prot · GW0960 · 2009-01-21 00:00:00 — Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 108 s, 87 m, 24 c, 26 fp, 21 kd, 16 mp För res. 2: 3 s, 18 v Frånvarande: 19 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 3 kd, 4 v, 3 mp () anmälde att hon avsett att rösta nej men markerats som frånvarande. Övriga punkter Kammaren biföll utskottets förslag. 1 (Synen på statligt ägande och på försäljningar av statliga företag) 1. utskottet 2. res. 1 (s, v, mp) Votering: 157 för utskottet 149 för res. 1 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 24 c, 26 fp, 20 kd För res. 1: 113 s, 19 v, 17 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 4 kd, 3 v, 2 mp Punkt 2 Kammaren biföll utskottets förslag. Punkt 3 (Statens ägarutövning) Propositioner ställdes först beträffande utskottets förslag till beslut och därefter i fråga om motiveringen. Förslag till beslut: 1. utskottet 2. res. 5 (mp) Votering: 265 för utskottet 18 för res. 5 24 avstod 42 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag till beslut. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 107 s, 87 m, 24 c, 26 fp, 21 kd För res. 5: 1 v, 17 mp Avstod: 6 s, 18 v Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 3 kd, 3 v, 2 mp Motiveringen: Godkännande av 1. utskottets motivering 2. motiveringen i res. 6 (s) Votering: 157 för utskottet 113 för res. 6 37 avstod 42 frånvarande Kammaren godkände utskottets motivering. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 24 c, 26 fp, 20 kd För res. 6: 113 s Avstod: 1 kd, 19 v, 17 mp Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 3 kd, 3 v, 2 mp Punkt 4 (avkastningskrav) 1. utskottet 2. res. 7 (s, v) Votering: 175 för utskottet 131 för res. 7 43 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 87 m, 24 c, 26 fp, 21 kd, 17 mp För res. 7: 113 s, 18 v Frånvarande: 17 s, 10 m, 5 c, 2 fp, 3 kd, 4 v, 2 mp 12 § (forts. från 10 §) Kommunala kompetensfrågor m.m. (forts. KU5) 112 () replik: Med anledning av avbrottet vill jag säga att det är kommunala kompetensfrågor som vi här debatterar, och det är det som lagförslagen gäller inte infrastrukturpropositionen. Detta var ett förtydligande. Alla vet vi om hur angelägna satsningarna på infrastruktur är i det område som nämnde, men det är inte det vi debatterar. Vi debatterar övervältringseffekterna i den ekonomiska delen. Staten har ett ansvar, av just de skäl som jag nämnde i mitt anförande, för att det ska kunna ske i hela landet på rättvisa villkor. Om det gäller förskotteringar får kommunerna tillbaka pengarna, men om de ska gå in med bidrag, som det är här, stjäl man ju pengar från andra områden som är det kommunala ansvaret och som kommunerna har skatteunderlag för. Där är den stora skillnaden. Då undrar jag: Anser att man ska stjäla från äldreomsorg och andra åtaganden som kommunen har ansvar för? 113 i (fp) replik: Svaret på den frågan är: Nej, jag anser inte att pengar ska stjälas från äldreomsorgen. Men kommunerna gör ju så mycket mer. Kommuner går ibland med överskott. Till exempel har min egen kommun , där jag inte tillhör majoriteten spenderat på att förnya alla fotbollsplaner och lägga in konstgräs och på att upprusta en , för man visste inte vad man skulle göra med de pengar man hade. Det var överskott. Jag tycker att man borde ha lagt de pengarna på en dagiskö som vi har. Alla föräldrar i får inte barnomsorg inom den lagstadgade tiden . Det finns alltså pengar. Man behöver inte ta det från äldreomsorgen. Det ska vi inte göra. Jag vill ändå fråga om det inte är som jag sade, att detta redan är en realitet. En femtedel av kostnaderna för i står kommunerna i och för. Jag har svårt att förstå varför ni reagerar så starkt. Det här är redan en realitet. Det vi gör är att förtydliga lagstiftningen, så att det också i lagen är tydligt att detta är okej. Även om domstolsavgöranden har förtydligat att detta är okej förtydligar vi det . Då är min fråga: Varför reagerar ni när detta redan är en realitet? Det här är ju beslut som togs under er regeringstid. Jag tycker att det är viktigt att poängtera att staten ska ha kvar sitt ansvar. Det är ingen genomgripande ansvarsförändring. Men det som är gratis kan missutnyttjas, och därför är det viktigt att på regional och lokal nivå visa att detta är angeläget genom att bidra med viss finansiering. Självklart ska den övergripande delen komma från staten. 