prot · GW09121 · 2009-05-19 00:00:00 — Det gör att man bedömer att det är nödvändigt med en väldigt dyrbar renovering för att kunna ha kvar verksamheten där. fattade man ett antal viktiga beslut om att investera i nya, bra fastigheter för Kriminalvårdens verksamhet. Man kan inte skaffa sig de här nya anstalterna och lägga väldigt mycket pengar på anstalter som är i behov av mycket omfattande upprustning. Det är den typ av avvägningar som Kriminalvården har gjort. Jag vet att det finns väldigt många positiva omdömen om vården, innehållet och kvaliteten i den verksamhet man bedriver vid Viskananstalten. Kriminalvården har ansträngt sig mycket för att ge bättre och mer effektiva behandlingar. Man har också utvecklat mycket kompetens på området. Det ligger också ett ansvar hos myndigheten att försäkra sig om att man håller god kvalitet och att den erfarenhet som man skaffar sig förmedlas oavsett hur man organiserar verksamheten. Jag har definitivt inte varit passiv, men vi måste se till helheten. Vi måste ha en budget, och antalet platser måste räcka. Då är frågan till mig: Är inte ministern bekymrad? har ju generaldirektören sagt att det kommer att bli lite ont om platser. Nej, jag är inte så bekymrad av det enkla skälet att när man går igenom prognoserna för vad som är på gång framöver kan vi se att vi får ett tillskott av platser som är någorlunda bra. Vi kan också se av beläggningsstatistiken att de prognoser som har lämnat oftast är lite överdrivna. Jag tror alltså inte att det är något större problem och att man av det skälet skulle behöva behålla undermåliga lokaler som ändå inte kommer att hålla så . Sammanfattningsvis tycker jag inte heller att det är bekymret, utan det som verkligen manar till eftertanke är hur vi sköter olika fastigheter och verksamheter. Det behöver ske på ett sådant sätt att vi inte drar på oss onödiga kostnader och problem. Sedan måste jag säga att jag förstår jag kommer själv från de här trakterna att människor i med omnejd är väldigt bekymrade för sysselsättningen framöver och för jobben, därför att det här är en viktig arbetsplats. Men Kriminalvården kan ju inte organiseras utifrån den aspekten, utan det är för att vi ska klara av den del av rättsväsendets uppgift som ligger på den myndigheten. 30 HANS (): Justitieministern ser inte platsbrisen som något problem. Det känns lite märkligt. tog vi beslut om ytterligare straffskärpningar, och det här är en process som har pågått i . Det finns en klar och tydlig tendens att vi skärper straffen. Det torde rimligen leda till att vi behöver mer plats på våra fängelser, och det är väl därför man har tagit beslut om utbyggnad av ett antal nya fängelser. Det här handlar om en öppen anstalt, och det borde finnas en strävan att använda den typ av kriminalvård som är billigast och effektivast. Det är en öppen anstalt där man faktiskt har lyckats göra det man normalt sett måste ha en sluten anstalt till därför att det är svårt att blanda olika fångkategorier. När man då lyckas med det och lyckas göra det kostnadseffektivt med bra resultat, och när man har program som ska utvärderas om någon månad känns det väldigt konstigt och omotiverat att man drämmer till och stänger. Det som retar mig mest är när man blåser upp kostnaden för renoveringsbehovet av de här lokalerna. Jag har varit på plats och tittat själv. Jag är i och för sig ingen byggkonsult, men jag har jobbat i byggbranschen i väldigt . Att man skulle behöva ha de enorma investeringskostnaderna för att få den här anstalten i gott skick förefaller mig fullkomligt orimligt. Jag konstaterar bara att den löntagarkonsult som också har tittat på boendet kommer fram till en kostnad som är en niondel av vad Kriminalvårdens egna beräkningar visar. Det är någonting som inte stämmer med de beräkningarna. Om man gör den här nedläggningen är det säkert troligt att man på kort sikt sparar pengar. Men det är en stor risk att man får sämre resultat i verksamheten, och långsiktigt är jag övertygad om att det blir dyrare