prot · GW0965 · 2009-01-29 00:00:00 — 1 § Justering av protokoll Justerades protokollet för . 2 § Meddelande om ändring i kammarens sammanträdesplan Tredje vice talmannen meddelade att skulleinterpellationssvar kl. 9.00 utgå. Bordläggningsplenum kl. 9.30 skulle tillkomma. Meddelandet hade delats ut till ledamöter. 3 § Anmälan om fördröjt svar på interpellation Till hade inkommit följande skrivelse: Interpellation 2008/09:255 Till Interpellation 2008/09:255 Utbildning för varslade och arbetslösa av () Interpellationen kommer att besvaras . Skälet till dröjsmålet är att handläggningen av ärendet tar . () Enligt uppdrag och rättschef 4 § Svar på interpellation 2008/09:257 om anslagen till RFSL:s brottsofferjour för HBT-personer 1 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att RFSL:s brottsofferjour ska få en långsiktig finansiering, vilka åtgärder jag avser att vidta för att RFSL:s brottsofferjour ska kunna söka medel även för sitt arbete med män som utsatts för samkönat partnervåld samt vilka åtgärder jag avser att vidta för att RFSL:s brottsofferjour ska kunna söka medel för sitt arbete med personer som utsatts för hatbrott. Regeringen har i handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer särskilt pekat på problematiken kring samkönat partnervåld. Handlingsplanen lämnades till , och där pekade vi bland annat på att det finns stora behov av kunskaps- och verksamhetsutveckling inom detta område. Genom insatserna i handlingsplanen vill regeringen skapa förutsättningar för en långsiktig ambitionshöjning inom området och möta behoven av skydd och stöd för personer som utsätts för våld i samkönade relationer. Regeringen har bland annat ökat stödet till ideella organisationer som bedriver kvinno- och brottsofferjourer. har 10 miljoner tillförts. Vi satsar också resurser på informations- och kunskapsspridning om frågor som rör våld i samkönade relationer. RFSL har fått öronmärkta statsbidrag i syfte att förstärka och utveckla förbundets brottsofferverksamhet med jour för homosexuella, bisexuella och transpersoner. budget har regeringen avsatt i syfte att förstärka och utveckla brottsofferverksamhet för homo- och bisexuella samt transpersoner som utsatts för våld i nära relationer. Dessa riktade medel ingår i en flerårig satsning. Skillnaden kan alltså sägas bestå i att regeringen i stället för att öronmärka medel till just RFSL har avsatt medel för ett visst ändamål utan att peka ut en särskild aktör. Eftersom vår ambition är att möta behoven av en större beredskap och kompetensutveckling inom detta område är det naturligt för regeringen att inte stänga ute andra aktörer som också arbetar med detta. När det gäller frågan om medel i syfte att stödja HBT-personer som utsatts för hatbrott har jag redan i ett tidigare frågesvar hänvisat till en kommande översyn av statsbidraget till organisationer på det sociala området. Denna översyn aviserades av regeringen i propositionen En förnyad folkhälsopolitik (2007/08:110). Regeringen avser att fatta beslut om att Statskontoret får i uppdrag att genomföra översynen. Och jag kan meddela att regeringen på sammanträdet har fattat detta beslut. Statskontoret ska bland annat beakta och lämna förslag på hur behovet av statsbidrag till verksamhet inom det sociala området som regleras i annan förordning eller inte omfattas av befintlig reglering kan tillgodoses. Uppdraget ska redovisas . En annan möjlighet för RFSL:s brottsofferjour och andra brottsofferstödjande organisationer är att söka projektmedel från Brottsofferfonden som administreras av . Medel från Brottsofferfonden kan erhållas i första hand för forskning, utbildnings-, informations- och utvecklingsprojekt, men även för verksamhetsstöd i vissa fall. 2 (): Jag vill tacka statsrådet för svaret. Men på de frågeställningar som jag har i interpellationen har jag som vanligt inte fått några direkta konkreta svar, för i svaret upprepar statsrådet ungefär hälften av det faktaunderlag som jag har i min interpellation. Finansieringen