prot · GW0970 · 2009-02-13 00:00:00 — Det är också viktigt att klargöra regelverket och de goda möjligheter som faktiskt finns att ta upp missförhållanden i prissättningen. Jag har pekat på dem och ska inte upprepa det. Det jag inte har sagt, och det är ett viktigt svar på något som lyfte fram, är att om ett ärende kommer upp och blir prövat tas de här underlagen fram. Jag skulle rekommendera alla som känner sig felbehandlade på det här området att söka sig till de instanser som finns jag har nämnt och och ta upp de här sakerna. Om de kommer upp kommer dessa underlag att tas fram. Jag tror att det är det absolut bästa, både för och dess utskott och för regeringen, att vi har en fungerande ordning som innebär att det är de rättsvårdande instanserna som prövar om de lagar vi har ställt upp följs eller inte. Sedan tar upp frågan om gode män. Det är en stor problematik, och den tror jag inte att vi löser den här vägen. Den rymmer många aspekter. Jag tror inte, , att regeringen ska gå in och intervenera i prissättningen vad gäller varor och tjänster. Det viktigaste här är att det finns en fungerande konkurrens, i detta fall på försäkringsmarknaden, kombinerad med den typ av skyddsregler som jag har nämnt. Det är viktigt att försäkringstagarna kan få skydd till ett rimligt pris och att försäkringsrörelsen kan bedrivas på ett kostnadseffektivt sätt. Det blir ju försäkringsbolagen som i en sådan här process ska visa att personer med betalningsanmärkningar är en förhöjd risk. Det vore väl inte fel om detta blev prövat, ? Om ett försäkringsbolag skulle kunna visa att så är fallet och ge alla med betalningsanmärkning förhöjd premie blir ju frågan om det verkligen skulle anses godtyckligt eller strida mot lagens bestämmelser. Jag ser inte möjligheten att vi genom att ändra lagen kan förbättra detta. I stället ska vi använda de goda verktyg som finns till förfogande. 29 HANS (): Enligt dagens lagstiftning är det fullt möjligt för försäkringsbolagen, precis som jag har sagt och som sannolikt också vet, att chockhöja premierna med för alla som har betalningsanmärkningar bara med motiveringen att man har en betalningsanmärkning. och regeringen anser att den som är missnöjd med detta ska driva det vidare, men det är klart att bolagen har rätten på sin sida. Frågan är om det är skäligt och om det är rimligt att försäkringsbolagen har den typen av möjligheter. Jag tycker inte det. Jag tycker att man borde kunna göra en översyn där man går igenom de olika kriterierna för att sätta premierna. Jag skulle vilja rekommendera att söka lite på nätet i dessa frågor. Man ser att lokaltidningar runt om i lyfter fram det ena mer konstiga fallet än det andra. Människor drabbas i hela , och det växer . Jag tror att den här frågan kommer att återkomma till , kanske inte från min sida, men den kommer säkerligen att återkomma på många andra sätt till och regeringen. Jag hoppas att , som förhoppningsvis har ett inlägg till, kan öppna för att titta på det här. Det vore inte så dumt. Eller kunde gå vidare och titta på frågan. 30 (): Jag tror att det i grund och botten handlar om att som vanligt inte vill göra någonting. Man är nöjd med tingens ordning och vill inte göra någonting. Man säger att man inte vill intervenera när det gäller prissättningen i försäkringsbolagen. Nej, det tror jag inte någon vill. Vad man däremot måste göra är att på olika sätt ingripa när priserna inte är skäliga och rimliga. Låt oss anta att någon säger så här: Vi måste ha högre för barnfamiljerna på grund av att de sliter sina bostäder mer. Det skulle vi aldrig kunna acceptera. Den typen av skillnader i premiesättning skulle vi inte acceptera. Men bara för att det är människor med betalningsanmärkning är man beredd att acceptera detta. Man tycker inte att det är en stor sak, utan då tar man fram sådant som att vi inte ska intervenera i prissättning, vi ska ha en sund och fungerande konkurrens. Jag vill påstå att i vissa sammanhang är det i försäkringsbranschen tveksamt om det är en sund och fungerande konkurrens, men det kan vi ta upp i en annan debatt. Att man absolut inte vill göra någonting är tydligt hos den här regeringen. Så fort man ser de riktigt stora problemen vill man inte göra någonting utan vill gömma sig. Då talar man om att det är viktigare med en fungerande marknad än att människor har rimliga villkor vid köp av varor och tjänster. 