för samhället. Det finns en aspekt till som vi inte har talat om men som staten och regeringen faktiskt borde tänka på. Här får vi i och för sig en minskad lokalkostnad för Kriminalvården, men lokalerna finns kvar i statlig ägo, dock med en annan statlig huvudman än Kriminalvården. Vem ska ta ansvar för dem? Jag garanterar att det inte finns någon kö av hyresgäster i som ska ta över de här lokalerna! Man flyttar kostnader mellan olika konton. Det är en mycket tveksam besparing, som jag ser det. Personalen som jobbar på Viskananstalten kommer att erbjudas jobb i eller framöver. I finns ingen anstalt klar att flytta till, men i finns det numera en färdig, i stort sett i vart fall. Det kommer att vara oerhört svårt för de här människorna att pendla. Det är väldigt långa avstånd för många av dem. De är helt orimliga. Jag har pratat med personer som kommer att få åka till och från jobbet. Det kan man inte begära av folk. 31 Tredje vice talman (): Kriminalvården lämnade som sade här ett negativt beslut om anstalten där man är erkänt duktig just på att behandla klienter som har begått sexualbrott och relationsrelaterade brott. Dagen innan, , ställde jag en fråga till finansminister om budgeten för Kriminalvården. Så här svarade han: Hela rättsväsendet är i en betydande ekonomisk stress. I fråga om Kriminalvården handlar det dels om en ökad tillströmning, dels om att en bred satsning på ökad säkerhet ute på fängelserna har gjort att det är relativt omfattande investeringsplaner. I budgetpropositionen var regeringen tydlig om att rättsväsendet var ett prioriterat område. Men till följd av de budgetrestriktioner som förelåg valde vi att åstadkomma en del av extraresurserna via ökade möjligheter för Kriminalvården att utnyttja anslagskrediter. I höstens budgetproposition måste vi återkomma till hela rättsväsensområdet. Det var en del av hans svar. Hur har då vi övriga utöver agerat? Jag kan nämna att alla vi från allianspartierna i länet har skrivit ett brev till generaldirektören för Kriminalvården med åtta frågor som vi dessvärre inte har fått svar på . Vi frågar till exempel: Hur ser behovet av platser ut för dem som har dömts för sexualbrott eller relationsrelaterade brott? Har någon analys gjorts av vilka konsekvenser beslutet att lägga ned Viskananstalten har? Och i vad mån kan Kriminalvården ta ett ansvar för de personer som förlorar sina arbeten? Vilka omständigheter skulle göra att Kriminalvården är beredd att ompröva beslutet om en nedläggning? Vi har också haft kontakt med personalen vid Viskananstalten . Jag har bland annat själv besökt dem . Med andra ord försöker vi från allianspartierna att jobba mot Kriminalvården och dess styrelse för att ge dem mer information och kanske en tankeställare om betydelsen av att det finns en anstalt som Viskan som ju faktiskt är en väldigt väl fungerande anstalt. Det hänvisas då bland annat till att anstalten är misskött för att man inte har rustat upp den, och det har viss betydelse för att man har haft kort framförhållning om hur länge Viskan ska finnas kvar. Då är det naturligtvis också svårt med reparationskostnaderna. Det vi från alliansen gör är att vi försöker påverka på ett positivt sätt för att vi anser att det är värt oerhört mycket att man tar till vara den kompetens som finns. Jag hoppas att Kriminalvården i det här fallet verkligen tänker till en gång till och funderar över om det är tvunget att verkställa det här beslutet. Sedan har jag faktiskt en fråga till som tycker att det nu är regeringen som ska hantera detta. Vad skulle det leda till? Om justitieministern skulle nypa Kriminalvårdens generaldirektör i örat och säga: får ni se till att bevara Viskan! då vet jag att det dagen efter skulle bli en anmälan till KU för ministerstyre, och jag tror inte att Viskan tjänar någonting på det. 32 (m): Man önskar nästan att den förra interpellationsdebatten hade varit lite som den här, för den visar verkligen att det finns principiellt viktiga diskussioner som förs i kammaren