har varit en ständigt återkommande fråga för RFSL:s brottsofferjour. Men har finansieringen faktiskt varit löst genom att regeringen i sitt regleringsbrev till avsatte särskilda pengar till denna typ av jourverksamhet. Men i årets regleringsbrev finns några öronmärkta pengar med som ska gå till just brottsofferjouren för HBT-personer. Det är helt galet att först få pengar och kunna bedriva en sådan viktig verksamhet i lugn och ro och i nästa sekund inte kunna veta om verksamheten ska kunna fortsätta eller inte. Detta är klart och tydligt, enligt mig, ett rent politiskt spel. Och statsrådets eget parti kd får jag väl säga inte är känt för att vara det mest HBT-vänliga partiet, kanske snarare tvärtom. Min fråga är vad syftet är med att inte längre öronmärka pengar till RFSL:s brottsofferjour. RFSL:s brottsofferjour gör ett mycket bra arbete. Personerna som arbetar där har en otroligt stor erfarenhet inom området. Ska denna verksamhet fortsättningsvis leva under ett ständigt hot om att inte kunna finnas eller få finansiering? Åter till mina frågor: Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att RFSL:s brottsofferjour ska få en långsiktig finansiering? Vad tänker statsrådet vidta för åtgärder för att RFSL:s brottsofferjour ska kunna söka medel också för sitt arbete med män som utsatts för samkönat partnervåld? Det är ett enormt problem att RFSL inte kan söka pengar ur statsbidraget som riktar sig till organisationer som jobbar med våld mot män. Så, statsrådet, vad händer med de män som blir utsatta för våld i samkönade relationer? Statsrådet tog upp bland annat att man kan söka pengar från . Men jag tycker att det är en lite knepig lösning på problemet, för precis som statsrådet skriver i sitt svar delas det ut pengar till kortsiktiga projekt. Här är det inte så stora summor det gäller. 3 Statsrådet (): Jag tycker att det verkar som att verkligen vill misstolka regeringens ambitioner i de här frågorna. Det är ju väldigt tydligt att regeringen dels har ökat stödet totalt sett, dels att vi är angelägna om just denna verksamhet som riktar sig till de här målgrupperna genom att vi avsätter särskilda medel för denna verksamhet. Det är ett förhållningssätt som vi tillämpar också på andra områden, att egentligen inte skriva om en aktör utan skriva vilken verksamhet vi vill ha. Det är anledningen till den här förändringen. Det är precis samma förhållningssätt som vi har när det gäller exempelvis kvinnojourer. Vi skriver inte om organisationerna i sig, utan vi skriver att den här verksamheten är viktig, att den måste finnas och att den måste kunna få utvecklas. Då öronmärker vi pengar till verksamheten. Vi välkomnar de verksameter som finns. På detta område finns det inte många aktörer som har en fungerande verksamhet. RFSL:s jour är en i ett litet fåtal och vad jag vet den enda i . Utöver det finns det en HBT-jour för lesbiska och bisexuella kvinnor i . Vad jag känner till är det de enda två jourer som finns . Konkurrensen är alltså inte stor och medel finns avsatta. målar upp en orosbild som det inte riktigt finns legitima skäl för. 4 (): Jag målar inte upp en orosbild utan tvärtom en verklighetsbild. Jag har tidigare haft interpellationsdebatter med statsrådet gällande kvinnojourernas verksamhet. Där har man inte heller någon långsiktig finansiering. RFSL:s brottsofferjour har en verksamhet som har fungerat . Man har en kompetens som heter duga. Varför kan regeringen då inte fortsätta ge denna organisation öronmärkta pengar? Det står inte i motsats till något annat. Ministern säger att jag misstolkar, men jag beskriver tvärtom verkligheten. Jag ställde en tredje fråga i min interpellation till ministern: Vad avser statsrådet att vidta för åtgärder för att RFSL:s brottsofferjour ska kunna söka medel för sitt arbete med personer utsatta för hatbrott? Är jag på rätt väg när jag tolkar statsrådets svar som att RFSL inte kommer att få några pengar innan översynen av statsbidraget till organisationer på det