114 () replik: När det gäller har jag förstått att det är just detta som är det kommunala åtagandet i de delarna. Men åter till övervältringseffekterna: Staten försöker lösa sitt finansieringsproblem genom att kommunerna ska gå in och betala. Kommunerna har ju andra ansvarsområden. Det blir gräddfiler för de kommuner som har mer pengar. Det exempel du nämnde har bra bäring på det vi tidigare talade om. Kommunernas huvudsakliga syfte ska inte vara ett vinstsyfte. Om man inte har vinsten som huvudsyftet i de kommunala bolagen i kanske så stora vinster som du nämnde i ditt exempel inte kommer att uppstå. 115 i (fp) replik: Jag vill ta tillfället i akt och påpeka att det här inte på något sätt syftar till att skapa några gräddfiler eller att en stark kommunkassa ska avgöra. Det handlar bara om att i lagen förtydliga det som faktiskt i praktiken redan fungerar så. Vi har exemplet , där en femtedel av kostnaderna betalas på lokal och regional nivå. Staten har sitt ansvar. Men jag tror att det är viktigt att lyfta fram kvalitetssäkringen. Jag sade innan att det som är gratis ofta kan missutnyttjas. Sådan är den mänskliga naturen. Därför tycker vi att det är ganska naturligt att även vid ett läkarbesök, som landstingen har hand om och som är väldigt dyrt och som vi får nästan gratis, ska man betala en liten del själv som patient. Jag tycker att det är helt rimligt att använda samma princip också här. Ni skriver i er reservation att ni är rädda för att detta leder till felaktiga prioriteringar. Jag tror tvärtom att det kommer att leda till att vi verkligen vet att projekten är angelägna eftersom man på lokal och regional nivå i viss mån är villig att bidra med finansieringen. Jag tror att det för en kvalitet och rätt prioritering. 116 () replik: Jag uppfattade att i sitt anförande jag är inte riktigt säker på hur orden exakt föll sade i stil med att den kommunala medfinansieringen, också från regionerna, skulle användas för att säkerställa att infrastrukturprojekt förverkligas. Det kan väl knappast vara meningen. Meningen måste vara att staten är garanten för att infrastrukturprojekt på statlig nivå förverkligas. Det kan väl inte vara så att det beror på om kommunerna har den ekonomiska möjligheten om de kan få de projekt som de anser sig ha nytta av förverkligade. I debatten har tagits upp som exempel Västlänken i och i . När det gäller måste det vara rimligt att kommunerna medfinansierar eftersom den finansieringen avser de lokala och regionala kollektivtrafikåtgärderna. De avser inte det statliga ansvaret. I fråga om Västlänken är bedömningen ganska tydlig och klar. Den investeringen, den insatsen, behövs i första hand för att kunna klara det regionala pendlandet, inte det statliga på samma sätt. Detsamma gäller här i eller vad gäller . Men jag är nyfiken på om det ska vara så i samhälle att medfinansiering är nödvändig för att kunna säkerställa projekt. 117 i (fp) replik: Det är enkelt att svara på den frågan. Jag sade inte att det ska vara en förutsättning för att förverkliga statliga infrastrukturprojekt. Det jag sade och som jag även tog upp i replikskiftet är att jag, till skillnad från som i sin reservation med de övriga partierna skriver att det här kan leda till fel prioriteringar, tror att det blir tvärtom. Jag tror att lokal medfinansiering det var de ord jag använde kan leda till rätta och kvalitativa prioriteringar. Man visar på lokal nivå att man verkligen är angelägen om de här projekten. Det som är helt gratis kan lätt missanvändas. nämnde och att en femtedel gäller lokala och regionala trafiklösningar som finansieras