prot · GX0952 · 2009-12-17 00:00:00 — Regeringen bedömer också att priserna kommer att stiga för privatpersoner. Låter detta som ett lockande alternativ? Men detta förslag är inte framtaget av den borgerliga regeringen och deras riksdagsledamöter för att göra det bättre för allmänheten i . Det är framtaget för att privatisera en verksamhet med statliga intressen kosta vad det kosta vill. Vi socialdemokrater avvisade regeringens proposition om avreglering av fordonsbesiktningen och avvisar nu denna proposition av samma skäl. För denna proposition tillkommer dessutom den borgerliga regeringens undermåliga beredning av ärendet som ett tungt vägande argument för avslag. I stället för den avreglering och utförsäljning som alliansen nu föreslår vill vi socialdemokrater se en striktare styrning av i syfte att öka tillgängligheten genom bland annat generösare öppettider och förbättrad service. Detta bör åläggas bolaget genom justeringar av bolagsordningen vid nästa bolagsstämma. Jag vill tacka kansliet för det utomordentliga arbete som man hjälper oss riksdagsledamöter med, och jag vill önska alla en god jul och ett gott nytt år. Med detta anförande yrkar jag avslag på propositionen och bifall till reservationerna. 37 (): Vi har tagit del av debatten om en omreglering av den svenska fordonsbesiktningsmarknaden. Vi ska nu fortsätta debatten om själva ägandet av . När vi pratar om är det ett myndighetsuppdrag som bolaget har när det gäller kontrollbesiktning av våra fordon i . Detta är inte ett bolag vilket som helst, utan det har ett tydligt myndighetsuppdrag. Det är ett bolag som har till syfte att kontrollbesiktiga fordonen så att de fyller trafiksäkerhetsbestämmelser vad gäller säkerhet, utsläpp av partiklar med mera. Jag har förgäves letat efter kritik mot nuvarande verksamhet. Är den dålig på något sätt, dyr eller ineffektiv? Eller slarvar de anställda vid besiktningarna? Ingenstans finns det belägg för att det skulle vara på det sättet. I jämförelse med de nordiska grannländerna som har en avreglerad marknad är det svenska systemet både billigt, effektivt och säkert och har nöjda kunder. Väldigt få trafikolyckor kan härledas till tekniska fel på fordonen. Detta bekräftas också av den rapport som har gjort på uppdrag av . Den enda slutsats jag kan dra är att regeringen sätter ideologin framför att ansvarsfullt äga och förvalta svenska folkets egendom. Handlar det bara om att förbättra tillgängligheten och servicen för fordonsägare är det bara att gå in och ändra i nuvarande bolagsordning. För att fullfölja sin strategi vill regeringen få ett öppet mandat att förändra ägarförhållandena i . Regeringen vill få möjlighet att minska eller öka sitt ägande samt tillåtelse att överlåta delar av eller hela bolagets tillgångar. Men, fru talman, så lätt är det kanske inte, eftersom staten äger tillsammans med åtta branschföreträdare. Det är statligt ägande och övriga ägare. Regeringens proposition ger inte någon vägledning, eftersom ägarfrågan inte utretts över huvud taget. Det enda man säger är att ägarstrukturen kan påverka marknadsreformens framgång. På vilket sätt då? Är det inte viktigt att kammarens ledamöter får klarhet i hur ägarstrukturen påverkar marknadsreformens framgång? Jag tycker det. Och varför har inte regeringen utrett den frågan innan beslut fattas? Det är ändå det som den utredning som ligger till grund för propositionen föreslår. Marknadsvärdet av uppgår till något mellan 1 och 1 ½ miljard kronor. Men det nominella värdet av samtliga aktier i bolaget är 40 miljoner. Frågan är vem som löser ut vem och till vilket pris. Det är skrivet i stjärnorna. Det ska bli en intressant diskussion att följa här framöver. Det finns en hembudsklausul som innebär att om någon av innehavarna vill sälja sitt innehav av aktier har de övriga aktieägarna möjlighet att köpa aktierna till det nominella värdet. Vi kan få en situation där staten för att kunna fullfölja sina intentioner tvingas köpa ut delägarna. Regeringen skulle i det scenariot