och att man kan se dem på olika sätt. pekar på att man naturligtvis borde sträva efter att arbeta bra och billigt, och i det program som ska utvärderas ska man nu komma med beslut. Jag försökte tidigare redovisa för min syn att Kriminalvården måste ta det övergripande ansvaret för organisationen utifrån de regelverk som finns. Fakta på bordet är att den planering som ligger när det gäller Region , om vi ser bort mot 2011, är en utbyggnad som vad jag förstår innebär nästan 500 nya platser. Då är det 87 häktesplatser och 400 anstaltsplatser. Det görs alltså en tillförsel, och det beslutet är mer eller mindre klart. och Saltvik ger ju 90 nya platser om man ser det . Det pågår alltså en omstrukturering, och den påverkas av kostnader, storheter och annat, men jag tycker att det är utmärkt att man ställer den här typen av frågor och lägger fram olika underlag för , därför att det är en komplex problematik. Man behöver inte diskutera med mig om man kan pendla eller inte från till eller . Det är klart att det är mer eller mindre orimligt för de flesta. Det behöver vi inte diskutera. Det jag tycker är det mest centrala ändå är att vi har bra anstalter i vid mening men framför allt också att den kompetens, kunskap och erfarenhet som finns tas till vara. Det är bara på det viset vi utvecklar verksamheten framöver. säger att man kan ifrågasätta kostnadsberäkningarna jag tror att vi diskuterade det i en annan interpellationsdebatt tidigare och det är fullt möjligt. Jag har hållit på med politik ganska länge, och min erfarenhet är den att vi lever i ett väldigt fyrkantigt regelverk och tänkande. Det är så att man vet varför det blir som det blir, och det är svårt att ta sig ur det. Men det är just därför jag är ganska noga med att se till att ansvarsfördelningen behålls när det gäller nivåerna. Kriminalvården måste ta ett helhetsansvar. I den stund regeringen går in och lägger sig i detaljerna får vi återigen att man inte behöver ta ett helhetsansvar, utan man kan lita på att så fort det blir besvärligt rycker någon politiker ut och kratsar kastanjerna ur elden. Det får inte vara så, utan vi måste försöka få en helhet. Jag tycker att det är bra att man lokalt från allianshåll arbetar för att få svar på frågor och för att föra en diskussion så att den blir bredare. Som sagt: Jag är inte bekymrad över beläggningsfrågorna i den här regionen. Jag tycker aldrig att det är särskilt trevligt om man till slut bestämmer sig för att lägga ned verksamheten, för det har sina problem, men ibland kan det också vara nödvändigt. Jag tänker inte bedöma om det är så i det här fallet, men jag är väldigt angelägen om att Kriminalvården klarar av att hålla sin budget och att vi klarar av så mycket som möjligt inom den ram som vi kan få loss. Vi vet alla hur den ekonomiska verkligheten ser ut . Kriminalvårdens behov är enorma. Vi har ett eftersatt behov av verksamhet, och vi behöver fler platser. Vi har också beslutat om många. Ska den ekvationen gå ihop måste vi vara väldigt noggranna med hur vi använder resurserna. Man kan ha olika uppfattningar om vad man tror, men mitt uppdrag är att försöka se till att vi bygger på fakta och att se till att den som ska ta ansvar också gör det. Och här är det Kriminalvårdens uppgift att till syvende och sist garantera att organisationen är effektiv. 33 HANS (): måste få ta sitt helhetsansvar, säger ministern. Det är just här som resonemanget går snett, för det är inte Kriminalvården som ska ta helhetsansvaret. Det är regeringen. Kriminalvården kan bara ta ansvar för kriminalvården, men regeringen har faktiskt ett ansvar för hela statens verksamhet. Ministern säger att man inte ska lägga sig i. Då avsvär man sig det ansvar man faktiskt har att se helheten, att se effekterna i samhället och att se de totala ekonomiska konsekvenserna som i det här fallet är uppenbart negativa. säger att det skulle vara ministerstyre om regeringen ingrep här. Regeringen är i sin fulla rätt att ge direktiv åt olika myndigheter, men man måste