31 Statsrådet (): Det är alltid frestande att ta spännande dialoger med . Jag kan bara säga att sms-lånen var någonting som växte fram då parti hade mer att säga till om utan att det föranledde några större åtgärder. Det här är någonting som vi måste ta itu med. Den här världen blir mer och mer komplicerad. Det blir fler och fler möjligheter att hamna snett i ekonomin. Vi får större och större ansvar för vår ekonomi framöver, vilka vägval vi gör när vi sparar, när vi tar bolån och allt sådant. Därför är det oerhört viktigt att vi går till pudelns kärna, nämligen att det är så många som får betalningsanmärkningar. Det är det stora bekymret. Då handlar det om att se till att unga människor är rustade att kunna räkna på vad olika alternativ innebär. Det vore bra om vi kunde ena oss om att det är viktigt att man tidigt får lära sig att hantera sin ekonomi och att vi kunde få in det, så som sker i land efter land, naturligt redan i skolan. På arbetsplatser kunde man tillsammans med fackliga organisationer och andra ha en utbildning som gör att vi lär oss att tillvarata våra intressen i den alltmer komplicerade världen av erbjudanden som väller över oss från alla håll. Det tror jag är själva grunden för att vi ska kunna komma till rätta med detta. Det andra jag vill säga är: Ta upp de här fallen, gå till , anmäl uppenbara fall så att de blir prövade. Då tror jag att vi får stopp på detta. Det sätter fokus också på att det finns bolag som inte väger in detta. Välj mellan bolagen! Det är ett problem att alldeles för få tittar på alternativen, väljer och ser vad som kan fungera. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2008/09:278 om stabilitetsprogram för bankerna 32 Statsrådet (): har frågat mig om, och i så fall hur, jag avser att agera för att garantin ska börja fungera, om jag kommer att fortsätta att driva på för en utförsäljning av Nordea och trots att detta ytterligare försämrar kreditgivningen i samt slutligen om jag kommer att agera för att stärka bankernas kapitalbas genom till exempel ett statligt kapitaltillskott. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att säkerställa stabiliteten i det svenska finansiella systemet. Nämnas kan bland annat upprättandet av ett institutionellt ramverk för hanterande av systemviktiga institut, höjningen av insättningsgarantin och införandet av ett statligt garantiprogram för institutens upplåning. Den förstnämnda åtgärden utformades till stor del efter våra erfarenheter av vår egen bankkris , medan de två sistnämnda följde av den principöverenskommelse som antogs av och som var ett samordnat europeiskt svar på den uppkomna krisen. Regeringens åtgärder har, tillsammans med övriga myndigheters agerande, bidragit till att en finansiell kollaps har kunnat undvikas. Vi ser nu att bankerna i högre grad lånar ut pengar till varandra igen, även om situationen ännu inte kan sägas ha normaliserats. Kreditgivningen till svenska företag har dock försvårats genom att den internationella kapitalmarknaden till stora delar har upphört att fungera. Att steg för steg komma till rätta med dessa problem är avgörande för att förhindra att konjunkturnedgången förstärks. För att öka bankernas förmåga att förse hushåll och företag med krediter till rimliga villkor har regeringen därför beslutat att möjliggöra för bankerna att stärka sin kapitalbas genom statliga kapitaltillskott. Ett statligt tillskott inom ramen för detta program ska utformas på ett sådant sätt att skattebetalarnas intressen värnas. I första hand ska tillskottet lämnas på marknadsmässiga villkor och således ge avkastning till