med kommunala pengar. Jag tror att det kan stämma. Det kan också vara så med i . Sex olika län runt om kommer att gå in med uppemot 56 miljarder för genomförandet av olika trafiklösningar i . Jag tror att det ofta handlar om att betala de lokala och regionala trafiklösningarna. Därmed är inte det som vi föreslår så dramatiskt. Vi förtydligar i lagen det som förekommer. Det är inte på något sätt meningen att det ska innebära någon gräddfil eller att den som har en stark kassa på något sätt ska styra den statliga planeringen. Det statliga ansvaret för planering och finansiering ligger fast. 118 () replik: Jag tror att man kan se en liten skillnad här. I yttrandet från Kommuner och Landsting över medfinansiering är slutsatsen att den här möjligheten ska finnas. Men de anser att staten har huvudansvaret för investeringar i transportinfrastrukturen. De skriver: När kommuner och landsting och regioner bidrar till finansieringen av givna statliga uppgifter sker i praktiken en övervältring av kostnaderna från staten till lokala och regionala aktörer. Kommuner och Landsting anser därför att och regional medfinansiering av statlig transportinfrastruktur som princip är mycket tveksam. Förbundet vill framhålla att finansieringsprincipen gäller i samband med förskjutning av betalningsansvar mellan stat och kommunsektor. Vår uppfattning är att staten i stället för att söka medfinansiering hos våra medlemmar kraftigt borde öka anslagen till transportinfrastruktur som en nödvändig investering för framtiden. Så skriver Kommuner och Landsting. 119 i (fp) replik: Jag kan bara konstatera att den princip som Kommuner och Landsting tycker är tveksam är en realitet , sedan även föregående regeringars tid. Därför tycker jag inte att det är så mycket att uppröra sig över att vi lagfäster någonting som egentligen är en realitet. Det är bra att vi löser ut rättsosäkerheten. Det ska vara tydligt i lagen vad som gäller. Det blir nu tydligt. Det fungerar precis så som har redogjort för och som Kommuner och Landsting inte är så positiva till. Men det har varit så . När det gäller att få mer pengar till infrastrukturinvesteringar kan jag bara understryka att det kommer mer pengar . Vi satsar i vår närtidssatsning, som jag nämnde i mitt anförande, /21. Det är tack vare vår jobbpolitik. Vi har fått 180 000 fler människor i arbete som betalar in skatt och som därmed kan vara med och finansiera vår välfärd. Det är tydligt att med ett vänsteralternativ hade vi stått i ett mycket sämre läge. Det är en global ekonomisk kris. Ett vänsteralternativ där man vill höja skatterna och dribbla med statsbudgetens regler skulle inte innebära någonting annat än mindre pengar för den statliga finansieringen av vägar. 120 (): I förslag ingick bland annat att frågor om kompetens ska bli föremål för lagrådsgranskning innan de kommer till i form av en proposition. Då kan man säga att det hade varit en fördel om den här propositionen hade gått den vägen. Det är bra att vi får ett förslag som gör att man får en lagrådsgranskning. hade vi sluppit i utskottet att ta bort ett kapitel i den föreslagna lagen. I det här betänkandet och propositionen tas upp flera olika intressanta frågor. Bland annat reder vi ut rättsläget när det gäller minoritetsåterremiss, och det tycker jag är väldigt bra. Det har varit diskussioner fram och tillbaka om hur det där ska fungera. sade att det var ett plottrande med lagstiftningen. Hon har faktiskt fel. På s. 6 i betänkandet står det att det här är en sammanslagning av små lagar. Det är alltså en antiplottringslag. Jag ska säga några ord om affärsmässigheten i 1 kap. 3 § i den föreslagna lagen som har diskuterats här . Det är inte så att och var även inne på detta det inte finns några förarbetsuttalanden i den delen. Det är snarare tvärtom. Vad regeringen och utskottsmajoriteten gör är att kodifiera de förarbetsuttalanden som finns. Jag ska bara läsa vad som står också i författningskommentaren i propositionen: Affärsmässighet