göra det som regering, inte som enskild minister. Vi gjorde det exempelvis i samverkan mellan när det gällde försvarsnedläggningen i . Vi gav myndigheter direktiv om att förlägga verksamheter dit. Det kan man mycket väl göra. Jag tycker att de fakta som talar för Viskananstalten är så pass klara och tydliga att det finns anledning för regeringen att agera i den här frågan. För de anställda på anstalten måste det kännas fruktansvärt. Man har gjort ett mycket bra jobb på anstalten. Man har sett till att ha hög kvalitet på verksamheten. Man har jobbat kostnadseffektivt. Och belöningen för det är nedläggning. Och det här sker i en liten inlandskommun som en annan statlig verksamhet har beslutat att också lägga ned sin verksamhet som anstalten Viskan stängs. Det är här jag menar att regeringen måste ta ett helhetsansvar. 34 (m): Jag ska ge rätt i det första han sade, nämligen att Kriminalvården bara har ansvar för kriminalvården och att regeringen har ansvar för helheten. Det är helt rätt. Men det är just utifrån den helhetsbilden som regeringen har dragit slutsatsen att vi måste öka kvaliteten när det gäller behandling av våldsbenägna och sexualfixerade män som har begått brott. Vi måste också se till att öka antalet platser inom kriminalvården, för vi kan inte ha köer till anstalterna, som vi har haft av och till. Just nu är beläggningssituationen dock betydligt bättre. I lösningen med det helhetsperspektivet har vi sett att vi måste ge Kriminalvården i uppgift att organisera den verksamheten så att man prioriterar verksamheterna och också moderniserar och effektiviserar sin organisation på ett bra sätt. Det är en ansvarsfördelning som man kan göra. Det är till och med så att vi har anslagit alldeles extra pengar för den typen av behandling som finns bland annat på Viskan, därför att vi tycker att det är så viktigt att den här typen av dömda får behandling för de problem de har att bete sig på ett bra sätt. Ansvarsfördelningen finns alltså där. Jag menar att regeringen tar ett helhetsansvar, för vi har en brist här. Det sker för lite behandling av sexualbrottsdömda. Det har inte varit en tillräcklig kvalitet, och vi ökar på detta. Men det är ändå så att när den här ekvationen ska gå ihop inom är det som har ansvaret. har Viskan det ser vi båda två hamnat i kläm. Åtminstone ser det ut att bli på det sättet. Och det finns en del orsaker till det som jag har försökt peka på. Detta är illa, men det är dessvärre ingenting vi kan rätta till om vi ska behålla de höga ambitioner som vi har för Kriminalvården som helhet. Vi har också att ta hänsyn till att det finns en ekonomi. Överläggningen var härmed avslutad. 9 § Svar på interpellation 2008/09:479 om förskottering av projektering av Norrbotniabanan 35 Statsrådet (): har frågat mig om jag kommer att verka för att tillåts att ta emot förskottering från kommunerna och landstingen i och för resterande projektering av Norrbotniabanan. får finansiera investering i järnvägsanläggning med förskottering från kommuner eller enskilda i syfte att tidigarelägga investeringar eller att undvika senareläggningar av investeringar i förhållande till gällande banhållningsplan. Förskottering av objekt vars byggkostnad överstiger ska underställas regeringens prövning. Regeringen har inte erhållit en sådan hemställan från . presenterade regeringen infrastrukturpropositionen 2008/09:35 Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt. I den avsätts för infrastrukturåtgärder . fattade beslut om ramarna , och därefter inleddes arbetet med åtgärdsplaneringen. I detta skede ska trafikverken, länsstyrelserna och regionerna utifrån de ekonomiska ramarna ge förslag till åtgärder för att uppnå de av fastställda transportpolitiska målen. Projekt som finns i gällande banhållningsplan kommer också att omprövas. Regeringen beslutar sedan vilka konkreta åtgärder som ska ingå i respektive planer. I infrastrukturpropositionen framgår också tydligt att regeringens ambition är att öka volymen åtgärder i långtidsplanerna