prot · GW0970 · 2009-02-13 00:00:00 — Man tittar också på det här med att man ska kunna uppfylla individuella önskningar. En kvinna har varit på operan. En man har varit på brottarträning det var det som han hade varit mest intresserad av i livet. Det händer mycket positivt i äldreomsorgen, men det återstår mycket att göra. Och att varannan äldre inte kan lämna sin bostad när de har lust är inte acceptabelt. Många av oss som arbetade i eller nära äldreomsorgen och under 90-talskrisen upplevde väldigt starkt hur krisen slog mot den kommunala ekonomin och äldreomsorgen. Jag gjorde det, och jag kan känna en stor oro . Ska vi återigen uppleva de besparingar och nedskärningar som främst gick ut över just det här, sociala aktiviteter, gemenskap, tiden för att sitta ned och prata med den äldre som behövde det? har ju nedskärningarna i kommunerna i rask takt också börjat i det tysta. Vikariat tillsätts inte. Tjänster dras in. Det är anställningsstopp. Arbetsgivaren drar in på antalet timanställda. har kommit med ytterligare en undersökning sedan det här, där man pekar på att 7 500 av medlemmar ute i kommunerna drabbas av detta. När frågar sina fackliga företrädare var detta händer mest får de svaret: Det händer mest i äldreomsorgen. Sedan kommer barnomsorg, skola och sjukvård. Vi vet också att Kommuner och Landsting har påpekat att man behöver mer pengar . Man har sagt att man behöver 3 miljarder och 5 miljarder nästa, minst, för att man inte ska behöva säga upp och varsla i kommunerna. Men uppenbarligen har man redan tvingats börja. Jag vill poängtera att det här brevet kom efter de satsningar på 2,1 miljarder till äldreomsorgen som tog upp i sitt svar till mig. Trots dem finns alltså den här bristen. Min fråga till är: Är det inte dags att lyssna på kommuner och landsting nu och även på oss i oppositionen? Är det inte dags med ett krispaket i välfärdssektorn för den kvinnodominerade sektorn? Det är nämligen väldigt många kvinnor som blir utsatta för tysta varsel, och det drabbar direkt äldreomsorgen och utrymmet för de äldre att ha inflytande i äldreomsorgen. 68 (): Jag kunde inte låta bli att gå upp i den här debatten. Jag är själv kommunalare. Jag har jobbat med utvecklingsstörda och är tjänstledig från den tjänsten nu när jag är aktiv politiker. Jag var ute i går och träffade ett antal kvinnor, framför allt. Det är ju så; av de kommunalare som jobbar inom vården är kvinnor. Jag önskar ibland att det skulle vara fler män, men så är det inte. tenderar den här diskussionen om vem som har ansvar på vilket område att bli alldeles fel. Vi pratar om skatter på den ena sidan. Sedan pratar vi om välfärden på den andra sidan. Den borgerliga regeringen tog , när man hade ett överskott på 70 miljarder och alltså hade otroliga möjligheter att göra någonting bra av det för välfärden. har vi en situation där man prognostiserar en brist på 80 miljarder . Häremellan har man alltså sänkt skatterna med ungefär lika mycket, 80 miljarder. Det säger i sitt svar på fråga är ungefär: Vi har gjort en hel del. Vi har infört något som kallas för LOV, alltså lagen om valfrihet, som en möjlighet för kommunerna att göra något bra för de äldre. Men min bild av vad de äldre vill och från när mina föräldrar levde är en önskan om att den äldreomsorg som finns ska ha en bra kvalitet. Man kanske kunde få välja vilka insatser man kunde få i , men det var inte framför allt att man skulle sätta sig med någon stor blankett där man fick välja mellan ett stort antal. Det viktiga är en bra kvalitet, inte själva valmöjligheten i sig mellan ett stort antal utförare. De 80 miljarderna som till stor del har gått till människor som redan hade det bra hade man kunnat använda till att förbättra arbetsförhållandena för människorna i vården. skriker i stort sett alla efter att man borde komma till skott och se till så att det tillskjuts mer pengar till kommuner och landsting så att man slipper att göra sig av med anställda som man egentligen behöver ha. Det är