den helt grundläggande ideologiska skillnaden, som vi har använt och ska använda, är att partierna till vänster fokuserar på dem som redan är arbetslösa, nivån på a-kassan och andra villkor medan vi fokuserar på frågan hur vi ska undvika att människor över huvud taget kommer i situation att behöva lyfta a-kassa. Det här är en besvärlig avvägning; här finns ett dilemma. Vi kan inte bortse från de människor som blir arbetslösa utan egen förskyllan. De måste ha en dräglig tillvaro. Därför tycker en del av oss att man ska ha en allmän och obligatorisk a-kassa. Man kan dock inte bortse från att de skatter som finns i landet påverkar hur många som blir arbetslösa och hur många som arbetar. Man kan påverka hur många som arbetar genom att utforma skatterna på ett visst sätt. Detsamma gäller avgifterna för a-kassan. Ideologiskt sett accepterar vi att det finns ett samband mellan avgifter, skatter och arbetslöshet medan ni på vänstersidan uppenbarligen ser det som att det finns ett vattentätt skott mellan skattepolitiken, a-kassepolitiken och nivån på arbetslösheten. Ni vägrar acceptera att där kan finnas ett samband. Det är en stor brist, särskilt som det är empiriskt belagt i massor av studier i och i andra länder att det finns ett sådant här samband. Varför gör ni det? Vem är det som tjänar på att ni drar ned detta vattentäta skott mellan skattepolitik, a-kassepolitik och arbetslöshetsnivå? Jag vet inte. De arbetslösa förlorar definitivt på en analys som inte är grundad på empiriska erfarenheter och kommer att sitta i kläm i slutänden. Det kommer nämligen inte att skapas och behållas lika många jobb som är möjligt med den politik som vi driver om ni kommer till makten. Då kommer ni att strunta i skattepolitiken och a-kassepolitiken som medel mot ökad arbetslöshet och lägga över frågan till vilken nivå a-kassan har. Det är nästan det enda medel ni talar om. Det var lite omprövning av Amspolitiken i , men det är allt. Annars är det fokus på bidrag, bidrag och bidrag. Det är nästan omvänt mot när sade: Jobb, jobb, jobb. säger ni: Bidrag, bidrag, bidrag. 103 Finansminister (): Jag vill tacka , och för att vi har den här spännande och spänstiga diskussionen i viktiga frågor. Jag instämmer i argumentation och analys av detta med skillnader. Huruvida ekonomiska skillnader är ett uttryck för ett stort samhällsproblem eller ett uttryck för att samhällsekonomin fungerar grundar sig naturligtvis på vad skillnaderna beror på. Om skillnaderna växer för att människor fastnar i massarbetslöshet för att de bor i bostadsområden där många är arbetslösa till följd av att utbildningssystemet är stängt eller ger dem bristfälliga kunskaper är det ett stort samhällsproblem. Om skillnaderna minskar för att huspriserna dyker eller för att aktiemarknaden går rätt ned i källaren är det naturligtvis inte uttryck för en positiv utveckling. Det här är en analys man måste göra. Låt mig också vara tydlig med att arbetslösheten och utanförskapet i ett rättvist samhälle inte bara har med pengar att göra. som ledde konstaterade att den rimliga definitionen av ett bra och rättvist samhälle är att människor har tillgång till de resurser som gör att man kan forma sin livssituation. Arbetskamrater, utbildning, hälsa och boende är sådant som gör att man själv kan forma sitt liv. Det är en bra definition av hur vi ska se på vårt välfärdssamhälle. Det är inte bara inkomsterna som föröds av utanförskapet. Det är många av de andra delarna i ett bra välfärdssamhälle som också försvinner, till exempel arbetskamraterna. Vi vet att det påverkar tillgången till alla de andra resurserna i samhället som gör att man kan påverka sitt liv. Det är därför arbetslöshet och utanförskap är ett sådant gissel för ett samhälle. Det är därför full sysselsättning är ett viktigt mål. Det är därför som vi när vi steg för steg gör åtgärder som återupprättar full sysselsättning också bygger ett samhälle som präglas av mindre klyftor. När talar med människor utanför säger han att inte längre har en a-kassa som fungerar. Ska vi ändå inte försöka ge även dem utanför en korrekt bild av hur våra sociala system fungerar? , som är en ekonom som jag tror sympatiserar med Socialdemokraterna, har konstaterat att även efter regeringens förändringar är detta förmodligen den arbetslöshetsförsäkring som ger det bästa och mest omfattande inkomstskyddet. Vad gäller socialdemokratin sänkte under sin finansministertid ersättningen i till . I sänktes ersättningen till . Vi ska inte ge bilden av att vi inte har bra och väl fungerande välfärdssystem i . Vi ska inte svartmåla den svenska