genom att den statliga satsningen kombineras med finansiering från andra intressenter. I propositionen framhålls att väl fungerande infrastruktur och kommunikationer är en angelägenhet för såväl stat som kommuner, landsting, företag och resenärer. Regeringen ser därför positivt på ett ökat gemensamt ansvarstagande från lokala och regionala aktörer för åtgärder inom transportinfrastrukturen. Det är också min fasta övertygelse att vi får en mer effektiv användning av statens medel genom denna sammanhållna process med regional delaktighet och regionala prioriteringar, jämfört med om vi hade en ordning där regeringen fattade separata beslut för varje större väg och järnväg i landet. 36 (): Jag tackar statsrådet för svaret även om jag inte blir riktigt klok på om det var ett ja eller ett nej. Därför skulle jag vilja börja med att efterfråga ett konkret svar. Jag ställde en konkret fråga, nämligen om regeringen är beredd att tillåta en förskottering för att inte hela det stora projektet ska bli senarelagt. Det är ganska enkelt att svara på. Antingen är regeringen beredd att tillåta det, och då är svaret ja, eller så är regeringen inte beredd att tillåta det, och då är svaret nej. Ja eller nej? För dem som ännu inte vet vad Norrbotniabanan är vill jag säga att det är en järnväg och en ganska viktig investering inte bara för norra utan för hela vårt land. Det finns stora råvarutillgångar i norra delen av landet, råvaror som vi vet under normala omständigheter är mycket efterfrågade i hela världen. De genererar arbetstillfällen samt exportinkomster för hela landet, och genom att också generera skatteintäkter utvecklas även vår välfärd. För att den basindustrin ska fungera, för att vi ska kunna få fram dessa råvaror, då vi befinner oss oerhört långt från våra huvudsakliga exportmarknader krävs effektiva transporter. Vi befinner oss dessutom i en klimatkris; jorden värms upp på grund av förbränningen av fossilbaserade bränslen. En omläggning av transportsektorn är därför nödvändig, och just järnvägen är framtiden. Det innebär effektiva och också miljövänliga transporter. Till detta kan läggas att vi befinner oss i en jobbkris. Alldeles för många människor i landet saknar ett jobb att gå till. Därför skulle investeringar i infrastruktur kunna vara ett sätt att generera nya arbetstillfällen. Det skulle lösa transportproblemen och miljöproblemen och också medföra att fler människor kom i arbete. Jag ser att det är många ungdomar som sitter på läktaren och lyssnar . För dem är det oerhört viktigt att de, när de är klara med sina studier, kan komma ut i arbete. Den här typen av viktiga investeringar kan fungera jobbskapande, så att fler människor har ett jobb att gå till. har allt färre människor ett jobb att gå till. Infrastrukturministern argumenterar att regeringen inte kan gå in i enskilda projekt och peka, och det vore inte heller bra, menar ministern. Jag kan konstatera att regeringen gjorde just detta. Regeringen valde att ge i uppdrag att titta på hur man kunde hitta gemensamma lösningar för ett antal vägprojekt, bland annat i , och . Det blev också en del i de beslut som fanns i budgeten. Om regeringen vill, och det är uppenbart att regeringen har en vilja när det handlar om vägar, kan den naturligtvis ta ett initiativ. I det sammanhanget vill jag passa på att påminna infrastrukturministern om att i valrörelsen var oerhört tydligt med att en borgerlig regering skulle fullfölja bygget av Norrbotniabanan. är vi där. ska det avgöras. Det finns dock alldeles för många tecken som tyder på att det vallöftet sviks. Det är mot den bakgrunden jag ställer frågan om regeringen, när nu regionen är beredd att göra en insats för att bygget inte ska bli försenat, är beredd att gå med på erbjudandet om förskottering. 