kan i detta fall inte innebära en strävan efter kortsiktig vinstmaximering, men utgångspunkten bör likväl vara en strävan efter i vart fall långsiktig vinst. Jag kan också peka på ett antal förarbetsuttalanden, till exempel /97. Det har funnits flera olika i den delen, även /05. Att verksamhet ska bedrivas på affärsmässig grund innebär främst att företag ska tillämpa ett affärsmässigt beteende och en korrekt prissättning. En viss vinstmarginal ska inräknas i priset om inte annat undantagsvis är motiverat. De villkor som gäller för det privata näringslivets affärsdrivande verksamhet ska också vara vägledande. Det är detta som förtydligas i lagstiftningen. Jag ägnade mig lite åt att titta på vad sade i sitt betänkande . De går väldigt noggrant igenom affärsmässigheten och konsekvenserna. De säger mycket tydligt att en konsekvens av stadgarna om affärsmässighet är att de kommunala självkostnads- och likställighetsprinciperna inte får tillämpas och att man ska bedriva, som jag citerade , verksamhet med samma villkor som gäller för privat näringsverksamhet. /96 finns det också ett citat från i en proposition som regeringen då tillstyrkte just när det gällde synen på att man inte får underprissätta och snedvrida konkurrensen. Det finns alltså en god grund i förarbetena för att kodifiera det här i en lagstiftning. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 13 § Allmänna helgdagar m.m. Föredrogs betänkande 2008/09:KU6 Allmänna helgdagar m.m. 121 (): I detta betänkande, KU6, behandlas motioner som rör helgdagar, flaggning, offentligt belöningssystem och nationalsången. Det är återkommande motioner under allmänna motionstiden, och många av dessa behandlades i KU15 . Jag roade mig med att gå tillbaka till det anförande som jag höll då, och i princip skulle jag kunna hålla samma anförande igen. Men jag ska den här gången uppehålla mig vid flaggdagarna, för det är där det finns en reservation. Vi har i 17 allmänna flaggdagar, 6 avser helgdagar och lika många kungafamiljens märkesdagar. De fem övriga har andra ursprung eller anledningar. Det finns flera motionärer som tycker att även bör bli allmän flaggdag liksom dagen före Europaparlamentsvalet. I två motioner begärs att alla de kungliga flaggdagarna ska tas bort. har det i den vanliga almanackan angetts så kallade allmänna flaggdagar. Denna förteckning över flaggdagar hade från början karaktären av en inofficiell rekommendation och tillkom på initiativ av Bestyrelsen för , numera Stiftelsen . I en proposition , Förslag till ny lagstiftning om riksvapen och flagga, föreslog regeringen att man officiellt skulle förteckna och fastställa de allmänna flaggdagarna. Detta var mot bakgrund av att vid åtskilliga tillfällen behandlat önskemål om att de allmänna flaggdagarna skulle förtecknas och fastställas officiellt. Förordningen om allmänna flaggdagar utfärdades och innehåller endast en förteckning över flaggdagarna. Förordningen har aldrig ändrats. Beträffande frågan om vilka dagar som borde tas upp som flaggdagar påpekades att flaggdagarna i princip hade varit oförändrade och att de hade vuxit sig in i allmänhetens medvetande. Därför borde ingen uteslutas utan starka skäl. De dåvarande borde alltså behållas. Två nya flaggdagar föreslogs vid det tillfället med hänsyn till bland annat uttalanden från sida. Det gällde dag för riksdagsval och . Utskottet är inte heller berett att förorda att nya flaggdagar införs och inte heller att vissa nu gällande flaggdagar tas bort och avstyrker därmed motionerna. Det finns många dagar som av olika anledningar skulle kunna tänkas förtjäna att införlivas i förordningen. Det är angeläget att behålla flaggdagarna som symbol för att officiellt uppmärksamma en speciell händelse eller för att hedra vissa institutioner. Därför bör man inte överutnyttja dessa verktyg då det riskerar att minska symbolvärdet. Då den representativa monarkin är det rådande statsskicket, med stort stöd i opinionen, finns det inga rimliga skäl att avskaffa