ju de anställda som är viktiga för att de äldre ska kunna ha det bra. Man ska kunna komma ut när man vill det och sådana saker som tar upp. säger att det här i första hand är en fråga för de lokala parterna. Det är en sanning med modifikation, vill jag påstå. Regeringen har naturligtvis alla möjligheter både när det gäller rena statsbidrag och när det gäller till exempel utbildningssidan. Vi hade tidigare något som kallades för utbildningsvikariat. Redan anställda kunde få gå utbildningar för att bli ännu bättre i sitt uppdrag att ta hand om äldre och handikappade. Den möjligheten finns . Det står naturligtvis helt fritt för regeringen att införa det . Mentorer är något som det har pratats om. Man skulle kunna ge äldre anställda som känner att det börjar ta emot en möjlighet att hjälpa nya anställda in på arbetet. Kompetensstegen är också något som har varit väldigt positivt och gett möjlighet till utbildning för anställda tidigare. Så nog har väl regeringen möjlighet om den vill. 69 Statsrådet (): Det blir en ganska vid debatt det här, men låt oss göra den till det då. Det är precis så som ni var inne på att allt hänger ihop. De satsningar vi kan göra på välfärden kommer ur de möjligheter vi har att skapa jobb i det här landet. Det har varit regeringens hela inriktning att fler människor i vårt land ska kunna ha ett jobb. Det väldiga utanförskap som växte under er regeringsperiod skulle brytas. Fler skulle komma tillbaka och få ett jobb och därmed också betala in skatt som är förutsättningarna för att vi ska kunna ha en god välfärd. Det är därför som vi har kunnat göra alla de här satsningarna i positiv bemärkelse som vittnar om. Det händer väldigt mycket positivt ute i kommunerna med hjälp av de stimulanspengar som är öronmärkta till äldreomsorgen utöver de pengar som naturligtvis läggs i påsen. Vi har dessutom sänkt skatten för de undersköterskor och sjuksköterskor som har haft den högsta skatten i världen. De svenska undersköterskorna har haft världens högsta skattetryck. Det tycker vi är orimligt. Vi har försökt sänka det lite just för de här grupperna, låg- och medelinkomsttagare, för att vi tycker att de är värda att få behålla mer av sin lön. Vi har haft möjlighet att utveckla välfärden för att jobben har blivit fler. Vi har också gjort en annan sak i ljuset av finanskrisen. av vår regeringsperiod samlade vi i ladorna för att kunna ha till sämre tider. De reformer som genomfördes av regeringsperioden sparade vi i första hand ihop till, och det ökade reformutrymmet kom väl till pass nu när vi gick in i en lågkonjunktur och lade fram budgeten . Bara är det nu hoppas jag att ni lyssnar nästan 30 miljarder som går ut till kommuner. Det är pengar från staten. Det är inte några små summor. De öronmärkta pengarna till äldreomsorgen är en del av det, men totalt är det en väldigt stor satsning. Den kan vi göra för att vi var förståndiga nog att hålla igen för att kunna vara mer expansiva när konsumtion och annat behöver stimuleras i en lågkonjunktur. Det är många i som tittar på att vi nu förmår lägga av bnp i en reformbudget. Det skulle många av de länder i som sitter och skär i välfärden önska att de hade kunnat göra också. Ute i kommunerna ser det ändå tufft och tajt ut, men låt mig ställa det i ljuset av att befinner sig, just nu i alla fall ingen av oss har sett slutet på finanskrisen i ett läge som är betydligt mer gynnsamt än vad i stort sett varje europeiskt land gör när det gäller deras möjlighet att vidmakthålla välfärden. Det är viktigt. Välfärden ska inte vara beroende av konjunkturen. Vi ska kunna trygga att den är väl fungerande, att vi har en bra äldreomsorg oavsett hur tiderna ser ut när det gäller konjunkturer. Därför blev jag lite fundersam när jag såg att man också i goda tider skar ned i , där var ansvarigt äldreborgarråd. minskade antalet platser i äldreboende med 200 som hemtjänsttimmarna minskade . Jag tycker att det är mer oansvarigt att man under en högkonjunktur, under brinnande högkonjunktur, i egen kommun skär så dramatiskt i välfärden. 