sociala området är klar? Vad jag förstod sade statsrådet att det var en regeringsöverläggning och att det var klart. Jag undrar hur svaret blev i så fall. Om så inte är fallet, vad händer då med RFSL:s verksamhet för homofobiska hatbrott? Ska denna verksamhet försvinna? RFSL har en ovärderlig kompetens när det gäller att bemöta personer som utsatts för brott, oavsett om det handlar om partnervåld eller hatbrott. Hatbrott är inte bara hugg och slag, statsrådet. I vardagen drabbas vi HBT-personer ofta av trakasserier, hot och diskriminering. Det är allt från att vara utsatt på arbetsplatsen till regelrätt mord. Andra hatbrott som HBT-personer utsätts för kan vara mordbrand, våldtäkt och kränkningar i olika sammanhang. Det är många HBT-personers vardag. De homofobiska våldsbrotten ökade . Enligt Brås statistik var de 723 stycken. Det är inte så få. Det var en ökning med . Vad kommer att ske framöver, ministern? Jag har fått vissa svar, men det är tydligt att jag inte är nöjd med dem. Statsrådet måste kunna agera för att RFSL:s brottsofferjour ska kunna få en långsiktig finansiering, kunna söka medel till sitt arbete med män som har utsatts för våld i samkönade relationer det kan de inte ; den gruppen ingår inte och kunna söka medel för sitt arbete med dem som blivit utsatta för hatbrott. Det är ett enormt viktigt arbete man utför. Därför ska man också ha en trygg finansiering. 5 Statsrådet (): Jag instämmer i att det är viktigt att den kompetens som har byggts upp tas till vara. Det är precis därför vi har medel avsatta. Jag får upprepa att vi ser att denna verksamhet är viktig och måste finnas. Därför avsätter vi öronmärkta medel. Vi avsätter det till verksamhetsområdet, precis som vi gör på alla andra områden. Med den kompetens som RFSL:s jour har kan man nog vara ganska trygg i att få de medel man ansöker om. Den kompetensen värnar vi; den behövs. Låt mig säga något om hatbrott. Jag ser också med oro på den ökning som vi kan identifiera, även om jag tycker att kunskapen ännu är alltför bristfällig. Ökningen är dock tydlig. Jag känner mig djupt oroad över det. Vi ska göra allt för att bekämpa hatbrott. Här handlar det också om polisens resurser, förhållningssätt och möjlighet att kunna prioritera denna typ av brott. Hatbrott är inte acceptabelt. De måste ha hög prioritet och ska bekämpas med alla medel. Ett sätt att öka vår kunskap är att hitta en bra metodutveckling för verktyg som kan användas av jourer. Kunskapsnivån för att bemöta detta är naturligtvis olika på olika brottsofferjourer. Ett led i detta är att brottsofferjourerna nu börjar föra statistik specifikt över denna typ av brott, vilket är mycket bra. Då kan vi säkra upp det och följa utvecklingen via brottsofferjourerna. Att frågan ställs och att problemet uppmärksammas har ett värde i sig. Det är icke acceptabelt med hatbrott riktat mot någon grupp i samhället. Uppdraget till Statskontoret handlar om att vi har bett om att få ett förslag på hur likvärdiga villkor för att erhålla statsbidrag kan upprättas för organisationer som verkar inom det sociala området. Man ska titta på hur vi kan skapa ett system där det finns samma förutsättningar och villkor oavsett om en organisation har en specifik smal uppgift eller ett tvärsektoriellt förhållnings- eller arbetssätt. Det är en av de frågeställningar som är viktiga och som har bäring på denna diskussion. 6 (): Jag har inte sagt något annat än att de åtgärder som regeringen har tagit fram för olika typer av verksamheter är lovvärda. Här fallerar det dock. Man kan inte från till ett annat ta bort de öronmärkta pengar som har gått direkt till RFSL:s brottsofferjour. När vi ser hur samhället har utvecklats vad gäller våld och hatbrott förstår jag inte varför det ska vara så osäkert för RFSL att få arbeta vidare i lugn och ro med sitt enormt viktiga arbete. Man har klart och tydligt den största kompetensen i landet vad gäller dessa brott. Man har ett utmärkt samarbete med både polis och socialtjänst. Därför anser