ha socialiserat , vilket i sig är en intressant tanke. Regeringen kan inte klandras för att ligga på latsidan i frågor som rör svenska folkets egendom, nämligen de statliga bolagen. Det går ofta fort, och det blir fel. I detta fall har det inte gått fort. Ändå har det blivit fel. Jag yrkar bifall till reservationerna 1 och 2. Jag vill också passa på att önska samtliga ledamöter i näringsutskottet, kansliet, talman och presidiet här ett gott slut och en god jul. 38 PER (): Det finns ett amerikanskt ordspråk som är en ledstjärna för mig både i det privata och i politiken: If it aint broken dont fix it! Det vill säga om det inte finns något problem att lösa, försök då inte att hitta någon lösning på det! Om man följer den principen är det svårt att se varför regeringen nu väljer att avreglera fordonsbesiktningen. Vilket problem är det man tänker lösa? fungerar väl och är effektivt. Kunderna är mycket nöjda. I den senaste utvärderingen är av kunderna nöjda med verksamheten. Det är siffror som många privata och konkurrensutsatta företag bara drömmer om att komma upp till. Priserna på besiktning ligger i nivå med genomsnittet i . Den svenska bilparken har visat sig ha få fel som orsakar trafikolyckor. Delvis måste det bero på att man har en fordonsbesiktning som fungerar som den ska och som upptäcker de fel som annars skulle kunna orsaka trafikolyckor. Så vad kommer svenska folket att tjäna på en avreglering av bilbesiktningen? Det är upp till den politiska majoriteten i den här salen att förklara för väljarna och för oss i oppositionen. Tittar man på situationen i andra länder som har avreglerat, till exempel , ser det inte ut som om det är några positiva erfarenheter. I egen departementsskrivelse säger man att den finska marknaden karakteriseras av höga inträdesbarriärer, få aktörer, begränsad priskonkurrens, medelhög tillgänglighet och god lönsamhet för aktörerna. Det vill säga att det är en ganska dåligt fungerande marknad. Man säger också att den reform som man har genomfört i har medfört lägre effektivitet. Om man tittar på antalet registrerade personbilar per anställd har det sjunkit ganska kraftigt genom reformen. Är det en dåligt fungerande marknad med sämre effektivitet som regeringen och regeringspartierna vill se? Vad är det annars för förslag man tänker genomföra som gör att utfallet skulle bli annorlunda i än i ? Vi från oppositionens sida är också oroliga för att omregleringen av fordonsbesiktningen kommer att leda till högre besiktningspriser, framför allt i områden där utbudet är begränsat, det vill säga i glesbygd. Även här saknar vi förslag från regeringen som kan säkerställa att vi skulle få en likvärdig service i alla delar av landet. I andra länder ser man tydligt att priserna skiljer sig mycket åt efter en avreglering. Det blir ett mycket större prisspann. De högsta priserna finns i de områden som har lägre befolkningstäthet. Där är det svårare att få en lönsamhet i besiktningen. Tittar man på exempel från kan man se att priset för besiktning har gått upp från till . Det är alltså en tredubbling av priset. Man har infört en moms, men det förklarar bara en del av den prisutvecklingen. Det kan inte alls förklara hela. Även där kan man se att det har blivit ett mycket större spann och en dyrare besiktningsverksamhet. Även miljöeffekterna av den här reformen kan kraftigt ifrågasättas. I den tidigare debatten här har man från majoritetens sida talat om att koldioxidutsläppen skulle sänkas av en sådan här reform. Men i den beräkning som ligger till grund för ett sådant påstående säger man att man inte kan se några omedelbara effekter på miljön av den här reformen över huvud taget. Sedan har man en beräkning som är inslängd med mycket teoretiska resonemang omkring. Man utgår från att den geografiska spridningen av besiktningsstationer kommer att bli större. Det är inte alls självklart. Det är tvärtom mycket debatterat. Man konstaterar också att om man som många kunder gör utför flera ärenden som man besiktigar