70 (): Debatten blev kanske lite vidare nu än vad jag hade tänkt. Jag tänkte ändå hålla mig till välfärden och den kommunala sektorn i första hand. Jag kan bara konstatera att 2006 var det år som vi hade val. Jag kan inte påminna mig om att vi direkt skar ned i pengarna till stadsdelarna och äldreomsorgen . Det handlar nog om hur man i stället jobbade med äldreomsorgen på olika sätt och de behov som fanns. Inte för att alla behov var tillfredsställda, men det låg inga större sparbeting valåret. Det kan jag lova . Det brukar aldrig göra det valår av något skäl, vilka som än har makten. Jag vill gärna komma tillbaka till kommunernas ekonomi . Ja, kommunerna har mycket pengar, men de har stora välfärdsuppdrag: äldreomsorg, handikappomsorg, skola, förskola, och så vidare. debatterar vi i första hand äldreomsorgen. Vi kan konstatera att rapporterna duggar ganska tätt . SKL har varnat för frysta statsbidrag och sagt att försvinner 15 000 jobb i kommunerna om ingenting görs. Ska vi späda på alla de 65 000 varsel som har varit på den privata sidan nu med ytterligare varsel i kommunerna? Det verkar inte speciellt vettigt. , kommunaltjänstemannaförbundet, har larmat om att det behövs 14 miljarder. De ser hur varslen kommer runt om i kommunerna där de har sina medlemmar. har också larmat om de tysta varslen, de som inte går in till Arbetsförmedlingen. Det är vikarier och timanställda som får gå. Det sker i en väldigt snabb takt just . Då är det, tycker jag, väldigt viktigt att kommunerna får förutsättningarna. Kommer det pengar, inte bara till fordonsindustrin, ROT-avdrag och annat till hantverkare och pengar till banksidan, utan kommer det till välfärdssektorn och den kvinnodominerade sektorn? Jag tänkte ta upp arbetsförhållandena som var med i den här rapporten. Varannan kommunalare uppgav där att de inte kunde påverka sina arbetstider, att de inte hade rätt till heltid, fyra av tio under att de hade en otrygg anställning och nästan hälften att de inte hade en lön som går att leva på. Jag är liksom ministern glad över att vårdbiträden och undersköterskor är stolta över sitt jobb. Det är något som jag också möter när jag är ute på besök i äldreomsorgen. Man har ett meningsfullt jobb, man tycker om sitt jobb, man gillar väldigt ofta sina arbetskamrater och har en väldigt bra stämning på arbetsplatsen. Men jag träffar också personal som måste jobba delade turer med uppehåll mitt som de inte kan använda till något speciellt, eftersom de ska jobba och kvällen. Jag träffar personal som hemskt gärna heter undersköterska även i fortsättningen men som vill ha högre lön. Jag träffar timanställda och vikarier som vill ha fasta tjänster och anställningstrygghet så att de kan planera för sitt liv. Jag träffar människor med påtvingad deltid, eftersom de a-kasseregler som alliansen har infört innebär att de tvingas söka andra jobb. Statsrådets svar är att det handlar om arbetsmarknadens parter eller att man ska välja den bästa arbetsgivaren. Det kan man lätt säga , när arbetslösheten stiger och det kommer att vara väldigt många som konkurrerar om jobben. Jag anser att kommunpaketet till välfärden behövs. Men det går också att lagstifta om rätt till heltid, med deltid som självvald möjlighet. Det går också att ha en nationell vilja när det gäller att utjämna löneskillnader mellan kvinnor och män och att uppvärdera många av de lågavlönade och kvinnodominerade jobb som bland annat finns i kommunerna. Här skulle jag ha utförligare svar från ministern. Vill ministern inte göra någonting från nationellt håll när det gäller arbetsvillkoren? 