modellen. Den fungerar bra. Vi har en god ekonomisk trygghet även efter de förändringar av arbetslöshetsförsäkringen som vi har gjort. hade en lång rad frågor. Jag ska försöka svara på några av dem. Den första var: Har jobbskatteavdraget ökat inkomstskillnaderna i samhället? Det har vi utvärderat. Vi har jämfört med kompensationen för egenavgifterna. Där är fördelningseffekterna relativt snarlika. Vi har också jämfört med den gamla omfattande skattereformen. Den ska jag inte lägga till last men kanske möjligtvis . Den var naturligtvis mycket mer regressiv i sin struktur än vad jobbskatteavdraget är. När det gäller pensionärerna har vi samma diskussion igen. Hur kunde vänsterpartierna kompensera för egenavgifterna med 60 miljarder när inte en krona gick till pensionärerna och sedan med rak rygg ställa sig upp och säga att jobbskatteavdraget nu är något förskräckligt eftersom det inte går till pensionärerna? Hur har likformigheten i inkomstskatterna förändrats? Jo, en halvtidsarbetande person betalar i genomsnitt i skatt. Det är förändringen. De som har de allra högsta inkomsterna betalar fortfarande i skatt. Den likformigheten har minskat. Är det bra eller dåligt att människor med låga inkomster har låg skatt? Det är bra, det är arbetslinje, och det ger full sysselsättning. 104 (): Först ska jag ta upp den fråga som ställde, om det är bra om börsen går ned. För mig är det en självklarhet att börsen går både upp och ned, och det kommer den att göra framöver också. Den kommer alltså att fortsätta att fluktuera beroende på hur det ser ut på världsmarknaden och hur det ser ut i den svenska ekonomin. Det är ingenting som jag tycker att man ska ta så oerhört stor hänsyn till när man diskuterar den ekonomiska politik som måste gälla för människor i samhället i övrigt med de olika ersättningssystem som vi har. Vi eftersträvar en aktiv fördelningspolitik. Det är ingenting nytt. Det har socialdemokratin alltid gjort. Man ska försöka para en stark ekonomisk utveckling med en bra fördelningspolitik. Jag ska ta a-kassan som ett konkret exempel. Det är ingen svartmålning som vi gör. Men det är ni som har fördärvat a-kassan, vilket har gjort att 500 000 människor har lämnat den. Det är enormt många människor. 500 000 människor är lika många människor som bor i . Jag säger att en relativt välavlönad metallarbetare på får i ersättning från a-kassan när han eller hon blir arbetslös. Det är inte . Det är vad han eller hon har kvar att leva på. Om man till exempel är medlem i har man en lägre avgift. Och tack vare att har färre människor som är arbetslösa inom sitt kollektiv har man också kunnat ha särskilda kompletteringsförsäkringar för sina medlemmar. Det gör att till exempel en tjänsteman på kanske har 80 procents ersättning, medan den som är arbetare på verkstadsgolvet har bara 55 procents ersättning. Det är därför som det har varit så viktigt när det gäller a-kassan att man har ett utjämningssystem mellan olika arbetskollektiv som gör att arbetslösheten inte drabbar ett enskilt kollektiv som råkar ha en hög arbetslöshet. Man kan inte påverka själv att man hamnar i arbetslöshet. Det är vår utgångspunkt. Vi gillar därför inte det Bismarcksystem som håller på ett införas i och som man har i och har haft det . Det har varit jättestora bekymmer just därför att de kollektiv som har haft hög arbetslöshet har haft en hög kontingent och en lägre ersättning än de människor som har varit på de arbetsmarknader som har haft en bättre utveckling. Det är därför som vi ska ha ett samhälle som också utjämnar dessa skillnader. Jag tror inte att ni riktigt begriper detta. Ni pratar mer om ekonomiska teorier. Men för enskilda människor är detta oerhört avgörande. Det är därför som man, när man tittar på resultatet av er politik, kan konstatera att när arbetslösheten i stor omfattning drabbar framför allt metallarbetare inom som jobbar på verkstadsgolvet blir arbetslösheten mycket värre för dem än för dem med manschettyrken. Det är så oerhört tydligt när man tittar på ersättningsnivåerna. När vi talar om arbetslösheten vill jag också säga att om man tittar på SCB:s siffror är 309 000 arbetslösa. Av dem är det hela 180 000 som inte har någon a-kassa. Det är också ett resultat av den politik som ni för. 180 000 står utan a-kassa, vilket gör att de måste söka försörjningsstöd via kommunernas socialbidrag för att kunna överleva . Det är tyvärr så att arbetsmarknaden inte är bättre än vad den var . Den är sämre, och den kommer att bli än sämre. Därför kommer klyftorna att öka ytterligare. Svaret till mig från är: Åt detta gör vi ingenting. 105 ():