de traditionella kungliga flaggdagarna som haft sin plats i almanackan . Jag yrkar bifall till utskottets förslag till beslut i sin helhet och avslag på reservationen. Jag ser att jag har tillgodo på min anmälda talartid. Därför vill jag, fru talman, komma med en liten personlig reflexion över den motion som tillkännager att bör göras till helgdag. är verkligen värd att uppmärksammas. Jag är dock tveksam till att den görs till helgdag. Om man tänker efter är det många kvinnor som jobbar inom handeln. Som ni vet har affärer, särskilt storköp, oftast öppet hela helgdagarna. Många kvinnor jobbar också inom hotell- och restaurangrörelsen, också en bransch där man håller öppet på helgdagar, och framför allt inom vården, och då äldreomsorgen där det uteslutande är kvinnlig arbetskraft. Jag vill bara avsluta, fru talman, med att som helgdag enligt mina beräkningar främst skulle innebära att männen fick en extra fridag. 122 (): Visst är det en underbar känsla att få stämma in i Du gamla, du fria och höra den klinga på nationaldagen eller i olika idrottsliga sammanhang. Mig fyller sången med högtidlighet och stolthet, och den får mig att tänka på allt det goda som representerar. Något som förbryllar är dock att Du gamla, du fria aldrig har antagits officiellt som landets nationalsång. Det förvånade mig oerhört när jag fick reda på det. Då skrev jag en motion som jag lämnade in till förra , och det är i det betänkande som vi debatterar nu som den också behandlas. För mig, liksom för de flesta, ter det sig självklart att en nationalsång ska vara officiellt antagen. Så är det också i de flesta länder men alltså inte i . Av framgår det i stället helt krasst att Du gamla, du fria är en fosterländsk sång som är allmänt använd som nationalsång i . Hur fick då Du gamla, du fria den ställning som nationalsång som den ändå har? Ja, enligt litteraturprofessorn beror det på att kung vid en middag i lyssnade stående på sången. Händelsen omtalades bland annat i en dåvarande tidning som hette som skrev att dikt därmed kan sägas ha vunnit officiell bekräftelse på att vara landets verkliga folksång. Att kungen förblev stående under framförandet är alltså det unika skälet till att Du gamla, du fria räknas som vår nationalsång. Det är förvisso en märklig och intressant anekdot, men som officiell bekräftelse på att en nationalsång hade antagits håller den inte, i synnerhet som sången har utmanats som nationalsång vid fyra tillfällen. Så många tävlingar har alltså funnits och arrangerats för att försöka ersätta Du gamla, du fria. I de flesta länder finns det vissa symboliska ramverk som hjälper till att bygga och visa på invånarnas samhörighet och landets status. Det handlar om att officiellt anta ett gemensamt språk, en nationaldag och en nationalsång. har i mina ögon agerat lite bakvänt och extremt långsamt på detta område. Men det finns en process. hann firas i hela innan den övergick i nationaldag. Något officiellt språk har vi ännu inte beslutat om. Vi har förvisso antagit fem minoritetsspråk, men svenska är ännu inte antaget som majoritetsspråk. Nåväl, det kommer förhoppningsvis att ändras . Nationalsången tycks dessvärre ännu vara alltför svår att få fastställd officiellt. Nationalsången berör dock. På Internet finns sajten Youtube. Där kan man lyssna på olika versioner av Du gamla, du fria. När jag gick in på sidan i går fann jag att två versioner som legat ute hade spelats upp inte mindre än en halv miljon gånger. Det är ett respektingivande antal. Jag måste slutligen säga att jag hade önskat en något grundligare behandling av min motion. I betänkandet hänvisas helt kort till tidigare ställningstaganden i frågan som härrör från ett . Någon motivering finns inte till ställningstagandet, utan det är ett konstaterande att det inte behövs något juridiskt erkännande av sången. Som ni förstår delar jag inte den uppfattningen. Vi har alla anledning att vara stolta över vårt land, dess natur, kultur och mångfald. Låt oss få möjlighet att besjunga vårt älskade med en sång som inte bara är allmänt använd som nationalsång utan som också är officiellt antagen! 