bilen kommer det inte att bli någon kortare körsträcka och därmed inga minskade koldioxidutsläpp. Trots att man har en mycket positiv beräkning av klimateffekten kommer man bara fram till att det skulle minska utsläppen med . Det är en femtontusendel av de svenska utsläppen. Det finns många viktigare åtgärder för att minska de svenska utsläppen än den här reformen. Det sätt som det här förslaget har tagits fram på förtjänar hård kritik. Vi ser att regeringen har valt att inte alls utreda ägandet av , trots att de konsulter som har tagit fram delar av förarbetena har föreslagit att man gör en sådan utredning. De skriver under rubriken aktiviteter för att förbereda en omreglering att det är viktigt att man ser över ägandeformen så att man före en avreglering får klart för sig hur marknaden kommer att se ut efteråt. Det har regeringen valt att inte ta hänsyn till alls. Regeringen själv konstaterar att ägarstrukturen kan påverka marknadsreformens framgång. Men det har uppenbarligen inte alls gjort att man har tänkt gå vidare med att utreda hur ägarstrukturen ska se ut. Om man nu vill genomföra en avreglering utan att utreda frågan i grunden ligger det nära till hands att se att det bara är rent ideologiska skäl som ligger bakom. Man vill inte ens utreda vilka konsekvenser det får. Om regeringen i någon slags ideologisk klåfingrighet vill minska offentliga verksamheter finns det andra som ligger mycket närmare till hands och som är mycket mer relevanta att privatisera. Ett förslag som jag tycker skulle vara mycket bättre är att privatisera SAS och sluta ha ett statligt ägande i den verksamheten. Det skulle leda till, tror vi, en mycket mindre risk för att skattepengar måste pumpas in i ett bolag som går väldigt dåligt. Det skulle dessutom kunna göra att flygmarknaden fungerar bättre i . Det är svårt att förstå varför regeringen har valt att fokusera sin energi på det här området, en marknad och en funktion som är väl fungerande i , i stället för att fokusera på det som inte fungerar. Med det vill jag yrka bifall till reservationerna 1 och 2. Jag önskar alla åhörare, ledamöter och tjänstemän en god jul och ett gott nytt år. 39 (): Det har varit en ganska lång debatt med trafikutskottets ledamöter om själva omregleringen av marknaden, och det ärende som vi har här nu är svaret på den fråga som fanns i konsultrapporten om att ägandet också är viktigt att se över. Det handlar om förändrade ägarstrukturer. Jag tänker inte säga någonting om själva omregleringen av marknaden som sådan, men det är någonting som faller nödvändigt och självklart ut ur detta. Staten äger sedan starten en majoritet, , av aktierna, och det finns tolv olika minoritetsägare. Det finns en hembudsklausul om någon vill gå ur. Om man ska göra en förändrad ägarstruktur handlar det självklart om en omförhandling först och främst med de andra tolv ägarna. De kan i sin tur ha olika intressen. En del vill gå ur för att de kanske vill bygga upp något eget eller vara parter i någon annan struktur. Andra kanske vill öka sitt ägande. En del kanske inte tycker att det är någonting man behöver vara kvar i längre när vi omstöper det hela. Det kan handla både om aktieägandet och om att ta över stationer och så vidare. För att kunna göra den här förändrade ägarstrukturen, och för att kunna göra en vettig ny struktur på det hela, måste regeringen ha ett mandat. Det går inte att sätta sig ned på sin egen kammare och rita upp en karta över hur man vill att det ska se ut när det till att börja med finns tolv andra parter inblandade. Detta är naturligtvis inte heller någonting som vi här i skulle ha möjlighet att ta ställning till ensidigt för statens del, och vi skulle inte kunna bilda oss någon allmän uppfattning om vad alla andra ägare tycker och ta ställning till hur det ska se ut. Det är därför som regeringen måste få ett mandat från att kunna sätta i gång den här processen. Det hade varit alldeles orimligt, utifrån de demokratiska principerna, om regeringen hade börjat gå in i