jag att man bör öronmärka pengar så att denna verksamhet kan fortsätta utvecklas, vara ett föredöme för andra och också vara en läroplats för många andra verksamheter som vill starta. Återigen, varför rycka undan öronmärkta pengar? Varför försvåra för HBT-personer som blir utsatta? Regeringen visar med sitt handlande att denna grupp inte är viktig. Det ger signaler att så är fallet. Det är en svår utpekning att regeringen går i bräschen genom att inte fortsatt öronmärka pengar och klart och tydligt visa att denna grupp är prioriterad. Det är den inte nu när man ska söka pengar i konkurrens med alla andra. Det är en farlig signal som regeringen sänder ut i vårt samhälle. Som jag sagt är den vändning i förhållandet till RFSL som har skett under denna regering kanske inte så konstig med tanke på att inställning till HBT-frågor och HBT-personer visat sig vara tveksam. 7 Statsrådet (): insinuerar saker som hon inte borde göra på ett sätt som inte borde ske. och regeringen står upp för alla människovärdesfrågor. Det är anledningen till att vi totalt sett har ökat stödet till de verksamheter som motverkar kränkt människovärde. Det handlar om det ökade stödet som finns i handlingsplanen och det ökade stödet till kvinnojourer och brottsofferjourer. Det handlar också om att vi ger ett riktat stöd till verksamheter som vänder sig till HBT-personer. Men vi måste ha samma förhållningssätt till all bidragsgivning vi gör. Vi talar om vilken verksamhet vi vill ha för pengarna, inte vilken organisation vi vill ska utföra den. Jag tror inte alls att man behöver vara orolig på RFSL. Konkurrensen är inte stor på detta område, vilket jag redan har påpekat. Låt mig återigen nämna den satsning som vi har gjort, och som också säger är lovvärd. Vi har satt mer pengar på det här området totalt än vad den tidigare regeringen som supportade gjorde. Jag tycker att vi har all anledning att uttrycka det i debatten och klart och tydligt se att det inte handlar om några indragningar. Det handlar inte om det som har uttryckt, att vi skulle ha gjort något som har förminskat. Vi har tvärtom gjort tydligt att detta är ett viktigt verksamhetsområde. Här finns pengar att söka. RFSL är fortsatt självklart välkomna med sin ansökan. Överläggningen var härmed avslutad. 5 § Svar på interpellation 2008/09:258 om regeringens arbete mot dopning utanför idrotten 8 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder mot dopning som jag tagit initiativ till sedan och den interdepartementala arbetsgruppen Samant tillsattes. En av de viktigaste åtgärderna för att möta dopningsproblematiken utanför idrotten är att samordna resurserna och insatserna med det övriga alkohol- och narkotikaförebyggande arbetet, inte minst på lokal nivå. Erfarenheter och beprövade metoder på ett område kan vara till stor nytta i utvecklandet av insatser inom ett annat. Dopningsproblematiken är i vissa avseenden speciell, men uppvisar många likheter med andra typer av missbruk. Därför är samordningen av det förebyggande arbetet på alkohol- och narkotikaområdet med antidopningsarbetet centralt. har regeringen tagit initiativ till etablerandet av en långsiktigt hållbar struktur för det förebyggande arbetet på nationell, regional och lokal nivå. Ett har inrättats inom med uppgift att samordna regeringens arbete, exempelvis när det gäller det gemensamma ansvaret för dopningsfrågan som vilar på Justitie-, Social- och Kulturdepartementen. Ett särskilt råd för alkohol-, narkotika-, dopnings- och tobaksfrågorna har inrättats där berörda myndighetschefer och företrädare på ledningsnivå för ett antal organisationer, däribland , samt ett antal enskilda forskare ingår. Dopningsfrågorna har diskuterats och kommer att aktualiseras ytterligare inom ramen för rådets arbete. Regeringen avsätter för finansiering av länssamordnare i alla landets län, vilka har i uppdrag att stödja bland annat det dopningsförebyggande arbetet på regional och lokal nivå. Därutöver avsätter regeringen ca för lokalt förebyggande