staten. Dessutom ska de deltagande bankernas ersättningssystem inte ge incitament till ett överdrivet risktagande, vilket varit en bakomliggande orsak till den finansiella krisen. Angående min förestående resa till, som kallar dem, oljestaterna kan jag meddela frågeställaren att denna resa syftar till att i första hand knyta affärskontakter mellan svenska finansiella företag och beslutsfattare inom den finansiella sektorn i . Det är således avsett att vara en exportfrämjande resa för den finansiella sektorn i , och leds därför av mig i min egenskap av finansmarknadsminister. De åtgärder som regeringen nu vidtar för att garantera stabiliteten i det finansiella systemet kan inte, och bör inte, sättas i samband med svenska statens ägande i två finansiella aktörer. gick till val på att minska det statliga ägandet i företag som verkar på kommersiella marknader med fungerande konkurrens. Regeringen har mandat att minska ägandet i sex namngivna företag, varav tre nu är sålda OMX, Vin & Sprit samt . Dessutom har av den svenska statens innehav i Sonera avyttrats. Budgetlagen och den proposition på vilken regeringens bemyndigande vilar säger tydligt att försäljningar ska genomföras affärsmässigt. Det innebär att varje försäljning kommer att genomföras när det kan förväntas leda till en bra affär avseende pris och andra villkor för det svenska folkhushållet. Jag tror att de försäljningar som regeringen genomfört talar för sig själva i det avseendet. medger dock inte yttre omständigheter att en försäljningsprocess kan inledas. Det innebär inte att regeringen avbryter alla försäljningsplaner och ber att få återlämna sitt bemyndigande. I stället agerar vi som vi anser att varje ansvarsfull ägare bör göra i ett sådant läge. Vi arbetar nära våra företag, och med stor omsorg om att säkerställa att de värden som finns i dem utvecklas på bästa sätt. Ett bra exempel på detta, fru talman, är den proposition om ett utvidgat uppdrag till som överlämnades till . Syftet med detta förslag är att slå vakt om och stärka konkurrenskraft. Om det slår väl ut kan värdet på väntas öka fram till dess en försäljning är möjlig, som ytterligare en aktör kan vara med och bidra till förbättringar inom det finansiella området. Regeringens ambition att minska det statliga ägandet ligger således fast. Varje försäljning måste dock anpassas till det rådande marknadsläget. Staten är en ansvarsfull ägare och agerar också ansvarsfullt som säljare. 33 (): kom ännu ett stycke statistik som visar på att svensk ekonomi är i ett mycket allvarligt läge. Industriproduktionen rasade mer än vad den gjorde 19911992, den hittills värsta ekonomiska krisen i modern tid i . kom ny statistik över hur det går i de baltiska staterna, framför allt i . bnp minskade sista kvartalet med . Jag menar att regeringen konsekvent har underskattat kraften i den ekonomiska krisen globalt och hur den slår mot och därför har underlåtit att vidta de åtgärder som man måste för att förhindra en kraftigt ökad arbetslöshet. begärde vi från regeringen både att de skulle förstå hotet från den finansiella krisen i och att de skulle ge oppositionen information om den kunskap som regeringen hade om hur den utvecklades. Det viftades bort gång på gång. Så sent som , på en begäran från mig till finansministern om information om just hotet från den finansiella krisen mot den svenska ekonomin, sade finansministern: Det är bara och som tror på att det skulle kunna bli en bankkris i . De baltiska ekonomierna i fritt fall drabbar svenska banker mycket hårt. Jag förutser mycket kraftigt ökade kreditförluster. Den attityd som regeringen har haft, att alla banker är väl förberedda, att det inte finns något som helst hot, att inte är påverkat, har vi gång på gång tvingat regeringen att backa från och att genomföra saker. Men det har inte varit effektivt och inte helhjärtat utan en stegvis backning som inte har kunnat hantera krisen. Man hör ord från 19911992: Vi bedriver ingen veckopolitik. Politiken ligger fast. Samma