olika typer av förhandlingar utan ett mandat för att sedan förelägga ett färdigt resultat av det hela. Därför behöver regeringen ha ett mandat både att öka och att minska statens ägande att öka det i förhållande till en part och minska det i förhållande till en annan och att kunna avyttra tillgångar som sådana som inte är aktier. En part kan inte ensidigt genom ett riksdagsbeslut som är bindande lägga fast hur den här omförhandlingen ska landa. Då ställs frågan här, i och för sig kanske rättmätigt: Hur blir det? Ja, utifrån den beslutsstruktur som finns är det inte möjligt att säga det . Vi är inte ensamma på banan, utan vi måste bestämma det här tillsammans med andra. Det här är återigen ett exempel på den krock som uppstår mellan å ena sidan demokratins principer om långsamhet, utredningar, öppenhet, kontroll över besluten och bindande riksdagsbeslut och å andra sidan de principer som gäller för företagandets villkor och samverkan med helt andra aktörer som inte ligger under vår beslutsmöjlighet, krocken mellan principer om affärsförhandlingar och den sekretess som sådana behöver föras under. För att kunna gå in i den här processen med ett mandat att kunna slutföra förhandlingar precis som de som sitter på klimatmötet behöver kunna komma dit och ha förhandlingsmandat behöver vi ge ett mandat från till regeringen att seriöst kunna gå in och föra dessa förhandlingar med de andra parterna för att förändra ägarstrukturen i AB . Därför yrkar jag bifall till förslaget i utskottets betänkande och avslag på reservationerna. Jag vill, som alla andra, önska kammarens ledamöter en riktigt god jul. Jag hoppas att ni hinner hem och skotta snö innan ni blir alldeles insnöade. Jag vill tacka utskottet för det fina samarbetet . 40 () replik: Det är riktigt att trafikutskottet har haft en diskussion i samma ärende, men det förhindrar inte att de här sakerna går intimt ihop med varandra. Jag har därför ett par frågor som jag tycker är relevanta i sammanhanget. Den första frågan lyder: Är det bra att man tar ett beslut som innebär att allmänheten/kunderna får betala ett högre pris? Det gäller både den enskilde och företagare, helt enkelt alla som använder den här tjänsten. Är det bra? Nästa fråga är: Är det bra att man inför ett system som ökar antalet myndighetsanställda och myndighetsutövandet? Det här gäller både den enskilde och företagen. Den tredje frågan, som jag vill ställa eftersom var inne på den, är: Är det verkligen bra att man avreglerar innan ägarstrukturen är klar? Att man inte har skrivit under ett papper eller gjort upp ett avtal kan jag ha viss förståelse för, men man borde ha kommit längre i de tankarna än att inte ha gjort någonting, som jag uppfattar det. Är det bra? 41 () replik: Om jag ska prata generellt om avreglering av marknader är det väldigt svårt att veta i förväg vilket resultatet kommer att bli på . Det vet vi från avreglering av ett otal antal marknader, beroende på hur skickligt man har lyckats utforma regelverken. Man lär sig mer och mer, förhoppningsvis, på många områden. Man kan inte veta det. Även om jag vet att det står att man gör olika typer av bedömningar går det inte att förutse den dynamik som kan uppstå. Det viktigaste är att dra den lärdomen. När vi avreglerade telemarknaden trodde vi att vi skulle få lite lägre pris på våra markeringar, men det är helt andra saker som har hänt, där avregleringen har haft sin del i händelseförloppet. För det andra gällde det antalet myndighetsanställda. Jag tycker inte att det är orimligt att det är myndighetspersoner som utför just myndighetsutövning. För det tredje gällde det ägarstrukturen. Jag tror att det skulle vara oerhört svårt att säga vad som händer bakom kulisserna. Vi får erkänna att det inte går att ange vilka diskussioner som redan har påbörjats och vad som kommer att hända. Innan villkoren för avregleringen av marknaden är klarlagda går det inte heller att gå in och föra någon sådan diskussion eller göra några skisser på hur ägarstrukturen skulle kunna förändras utifrån vad andra parter kan vara intresserade av. Jag tror att man måste inse att det här är två processer, och under de drygt som ligger framför oss fram till att själva reformen träder i kraft kommer nog mycket av det här att klarläggas. Jag tycker ändå att det i slutändan är så att vi från sida, om det här över huvud taget ska kunna fungera på ett vettigt sätt, måste ge och ägarenheten där ett mandat att kunna gå in i sakdiskussioner med de andra intressenterna. 