71 (): Jag tycker att det är bra att vi får en debatt som på något sätt belyser hela fältet, för det handlar naturligtvis om hur vi finansierar den välfärd som vi vill konstruera på lite olika sätt, beroende på var vi finns på den politiska kartan. När det gäller satsningarna på kommunalarna och skattesänkningar för dem har och jag fått en sänkning på drygt en tusenlapp efter den senaste sänkningen. Mina kommunalkompisar som jag träffar och som jag pratade med får någonstans i den senaste sänkningen. Om man kallar det för en satsning på dem som har låg- och medelinkomst blir det lite konstigt. En del av dem säger också att om det här sker på bekostnad av deras kompisar som är sjuka eller som har blivit av med jobbet vill de inte ha denna sänkning. Här går en väldig skiljelinje i politiken. Från borgerligt håll drar man ned på ambitionerna när det gäller välfärden i och med att man frånsäger sig möjligheten till skatteintäkter från oss som mycket väl kan betala högre skatter än vad vi gör . Så tvingas man dra ned på välfärden på den andra sidan. Det här är naturligtvis något som vi kommer att fortsätta diskutera. Jag kommer med en dåres envishet att påstå att vi måste ha ett rättvist uttag av skatter för att kunna betala en välfärd värd namnet. Inte minst tycker jag att det vore anständigt om vi återställde det så att pensionärerna betalar samma skatt som vi andra. 72 Statsrådet (): Jag tror, , att vi får in mer skatter om vi har 185 000 personer fler i arbete än om vi inte har det. Det är precis detta som har varit regeringens målsättning, och vi har faktiskt lyckats. Utgångsläget inför den stundande finanskrisen var att 185 000 fler hade ett jobb i vårt land än när ni lämnade ifrån er regeringsmakten. Hade vi inte kommit till makten, hade det här inte varit ett faktum, hade läget varit betydligt mer allvarligt i . Om inte den här upphämtningen i form av fler som hade ett jobb hade varit för handen hade kris varit mycket djupare. Så ser sambanden ut. Då hade vi fått göra mer av nedskärningar i välfärden. Jag träffar väldigt många undersköterskor och sjuksköterskor som faktiskt tycker att de har fått en rejäl möjlighet att behålla mer av sin egen inkomst. Det som relaterade var bara den senaste skattesänkningen. Totalt har det blivit ganska många hundralappar för de grupper som ni valde att beskatta högst i världen. Den svenska socialdemokratiska regeringen med stöd av och beskattade låginkomsttagare högst i hela världen. Därför är detta välgörande och viktigt. Dessutom sker det naturligtvis inte alls på bekostnad av dem som har blivit av med jobben tvärtom. Det här är faktiskt en vinnvinn-situation. Dessutom accepteras jobbskatteavdraget, såvitt jag förstår, till största delen av Socialdemokraterna. Ni står här och kritiserar det; ändå har ni i er senaste budget accepterat de allra flesta delarna av det. Det blir en lite konstig retorik som inte riktigt hänger ihop. Sedan vill jag gå över till spår och tala om välfärdsområdets personal. Äldreomsorgens personal gör en fantastisk insats, och det är klart att det är en förutsättning att de tycker att de har inflytande på jobbet och delaktighet i sin vardag och att de känner trygghet i sin anställningsform. Men valde under Socialdemokraternas regeringstid inte att påverka eller ställa ultimatum om just heltidstjänster, utan vi har sett att detta ska vara vad varje kommun bestämmer. I det system vi nu försöker skapa och som och hennes parti har sagt nej till, nämligen lag om valfrihetstjänster, är jag övertygad om att här kan en mångfald uppstå som gör att undersköterskor har olika arbetsgivare att välja mellan. Är jag hos en arbetsgivare där jag inte tycker att jag får delaktighet, ja, då kan det finnas en annan som jag kan byta till. Jag kan till och med få väldigt mycket större möjligheter att förverkliga en egen verksamhetsidé, om jag har en sådan. Det här vill inte ge utrymme för, men jag tror att det är en stor förutsättning för att få mer lyhörda arbetsgivare och också en äldreomsorg som är mycket mer lyhörd mot de äldres önskemål om när de vill komma ut, hur de vill att maten ska vara, om hur det ska se ut i deras hem och vad de behöver hjälp med i sin personliga omsorg. Detta är vad man kan se i det trettiotal kommuner som låter de äldre bestämma mer själva. Där ökar lyhördheten mot de äldre, och de äldre blir mer nöjda. Jag beklagar verkligen att Socialdemokraterna, alla har sagt nej till den här lagstiftningen som skulle kunna förändra och förbättra för de äldre och också för de anställda. 