attityd visar denna regering. står vi inför en mycket allvarlig utveckling på arbetsmarknaden. Arbetslösheten kommer att stiga mycket kraftigt. Sysselsättningen kan minska med upp till 150 000 personer. Vi kommer att se väldigt många människor hamna i mycket svåra ekonomiska situationer. Den bankgaranti som regeringen införde , efter fyra dagars behandling i , är fortfarande så illa utformad att bara en av fyra banker har anslutit sig, . Det har blivit en sämre ekonomisk utveckling och fler småföretag som har problem med att få krediter. Och regeringen står stilla vid sidan av och låter bankerna fösa dem från position till position. är i läget att han ska tillföra skattebetalarnas pengar till bankerna. Ja, det är alldeles nödvändigt för att stärka bankernas kapitalbas. håller han fast vid att bankerna ska säljas ut. Det är en ideologisk övertygelse om att bankerna icke ska ägas av staten, att inget företag ska ägas av staten, som staten nu ska föra över skattebetalarnas pengar, ett kapitaltillskott, till bankerna. Det här är allvarligt på flera sätt. Dels hotar det Nordeas ställning att det finns en stor tveksamhet om det långsiktiga ägandet i ett läge där det sannerligen behövs långsiktiga ägare, dels har roll helt förändrats från att vara en prispressare på bolånemarknaden med en stark och långsiktig ägare till att vara ute på utförsäljningsmarknaden och därmed tvingad att agera helt annorlunda . Ge upp utförsäljningsprogrammet! Ingen tror längre på det som var ledord i inledningen av mandatperioden, att staten i princip aldrig kan vara ägare. tvingas ju tillföra ytterligare medel från skattebetalarna. 34 Statsrådet (): Det var en intressant monolog av där han beskrev en historik som i sina grundelement naturligtvis var riktig. Men man blev inte riktigt klok på slutsatserna. Vi fick en europeisk överenskommelse . Sedan drev regeringen fram ett underlag som vi i stor enighet antog här i riksdag . Det var bredd i verktygslådan för att kunna genomföra en mängd saker. Jag vill inte vara långsint, men och hans regering hade ju en möjlighet att bidra till att det hade kunnat gå ännu fortare, om man inte hade lagt utredning i en byrålåda någonstans. Vi plockade fram den och fick fram en lagstiftning som hanterar de mycket svåra frågor som handlar om möjligheten att tvångsinlösa banker. Så vi har en mycket bred och stor verktygslåda för detta. Den har också använts. När det gäller garantiprogrammet var första vågens bekymmer likviditeten efter konkurs. , dagen efter, var det omöjligt för företag att få krediter i . och Riksgälden fungerade med autopilot och fick i gång denna kreditgivning. Ingen skattebetalare har förlorat några pengar på detta. interventioner har gett ett rekordresultat för . Riksgälden har gjort mycket lönsamma repor där man har lånat upp pengar för att få ut statsskuldväxlar och köpt bostadsobligationer som ingen ville köpa av bankerna. Det har fått i gång verksamheten. Denna hantering har gett stora överskott för skattebetalarna. Det är sant att en bank har använt garantiprogrammet, men det var faktiskt den bank där spekulationerna om osäkerhet var som störst, där det pågick blankningsaktiviteter. Och det tog bort en stor osäkerhet på marknaden. Dessutom, fru talman, är det så att blotta erbjudandet, att det finns statliga garantier för bankernas medelfristiga upplåning att tillgå direkt när man skriver på ett avtal med Riksgälden, har stabiliserat och lugnat ned den marknaden. Den fungerar nu mycket bättre. De så kallade TED-spreadarna, alltså skillnaden mellan statsobligationer och interbankräntor, är nu nere på de nivåer som var före . Det har varit en kollektiv nyttighet. Man kan då säga att de andra har varit free riders. Det är därför, fru talman, som vi nu inför en obligatorisk stabilitetsavgift för samtliga banker. De får nu vara med och betala till den stabilitetsfond som ligger helt utanför statsbudgeten. Därmed belastar den inte utgiftstaket, utan bankerna själva får betala in till