42 () replik: Det sista innebär ju inte att man inte kan göra någonting annat också. Att man får ett mandat så att man kan slutförhandla och träffa ett avtal som är bindande är en sak. Men att ha sonderat terrängen och lagt upp olika modeller är någonting helt annat. Det kan man mycket väl göra innan. Det är inte enbart farhågor som står i den här skriften. Det är själva underlaget till det beslut som vi nu tar. Där har man alltså uttalat ett antal saker som jag tycker att man borde ha tagit hänsyn till innan man lämnade fram det förslag som vi har haft att ta ställning till. Varför ska man annars göra det, om man inte ska ta hänsyn till resultatet? Jag tycker att det är helt obegripligt. På den tredje frågan undvek att svara. Jag frågade inte om det var lämpligt att myndighetspersoner utövade myndighetstillsyn. Vad jag frågade var: Är det bra att man inför ett system som ökar antalet myndighetsanställda och myndighetsutövandet? Jag kan väl säga, delvis med min bakgrund, att regeringen själv har sagt att myndighetsutövandet ska minska inom ett antal områden, inte minst när det gäller kontakter med allmänhet och företag. Här blir det då tvärtom. Jag tycker att frågan är relevant från den synpunkten, för vi inom näringsutskottet har ju att följa den frågan. Och går det på tvärs, tycker jag. Frågan kvarstår: Är det bra? 43 () replik: Jag vill inte vara petig, men det var andra fråga. Jag tyckte att jag svarade på den, men han kanske inte är nöjd med svaret. Jag förstår att oppositionen är mer intresserad av att fortsätta den debatt som trafikutskottet hade i stället för att diskutera frågan om statens ägarroll. Prognosen är väl ganska god att reservanterna kommer att bli nedröstade om ett antal timmar, och då förstår jag att de är mindre intresserade av att diskutera det ställningstagande som blir följden av omröstningen, nämligen om staten ska ha majoritetsägande i ett bolag som från början inte bara är dominant utan har monopol på marknaden och hur avregleringen kommer att fungera. Om man går på reservanternas linje, avreglerar marknaden men har kvar staten som dominerande ägare i det bolag där staten äger , hur lyckad blir omregleringen då? Vi kan garantera att det inte kommer att fungera särskilt väl. För mig kommer det att fungera väl. Jag kommer inte att någon mer gång råka ut för att den utskickade tiden från visar sig krocka med en kammardebatt och när jag försöker boka en ny tid får jag körförbud en månad vilket har hänt mig ett antal gånger eftersom det är så länge man får vänta om man bor i . Det kan säkert bli fler aktörer i , men om hela omregleringen ska fungera, och framför allt fungera på ett dynamiskt sätt, måste man gå in och även förändra ägarstrukturen. Jag förstår att oppositionen inte vill diskutera det. Jag är ganska övertygad om att de inser allt detta men ändå vill hålla fast vid ett nej på den punkten. Jag vidhåller att oaktat vilka sonderingar som kan ha skett bland de andra intressenterna är det ingenting som de vill ha offentliggjort i detta skede. Regeringen behöver ett förhandlingsmandat för att kunna gå in och omstrukturera ägandet i . Utskottet har också påpekat att det inte bara kan handla om själva ägandet, utan att det också måste handla om att man avhänder sig stationer. 