arbete i kommunerna. Även dessa medel ska omfatta förebyggande insatser på bland annat dopningsområdet. , , är nationellt för metoder och strategier inom folkhälsoområdet. har fått flera uppdrag från regeringen med syfte att förebygga missbruk av alkohol, narkotika och dopning. FHI ska stödja länssamordnarna, fördela medel till särskilda utvecklingsprojekt inom områdena alkohol, narkotika, dopning och tobak samt genomföra informationsinsatser i syfte att nå målen för livsstilsfrågorna alkohol, narkotika, dopning och tobak. FHI håller också på med en kunskapssammanställning om dopningsmissbruket. Denna genomgång av kunskapsläget kommer att presenteras . fick jag slutbetänkande. Utredningen har haft i uppdrag att se över lagstiftningen som rör narkotika, dopningsmedel, hälsofarliga varor samt lösningsmedel. När det gäller lagstiftningen som rör dopningsmedel konstaterar utredaren att den är väl fungerande men att straffskalan för dopningsbrott, inklusive smuggling, bör skärpas så att den kommer mer i nivå med narkotikabrott. Utredaren föreslår också att den expertgrupp som analyserar nya dopningspreparat ska få en mer formell ställning. Dessa förslag bereds nu inom . Utredarens bedömning är vidare att det behövs mer resurser till forskning om dopningsmedel. I den forskningsproposition som regeringen har beslutat om är öronmärkta till forskning på missbruksområdet vilket naturligtvis innefattar dopning. En central fråga gäller omfattningen av missbruket och missbruksmönster. Av olika riksrepresentativa frågeundersökningar framgår att av manliga ungdomar har provat androgena steroider som är de vanligaste dopningspreparaten. Denna andel har varit i stort sett oförändrad . Den kartläggning av gymbesökare som Stadsektionen på i gjorde visar att av de manliga besökarna hade använt anabola steroider men av männen hade använt narkotika. För båda typerna av preparat innebär detta en överrepresentation jämfört med jämförbara grupper i den övriga befolkningen. bedömer att dopningsmissbruket är omfattande och ett stort problem. Deras bedömning är att det finns minst 10 000 personer med ett mer eller mindre frekvent missbruk. Av olika studier framgår att de allra flesta som använder dopningsmedel också missbrukar andra droger såsom alkohol och narkotika. Detta innebär att vi i huvudsak måsta söka lösningarna på dopningsproblemet inom samma ramar som insatserna mot alkohol- och narkotikamissbruk. En av anledningarna till att vi har tillsatt ett och en interdepartemental arbetsgrupp är också att förbättra förutsättningar för samhällets aktörer att ta ett samlat och samordnat grepp om missbruksproblematiken. För vård- och behandlingssystemet är det angeläget att de kan erbjuda adekvata insatser mot ett dopningsmissbruk liksom att dopningsfrågan prioriteras inom det ordinarie arbetet inom polis och tull med att bekämpa alla illegala droger. 9 (): Som statsrådet säkert har noterat vid det här laget är jag ganska engagerad i de här frågorna. Jag kan nästan lova att jag återkommer med en fråga som liknar den jag har ställt . Jag börjar med att konstatera att det korrekta begreppet för det vanligaste dopningspreparatet som man kallar AAS är anabola androgena steroider. Det står fel i det här svaret. Det stod fel i det förra svaret. En negativ tolkning är att det kanske säger något om engagemanget i frågan, eller möjligen något om kunskapen. Jag hoppas att det blir rätt nästa gång. När det gäller kan jag inse att det naturligtvis är bra att man försöker samordna resurserna. Frågan är vilka befogenheter sekretariatet har. Vem är det som tar initiativ i dopningsfrågorna? Vem kan peka med hela handen och se till att det händer något? Risken finns att allas ansvar blir ingens ansvar. Det råd som nämns i svaret känns som ett slags diskussionsklubb. I svaret står det att dopningsfrågorna har diskuterats. Sedan har det alldeles uppenbart inte hänt något mer. Det är självklart positivt med länssamordnare. Risken finns dock att länssamordnarna