123 (): Jag vill beröra reservationen i detta betänkande. Hur kan det komma sig att vi i vårt moderna och demokratiska svenska samhälle är så omoderna att kungliga flaggdagar fortfarande finns med i den svenska almanackan? Kungen har ingen formell makt. Detta borde i rimlighetens namn göra att vi i detta land tar bort de minst sagt ålderdomliga återkommande flaggdagarna för kungafamiljen. Varför inte hissa flaggan, som motionären så bra skriver, på verkliga högtidsdagar för landet och för folket i stället för att hissa den för någon i kungahuset som råkar ha namnsdag eller födelsedag? Det är inte speciellt upplyftande. Jag läste också i motionen ett verkligt bra förslag, fru talman, om att införa flaggdag , den dag tog slut. Det är en viktig minnesdag i almanackan men inte har den gjorts till flaggdag. Med detta i åtanke, är det då inte otroligt ålderdomligt och också kanske lite pinsamt att behålla de kungliga flaggdagarna i almanackan? Jag yrkar bifall till reservationen. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) Föredrogs betänkande 2008/09:KU9 Författningsfrågor. 124 (): Detta betänkande är nästan gammalt redan innan vi har hunnit börja debattera det. I betänkandet hänvisar vi i de flesta frågor och motioner till den grundlagsutredning som inte var färdig när betänkandet skrevs men som är färdig . Vi gjorde upp om . Alla sju partier stod bakom överenskommelsen. Det är på många sätt en styrka för vårt land att vi har kunnat skapa en sådan överenskommelse och samsyn. Det finns många länder där man träter om demokratins spelregler och ändrar system stup i kvarten beroende på vem som råkar vinna ett val. Man försöker ändra spelreglerna för att kunna nå egna fördelar. Så gör vi inte i . Så vill vi inte ha det. Vi vill ha långsiktiga och breda överenskommelser som kan stå sig , på det sätt som den regeringsform som antogs 1974 har gjort. är det ett slags mogenhetstest för ett lands beslutsfattare. Klarar man av att göra sådana här överenskommelser och hålla sig till dem ? I har vi försökt göra det. har vi en ny uppgörelse. Det är en helhetsuppgörelse. Den täcker nästan alla frågor. Det finns inga reservationer. Det finns inte ens några särskilda yttranden. Vi har inte löst alla bekymmer. Det finns några saker som ska utredas vidare, men det får man i det stora hela betrakta som mindre frågor. Från socialdemokratins sida är vi nöjda med den uppgörelse som gjorts. Hade vi fått bestämma helt själva hade det väl sett något annorlunda ut på en del punkter, men så är det alltid i en förhandling. Det är inga revolutionerande förändringar i regeringsformen. Lösningarna står sig väl. Man skulle kanske kunna säga att vi har putsat lite i kanterna på regeringsformen. Vi socialdemokrater beskrivs ofta som konservativa i författningsfrågor. Det ligger något i det. Vi menar att den regeringsform vi har haft i huvudsak har varit bra och fungerat väl. Här har vi också stor majoritet av svenska folket bakom oss. Det finns inget starkt folkligt tryck på att göra några stora revolutionerande förändringar i vår författning, tvärtom. De opinionsundersökningar som har gjorts i dessa frågor visar att det finns ett starkt stöd för de huvudsakliga dragen i de demokratiska spelreglerna. I den mån nu människor funderar över det tycker de att det nog är ganska lagom avvägningar som har gjorts. En sak stör mig ofta i denna debatt. Det är att det finns en tendens till att reducera de stora demokratifrågorna till författningsfrågor. När man ska tala demokrati börjar man tala om författningsfrågor som detaljer i valsystem och så vidare. Man förminskar den stora demokratifrågan om man gör den till något slags teknikaliteter i valsystemet. Vår inställning är att demokrati är mycket mer än författningsfrågor. Det finns många länder som kan kalla sig demokratier. Det finns olika kriterier för det.