73 (): Det är så fascinerande när alliansregeringen tar åt sig av högkonjunkturen som kom och gav fler jobb i . Jag är inte säker på att ni vill ta åt er av finanskris och lågkonjunktur på samma sätt. Jag ställde en fråga som inte har svarat på . Varför kommer det inget välfärdspaket? Varför kommer det inte några pengar riktade till kommuner och landsting när nu de tysta varslen och uppsägningarna kommer, när nu fackliga organisationer, personal och Kommuner och Landsting säger att nu måste ni göra något? Vi måste kunna planera framåt, annars måste vi säga upp folk, säger de. Sägs folk i kommuner och landsting upp drabbas ju äldreomsorgen i allra högsta grad, och då drabbas också de äldres valfrihet. I en äldreomsorg med mindre resurser och pengar vet vi nämligen vad den slimmade organisationen måste dra ned på. Det är just utrymmet att bestämma själv och det viktiga och meningsfulla innehållet i vardagen som brukar få stryka på foten, tyvärr. Jag tycker också att det är lite lustigt att tro att man, just nu när arbetslösheten stiger och kan bli , ska kunna få heltid och fast tjänst, eftersom man kan välja mellan olika arbetsgivare. Egentligen tror jag att det blir tvärtom. Små arbetsgivare som startar företag vågar inte ha så många fast anställda, med lagen om valfrihet. Risken är därför väldigt stor att vi ökar deltiderna och timanställningarna. Jag skulle vilja veta om har några siffror på att heltiderna och de fasta tjänsterna ökar där man har infört lagen om valfrihet. Det är intressant att den enskilde själv ska ta ansvar för att söka sig till arbetsplatser där man tror att det är bra. Om jag på ett litet företag blir långtidssjuk eller får svårt att klara jobbet blir jag antagligen uppsagd, för det finns inga möjligheter till andra uppgifter. Inom kommunen hade jag kanske kunnat få ett annat jobb. Jag tror inte alls att arbetsförhållandena blir bättre på detta sätt. 74 Statsrådet (): Varför kommer inget välfärdspaket till kommunerna, var fråga. Jag vet inte om inte har sett att det fanns 30 miljarder till kommuner i den senaste budgeten. Det är ett ganska rejält välfärdspaket, skulle jag vilja säga. Av dem har vi öronmärkt över 2 miljarder till just äldreomsorgen. Det är inget dåligt välfärdspaket. Det är bättre än vad alla andra europeiska länder presterar; de måste skära i sin välfärd. Vi kan fortsätta utveckla välfärden. Här finns fortsatt stimulansmedel för kvalitetsutveckling i äldreomsorgen. Här finns värdighetstänkande och en värdegrund som vi hoppas kunna lägga fram en proposition om . Här finns öppna jämförelser där vi kan börja jämföra kvaliteten mellan olika kommuner. Här finns möjlighet för en mångfald till gagn för att äldre ska kunna få bestämma själva, vilket vill förneka dem. Här finns också möjlighet till eget företagande för vårdens anställda. Det är inte alla som vill det har jag full respekt för men möjligheten måste finnas också för kvinnor inom kvinnodominerade branscher att ägna sig åt egen verksamhet. Det finns så många bra idéer. Det finns så mycket kunskap och kompetens. Den måste också kunna få omsättas i ett eget företagande inom dessa verksamheter. Det är inte så svårt att starta en hemtjänstverksamhet, en serviceverksamhet. Jag har träffat så många som längtar efter detta och som ser fram emot att det nästan blir 200 kommuner som sätter i gång ett förberedelsearbete för detta. Det är möjligheter som vi måste ge till vårdens professioner. De måste få möjlighet att utveckla sin kreativitet och använda sin kompetens också i eget företagande. Välfärdspaketet finns på plats. Vi följer noga och utvärderar om det kommer att behövas mer. I så fall återkommer vi. Det är dock ett stort välfärdspaket som redan har lagts fram och är i gång sedan en månad tillbaka. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2008/09:276 om förutsättningar för jobb i inland 75 Statsrådet (): har frågat om näringsministern kommer att vidta några åtgärder vad gäller tågförbindelser i syfte att öka förutsättningarna för företag att överleva och för att stimulera företagsetableringar vid orter utefter Norra stambanan. Arbetsfördelningen inom regeringen är sådan att det är jag som svarar på frågan. Jag håller med om att ett tillfredsställande utbud av kollektivtrafik är viktigt för mindre orter och för landsbygden. Det gäller för såväl medborgare som näringsliv. inland har speciella förutsättningar med sin utspridda bebyggelsestruktur. Tågtrafik kan vara ett utmärkt sätt att se till att transportbehoven tillgodoses. Den generella ansvarsfördelningen för kollektivtrafik är att kommuner och landsting ansvarar för lokal och regional linjetrafik inom respektive län genom sina trafikhuvudmän. Statens ansvar är att upphandla transportpolitiskt motiverad interregional kollektivtrafik som inte är kommersiellt lönsam. För det ändamålet disponerar Rikstrafiken anslaget Trafikavtal. På Norra stambanan bedrivs både kommersiell och upphandlad persontrafik. Vad gäller den upphandlade trafiken finns dels trafikhuvudmannens tågtrafik mellan och , dels SJ:s nattågstrafik på övre som upphandlas av Rikstrafiken. SJ tog över nattågstrafiken. I avtalet med har de förbundit sig att köra minst en av de två dubbelturerna per dag via Norra stambanan. Rikstrafiken genomför så kallade tillgänglighetsanalyser som beskriver hur bra tillgänglighet med interregional kollektivtrafik landets kommuner har. Myndigheten mäter bland annat tillgängligheten till och från och till flygplatser med internationell flygtrafik. Tillgänglighetsanalysen visar att kommunerna längs Norra stambanan har relativt god interregional tillgänglighet. Det ingår i Rikstrafikens uppdrag att kontinuerligt utvärdera hur tillgängligheten utvecklas för att vid behov omprioritera och i avtal garantera ett förbättrat utbud. SJ ägs till av staten, men det är inte regeringens uppgift att styra vilket utbud bolaget ska ha. SJ ska bedriva sin verksamhet på affärsmässiga grunder. Bolaget har ensamt rätt att bedriva kommersiell tågtrafik men har ingen skyldighet att ha ett visst utbud. Det finns tydliga skäl att ändra den reglering som bestämmer marknadstillträdet för persontrafik på järnväg. Som det är nu är det bara SJ som får bedriva kommersiell tågtrafik på Norra stambanan. Dagens marknadsmodell med ensamrätt för SJ har spelat ut sin roll och bör tas bort för att öka konkurrensen på spåren. 76 (): Jag ställde min interpellation angående förutsättningar för jobb i inland till näringsminister . Jag tackar ändå statsrådet för svaret, även om svaret uteslutande handlar om tåg och inte närmare berörde förutsättningarna för jobb i inland. För att kunna driva företag i inland och på orter med extra känslig arbetsmarknad är det viktigt att det finns en bra infrastruktur med ett brett utbud av tåg och anslutningar. Det är en mycket viktig förutsättning. När regeringen försämrar utbudet av persontrafik på Norra stambanan försämras givetvis befolkningens möjligheter att pendla. Företagen i inland får en svårare konkurrenssituation. Förutsättningarna för nyetablering av företag försvåras också. De företag som funderar på att etablera sig i inland ser naturligtvis över förutsättningarna för snabba och täta förbindelser. Det finns genom regeringens neddragningar och försämringar av kommunikationer en risk att denna del av går miste om viktiga företagsetableringar. Jag förutsätter att statsrådet är väl insatt i vilka förutsättningar som råder för att öka möjligheterna att skapa jobb i inland. Jag förutsätter också att statsrådet är väl bevandrad i vilka försämringar som har skett för resande på Norra stambanan. Jag vill gärna att statsrådet kommenterar de försämringar som har skett för resande på Norra stambanan och vilken betydelse statsrådet anser att det har för företagandet i området.