jobbar just med ANT-frågor och att deras kunskapsnivå när det gäller dopningsfrågan inte är den allra bästa. Jag tror att det behövs insatser för att detta ska fungera. Det är bra att FHI gör en kunskapssammanställning. Det är oerhört viktigt för att man ska kunna gå vidare och lösa de här problemen i ett större sammanhang. När det gäller förslag tycker jag att det är mycket bra att man har kommit till de här slutsatserna. Det är något som vi som har jobbat med dopningsfrågor har önskat , nämligen att dopningspreparat ska likställas med narkotika. Det här bereds nu inom . När kan beredningen av frågan väntas vara klar? Är ministern beredd att påskynda beredningen så att vi har ett lagförslag på plats ? Ministern säger att de här frågorna ska prioriteras hos polisen och tullen. Det är naturligtvis oerhört viktigt. Problemet är att tullen har blivit av med stora delar av sina resurser och att polisen saknar resurser. Jag tror inte att de har möjlighet att prioritera de här frågorna. Möjligtvis kan de börja prioritera lite när den nya straffskalan är på plats. Då får man andra incitament att jobba hårt med dopningsfrågan. Vi har diskuterat möjligheten för vård och behandling när det gäller de personer som missbrukar anabola steroider. Då är min fråga: Vilka insatser är gjorda på detta område? I ministerns nästa inlägg skulle jag vilja ha svar på dels frågan om vilka operativa resurser som detta råd och har, dels när vi kan förvänta oss att det finns en ny lagstiftning på plats när det gäller straffskalorna och dels vad som gäller framtagande av vårdprogram för dessa personer. 10 (): Jag tackar för att han har ställt denna interpellation. Jag tackar även statsrådet för svaret. Det blev som jag misstänkte när jag såg att interpellationen var framställd, nämligen att mycket av statsrådets svar kretsar kring det nyinrättade och och så vidare. Jag har i mitt arbete i socialutskottet haft möjlighet att jobba med frågor som handlar om alkohol-, narkotika- och tobaksprevention och då också fått möjlighet att träffa en del av de samordnare som finns lokalt ute i landet och ställa frågor till dem. Jag var kritisk när man valde att lägga ned och även . Frågor som handlar om alkohol, narkotika, tobak och dopning utgör ett vitt och brett område. Vi är medvetna om att en del produkter är legala och andra inte är legala. Därför tycker jag att det är viktigt att man riktar in sig även på just det som inte är specifikt legalt kring dessa frågor. Men just när det gäller dopning finns det också områden som är illegala. Ute i landet tycker man att det är en fråga som inte får den dignitet som den kanske förtjänar. Mycket bollas tillbaka till det sekretariat och kansli som finns inom . Man tycker ute i landet att det inte riktigt fungerar. Man refererar till att det är en snårskog av regelverk. Det är svårt att nå fram. Det krävs tydliga riktlinjer. När man kastar in ansökningar går de inte i linje med den kommunala budgetprocessen eftersom det krävs egenfinansiering av dessa insatser. Man tycker också att sekretariatet kommer väldigt sent med aktiviteter, eller också dras de tillbaka eller flyttas. Ute i landet upplever man att det är väldigt rörigt kring dessa frågor. Speciellt när det gäller dopning tycker man att det inte alls finns någon drivkraft. Jag varnade för att takten skulle dras ned när det gäller dessa frågor då en ny organisation sjösattes och den andra avskaffades. Ute i landet anser man att regeringen har växlat ned från femmans växel till ettans växel. Det är ganska allvarligt om det skulle vara på det sättet. Jag vet att straffskalorna inte är statsrådet ansvarsområde. Men polisen säger att man kan göra begränsade insatser i dopningsfrågan på grund av att straffnivån är väldigt låg när det gäller dopning i förhållande till narkotika. De tillslag som görs på dopningsområdet sker ofta i samband med att man gör tillslag på narkotikaområdet. Polisen skulle vilja rikta in sig lite mer specifikt på dopningsfrågorna också.