den. Där kan man nu få kapitaltillskott på marknadsmässiga villkor. Ingen av oss kan förutspå vad som händer, men mycket talar för att om det är sådant som kallas hybridkapital som staten ska skjuta till är det en ränta som ligger på som då staten får, jämfört med upplåningskostnaden som ligger någonstans mellan . Utöver detta finns möjligheten att få del av en värdetillväxt, som väl ändå får antas komma när den här krisen är över, i de banker som man sätter in pengar i från statens sida. famlar omkring med en mängd olika anklagelser men utan något fokus. Vi har gjort detta. Vi har tagit fram de här åtgärderna. Om man jämför med länder runt omkring i och vad andra regeringar har gjort är det en allmän uppfattning att den och den svenska , inklusive egna positiva bidrag till den här processen, har medverkat till att vi är ovanligt väl förberedda att hantera också en fortsättning av den här krisen. Ingen vet nämligen vart den tar vägen. Den är långt ifrån över. 35 (): Jag är ledsen, men intrycket blir alltmer att är en iakttagare av en process. När orden kommer ligger dimman tät över vad som är regeringens roll när det gäller att ta ur krisen. Det regeringen har gjort, som man bevisligen kan följa upp, var att införa garantiprogrammet. Det var väldigt tydligt beskrivet som ett svenskt initiativ som EU hade rättat sig efter. Det var regerings framgångsrika argumentation i EU som skapade garantiprogrammet. Vi hade diskussioner om detta, , med regeringen innan regeringen lade fram sitt förslag. Vi socialdemokrater framförde att det var väsentligt för oss att alla banker deltog i garantiprogrammet. Vi tyckte att regeringen borde överväga att göra detta obligatoriskt. Svaret från regeringen var: Nej, vi har haft kontakt med bankerna. Alla kommer att gå med. Vi i regeringen tycker att det är väsentligt, och de gav oss garantier för att alla banker skulle gå med. Det har visat sig att bara en av fyra stora banker har gått med. har bankerna föst regeringen framför sig och upptäckt att ju mer man håller emot regeringen, desto mer börjar regeringen säga att man inte vet om det är så viktigt att de går med i bankgarantiprogrammet. Det är väl så man ska uppfatta svar nu? Det är inte längre en prioritering för regeringen att alla banker ska vara med i bankgarantiprogrammet. Alltså har banker kunnat vara free riders, det vill säga kunnat få del av förmåner utan att betala för dem. Det har försvårat kreditgivningen till de små och medelstora företagen. Budskapet från har varit tydligt. Budskapet från Företagarna har varit tydligt. Gör bankgarantin obligatorisk! Regeringen har inte lyckats få med sig bankerna trots att det nu har gått . Man kan inte bara vara en iakttagare och stå och kommentera den utveckling som regeringen har haft väldigt ringa inflytande över. har agerat, nu senast med en kraftig räntesänkning. Men är ju tack och lov oberoende från regeringen. Den agerar inte på regeringens uppdrag. Det är organ. Den agerar medan regeringen står passiv. Så är det numera också i finanspolitiken. iakttagande roll på finansmarknaden har blivit finansministerns iakttagande av hur ekonomin går allt sämre. Man kommenterar det genom att säga att nu stiger arbetslösheten, nu blir människor av med sin försörjning, nu ökar socialbidragen och förstörs en del av svenskt näringslivs framtidsutsikter genom att företag går i konkurs, men vi kan inte göra någonting åt detta. Jag menar att regeringen måste förstå sitt ansvar och ta sitt ansvar. Först och främst måste man se till att alla banker går med i bankgarantiprogrammet eller nu tydligt deklarera att det inte är regeringens avsikt längre, efter att man har misslyckats med att hantera bankkriserna, att alla ska gå med i bankgarantiprogrammet. Det är det ena. Det andra är hela den ideologiskt motiverade utförsäljningen som sattes i gång direkt när fick ansvar för att sälja ut en stor del av svenska folkets ägande i olika viktiga företag. ska det fortsätta enligt interpellationssvaret. Det