37 Statsrådet (): Jag vill börja med att beklaga att inte vill lyssna på mitt svar. Svaret är jag upprepar det att det är som hanterar förskottsbetalningar och ansökningar. Det är också som söker beslut från regeringen. har inte lämnat in någon ansökan vad gäller Norrbotniabanan. Det är också logiskt, om jag nu ska beskriva det arbete som pågår, eftersom så sent som fattade beslut om ramarna för de kommande planerna, . har att tillsammans med de andra trafikverken och med regionerna komma överens om en gemensam plan som ska presenteras för regeringen . Det arbetet pågår tillsammans med och . Det ligger alltså en logisk förklaring i detta. Jag uppskattar oerhört det engagemang som nu visar för byggandet av vägar och järnvägar i landet. Om visat motsvarande intresse i regeringen, när Socialdemokraterna var ansvariga för budgeten, hade man kunnat skapa förutsättningar för finansieringen av de projekt som låg i de planer som många medborgare nu tror är på väg att genomföras. De är inte finansierade, och det vet , eftersom det mycket tydligt framgår av den proposition som Socialdemokraterna under sin regeringstid lade fram. När det gäller projekten , i och för sig mycket intressanta projekt, vill jag förtydliga hur det förhåller sig. och kommunerna lade tillsammans fram ett förslag till regeringen om hur man kunde medfinansiera och därmed hitta en ekonomisk lösning till förbifarterna och . Det har mycket riktigt också kunnat hanteras. Där finns det en medfinansiering, alltså ytterligare resurser. Detta har man löst genom att ställa sig bakom möjligheten att ta ut vägavgifter, eller rättare sagt broavgifter, med anledning av dessa projekt. 38 (): Norrbotniabanan är som sagt en viktig järnväg inte bara för norra delen av utan för hela vårt land och för våra möjligheter att utvecklas, få exportinkomster och skapa arbetstillfällen. Det är mot den bakgrunden jag ställt interpellationen. De signaler som kommer från är inte sådana som man kan känna sig trygg med. De tyder snarare på att man lägger hela investeringen av en välbehövlig järnväg i malpåse. Det är en järnväg som skulle behövas såväl för tillväxten och jobben som för klimatet och miljön. har inte fått de resurser som krävs för att kunna göra den typen av investeringar. har en förmåga att då och då glida tillbaka i oppositionsrollen och opponera mot den regering som fanns tidigare, den socialdemokratiska regeringen. I den här frågan är det inte lätt att göra det eftersom det var en socialdemokratisk regering som prioriterade järnvägen. Vi hade med Norrbotniabanan, och vi hade också anvisat resurser till den. Det är besynnerligt att jag ska behöva undervisa infrastrukturministern om hur finansieringen går till. Med undantag av de få projekt som finansieras via lån finansieras all infrastruktur ur varje årsbudget. Det är därmed upp till den sittande regeringen att prioritera. Den nuvarande regeringen har valt att prioritera skattesänkningar. Vi är nu uppe i skattesänkningar på ca . Det motsvarar ungefär 850 miljarder. Också det är en prioritering. Regeringen har gjort ett val, och säger man att det inte finns några pengar för den här typen av för framtiden mycket viktiga investeringar. Investeringarna behövs för att vi ska få bättre fungerande och mer klimatvänliga transporter och för att vi även i en lågkonjunktur ska kunna skapa arbetstillfällen så att människor har ett jobb att gå till. Det är sakförhållandet. handlar just den här specifika interpellationen om följande: När nu situationen är som den är och lämnar ifrån sig signaler om att det här utifrån de resurser som man har blivit tilldelad av regeringen inte verkar komma med, har regionen erbjudit sig att förskottera för att kunna fortsätta åtminstone projekteringen av Norrbotniabanan för att på det viset inte hamna alltför långt borta, så att järnvägen och hela projektet inte blir av. Det är mot den bakgrunden jag ställde frågan. redogör för att jag tillsammans med och de berörda kommunerna tog fram de här vägarna. Men nog var det väl ändå så, , att det också i botten fanns ett regeringsuppdrag att titta på ett antal projekt? Ursprungligen var det till och med fler projekt man skulle titta på. Till slut blev det de som jag redogjorde för.