44 () replik: Vi kommer nog att fortsätta den här diskussionen. Jag vill ägna mig lite grann åt frågan om ägarstrukturen. I tidningen nr 34 kan man läsa att regeringen vill vara kvar som betydande ägare av AB ; det är vad jag tror att man syftar på. Det är ganska intressant med tanke på den hembudsklausul som finns i aktieägaravtalet och som reglerar förhållandena mellan de olika ägarna. Om nu regeringen vill vara kvar som betydande ägare innebär det att staten måste köpa ut de övriga ägarna. Jag har svårt att tänka mig att det nominella aktievärdet då kommer att ligga till grund för förhandlingen. Om man ska klara den delen kommer det att bli betydligt mycket dyrare än de 40 miljonerna. Det är ganska intressant om man betänker vad sade tidigare. I betänkandet sägs nämligen att en felaktig ägarstruktur kan medföra betydande kostnader för bolaget. Vidare sägs att regeringen gör också bedömningen att bolagets ägarstruktur kan påverka marknadsreformens framgång. Det är ett mycket intressant påstående, men jag förstår inte vad det betyder. Man får i den övriga texten ingen som helst vägledning till vad det innebär. , som är ordförande i näringsutskottet och regeringens företrädare i dessa frågor, kanske kan berätta för oss ledamöter vad ägarstrukturen får för konsekvenser för omregleringen. 45 () replik: Det är bra att vill diskutera ägandet, men som jag nu sagt är det helt meningslöst att spekulera i var man kan landa när man inte ens har kunnat påbörja förhandlingarna eftersom man inte haft något mandat att göra det. Det kan uppstå ett oändligt antal kombinationer. Att vara en betydande ägare innebär inte att man säger någonting om en procentsats. Vi vet inte vilka ägare som vill bli utlösta, vilka som kanske vill kvarstå, vilka som kanske vill öka sitt innehav i förhållande till att andra går ur, vilka som kanske vill byta sina aktier i mot några stationer. Det finns en uppsjö kombinationer av förändringar. Faktum kvarstår att om det görs på ett sätt som landar i en dålig kombination alla som kan lite om kombinationsteori inser att det finns många kombinationer och att vissa kan vara bättre, eller man bedömer dem som bättre är det egentligen helt meningslöst att stå här och spekulera om det. Hur skulle regeringen i en proposition ha kunnat redogöra för, utan namns nämnande, alla upptänkliga kombinationer, sådana som skulle kunna tänkas uppstå i en diskussion och senare i en förhandling? Det vore helt meningslöst. Det handlar om de principer som tog upp, och jag tror att han har både goda kunskaper och tillräcklig kapacitet att tänka sig olika scenarier för att inse att det skulle kunna landa i många olika varianter där en del vore sämre och en del bättre. 46 () replik: Det var roligt att höra att det är intressant vad jag tycker och tänker. Om jag hänvisar till den rapport som ligger till grund för förarbetena är man där ganska tydlig med att förorda att ägarstrukturen undersöks och utreds för att detta ska få ett lyckat förlopp. Det finns inte med i propositionen. Att då i kammaren ta ställning till förslagen känns inte alls bra. Jag märker att jag inte får svar på mina frågor om ägarstrukturen och vad den kan få för konsekvenser. Jag förstår det eftersom frågan inte är utredd. Jag ska inte tjata mer om det, för jag tror inte att det blir bättre med det. Om man går till det aktieägaravtal som ligger till grund för hur förhandlingarna senare ska gå till är det intressant att regeringen säger att staten ska vara en betydande ägare. Om man är en betydande ägare har man också stort inflytande över hur verksamheten ska utformas, och då är det även intressant hur man ska genomföra förhandlingarna. Varje ägare har givetvis ett intresse av att få ut så mycket som möjligt av en förhandling. Vad jag förstår ska regeringen återkomma till för att få genomföra ägarförändringen genom att köpa ut de övriga ägarna. Det är en intressant tanke som jag då troligtvis kommer att stödja. Hur tänker regeringen att det ska gå till? Man har i propositionen inte gett oss någon vägledning över huvud taget. Jag är väldigt intresserad av att få veta det. 47 () replik: Vi vet alla att när man är inne i affärsförhandlingar kan olika parter ha intresse av att torgföra sina förhandlingsbud och annat.