sägs inte ett ord om att man överväger att avvakta, avsluta och säga att man inte säljer det svenska ägandet i exempelvis. har varit väldigt viktigt för att pressa ned bolåneräntorna och skapa konkurrens på bolånemarknaden. Inte ens i ett läge när tvingas att föra in skattebetalarnas pengar i svenska banker genom kapitaltillskott säger han att det var ett misstag att börja med utförsäljningarna. Försök att få lite ordning och reda i argumentationen genom att först och främst säga att man avbryter utförsäljningarna och sedan säga att staten är en långsiktig ägare som tar ansvar för att Nordea ska utvecklas väl och att ska kunna fortsätta att spela sin roll som prispressare på bolånemarknaden. Avbryt ideologiska utförsäljningar i ett läge när alla undrar vad det är för fel på en långsiktig ägare som staten, ! 36 Statsrådet (): trovärdighet som rådgivare i de här frågorna känns kanske inte helt solid. Han har haft exakt samma budskap oavsett hur det har sett ut. Vi sålde Vin & Sprit. Om vi räknar samman de valutavinster vi har gjort när vi också har sålt de av det amerikanska spritföretaget som också ägdes av Vin & Sprit är vi uppe i som vi nu har till förfogande. Inklusive försäljningen av och innebär detta att vi har en helt annan situation när det gäller att hantera den här lågkonjunkturen. Vi har muskler för att exempelvis kunna förstärka där det verkligen behövs . Jag tror att nästan från vaggan och framåt har sagt att man ska stoppa utförsäljningarna. Det är ett råd som är mer brus än signal. Jag tror att han är ganska ensam om att tycka att det hade varit bra om man hade följt råd. Det är lite trist att se den typ av, jag vågar nästan säga, gnällighet som redovisar varje gång i de här frågorna. Vad är kritiken? Vi har genomfört alla de här sakerna, garantiprogrammet och de åtgärder som har lett till att likviditeten fungerar. Det har gått . Titta på hur marknaden har förbättrats på grund av att den försäkring som garantiprogrammet utgör faktiskt finns! blir avgifterna obligatoriska. Stabilitetsavgiften blir obligatorisk . Vi har hyvlat ned tröskeln in till garantiprogrammet. Problemet har varit att för vissa bankers upplåning hade det blivit dyrare med den prislista som både ECB och har satt för de svenska bankerna. Man måste vara väldigt ideologiskt färgad om man till varje pris vill piska fram en fördyrad upplåningskostnad. sänker vi marginalkostnaden för att använda sig av garantiprogrammet eftersom EU ännu inte har kommit upp ur startgroparna för att åtgärda de brister som uppenbarligen finns i själva prissättningen. EU:s prislista för garantierna har varit ett stort problem. Vi har försökt att hitta en genväg för att lösa det genom att införa en obligatorisk avgift och göra garantiavgifterna till hälften avdragsgilla mot detta. Man kan inte bara vara iakttagare, säger . Nej, och det har vi verkligen inte varit. De åtgärder som vidtas har gett effekt när det gäller hushållens bolånekostnader. Men för företagen är det fortfarande en mycket bekymmersam situation. Det är inte längre likviditeten för bankerna och det är inte deras upplåning som är problemet, utan det är deras kapitalbas. Mot den bakgrunden är jag väldigt glad över att vi nu också kan erbjuda banker möjlighet att få ett statligt kapitaltillskott för att se till att de har kapital nog att låna ut till de svenska företag som trängs med storföretagen som tidigare reste till , och för att låna upp. De utländska långivarna finns inte kvar. Vi har så kallade herrelösa krediter på kanske 500 miljarder, säger en del. Andra tror att det är dubbelt så mycket. Dessa ska nu hanteras av det svenska bankväsendet. Det handlar om åtgärder som har genomförts snabbt och kraftfullt av den . Jag ser fram emot att få ta del av att fler banker ökar sin utlåning. Flera har kommit med sina rapporter och sagt att de aldrig har lånat ut så mycket pengar som de gör , men det räcker inte. Det krävs mer. 37 (): Det finns en term för detta, pratminister och pratministerium.