prot · GX0948 · 2009-12-11 00:00:00 — Det kan också vara så att man inte ger sig till känna, vilket är situationen för en hel del av dem som kallas papperslösa eller dem som är odokumenterade. Är det en grund för att få stanna? Det är också någonting som jag är intresserad av. Då har vi ett fjärde spår i migrationspolitiken. Jag tror att vi behöver föra en stor diskussion om detta framöver. Det innebär att vi rubbar grundfundamentet som handlar om rättssäkerheten och utlänningslagen i grund och botten. 45 () replik: I mitt förra replikskifte slängde ur sig en fråga till mig när jag inte längre kunde svara. gjorde samma sak med . Därför svarar jag först på fråga. Den handlade om detta att vi säger att domstolens beslut inte är korrekt. Vi säger inte att domstolarna inte följer lagen, utan det handlar om att praxis har bildats på ett sätt som vi inte har med i lagstiftningen. När vi antog den nya instans- och processordningen sade vi också att vi skulle ha en ny praxis. Domstolen skulle utgå från den nya lagstiftningen och inte från gammal praxis men har ändå använt sig av gammal praxis. Det har blivit ett glapp i den här övergången mellan den gamla lagen och den nya som vi inte riktigt känner oss bekväma med. När vi antog den nya lagen under den förra mandatperioden var alla partier överens om det. Vi sade också att vi skulle följa upp den. Vi flyttade egentligen bara över den gamla rakt av men den fick en ny instans- och processordning. Den översynen har gjorts, men den har tagit väldigt . Den kommer inte med några skarpa förslag. Redan på ett tidigt stadium såg vi att det fanns saker som vi inte kände igen. Det borde ha gått mycket fortare att komma fram till att det inte ska stå synnerligen ömmande skäl utan särskilt ömmande skäl till exempel. Det borde vi ha kunnat komma fram till mycket tidigare. Sedan vill jag också säga något till . Det är inte så att vi skapar en skuggekonomi någonstans där de fortsätter att leva här och tjäna pengar svart. Vi vill att de ska komma in i det vanliga samhället och betala skatt för att också ha rätt till sjukvård etcetera. hann jag inte ställa mina frågor. Du får väl prata lite. 46 () replik: Jag pratar så gärna här i kammaren. Det har varit väldigt få ärenden från oss här . Det är lite synd, men det blir väl fler diskussioner framöver. Jag kan passa på att slänga ut några frågor till . Jag lyssnade på ditt anförande. Mycket av det du lade kraft på var bedömningar som man gör i rättsapparaten utifrån den lagstiftning vi har. Vi kan inte direkt påverka de rättsvårdande myndigheternas tolkningar, utan det vi kan göra är att diskutera vilka förändringar vi behöver göra i lagen. Vi är hyfsat överens om att något har blivit fel med synnerligen ömmande skäl, och därför gör vi en översyn. Om vi ska vara konstruktiva i diskussionen och inte bara påpeka de felaktigheter som har begåtts utan också försöka stoppa kommande felaktigheter måste vi bli mer konkreta i diskussionen om vad som måste ändras för att det ska bli tydligare för rättsvårdande myndigheter, det vill säga domstolar och , hur de ska hantera detta. Synnerligen ömmande skäl är en sak som vi har kunnat identifiera. Finns det fler frågor som vill ta upp på ett konkret plan? Jag känner stor sympati när vi lyfter upp enskilda ärenden där vi tycker att det har gått fel. Vi tycker kanske att det har varit någon vansinnighet eller något sådant, men vi måste bli konkreta i hur vi ska hantera det. Emellanåt förtjänar att bli jagat av oss, men vi kan inte bara göra det, utan vi måste ta itu med vår bit här i kammaren. får gärna konkretisera det på ett antal punkter. 47 () replik: Det gör jag så gärna. Jag kan tala om för att vi har skrivit många motioner just för att påtala vilka konkreta förändringar i lagstiftningen vi vill se. Det kanske inte är så konstigt att jag utgår ifrån ett juridiskt perspektiv eftersom jag själv är jurist, precis som andra utgår från andra perspektiv på grund av sina bakgrunder. Översynen är faktiskt inte en proposition . Vi vet inte om det blir någon heller. Vi skrev en lång och väldigt omfattande motion med utgångspunkt i översynen. Där finns många förslag på förändringar som vi vill se. Dem får ni gärna rösta bifall till när de olika yrkandena kommer till utskottet och hit till kammaren. Så har det inte varit med de förslag som vi har lagt fram. Vi har lagt fram väldigt många olika förslag, och det gör vi nu också när det gäller skyddsgrunddirektivet. Där kommer också många förslag för att vi ska vara tydliga och inte luddiga och inte ge och domstolarna den osäkerhet i tolkningen av lagen som de upplever. De talar om för oss att vi inte är tydliga nog. Då ska vi inte fortsätta att vara otydliga, utan vi ska vara tydliga i vår framtida lagstiftning så att vi inte hamnar i de här situationerna. Jag vill ställa en fråga till dig om förvaren och kostnaderna för förvaren. har vi i inte någon gräns för hur länge människor får sitta i förvar. Jag hörde om en person som har suttit i förvar . Enligt återvändandedirektivet ska det vara . Det är , och sedan kan det vara en förlängning och ytterligare . Men vi har alltså personer som har suttit där . Vad anser du om det? 48 () replik: Jag kan svara rakt på fråga. Jag tycker att det är djupt allvarligt att vi inte har fått några tidsbegränsande regler. Tanken har varit att om man misstänker att en person kommer att avvika efter ett negativt beslut är det förvar som gäller fram till att man ska lämna landet. Jag är inte sen att kritisera detta. Jag har själv varit med om, bland annat i , att hjälpa människor ut som har suttit där månad in och månad ut helt utan skäl. Jag hjälpte själv en vietnamesisk kille som befann sig i trassel. Det gick inte att sända honom hem till , och han satt i . Det hände otroligt tragiska saker som vi kanske inte ska ta till dokumentationen, men de finns att läsa på Medborgarnas flyktingombudsmans hemsida. Jag tycker att det är bra. Med tanke på den grundläggande inställning som vi har i det här landet när det gäller rättsrespekten och när det gäller att man ska ha skäl att sätta någon bakom lås och bom tycker jag att det är synd att vi inte har fått de här tidsgränserna. är det ju egentligen EU som har varit den drivande kraften här. Jag välkomnar de gränser som kommer i direktiven, men jag tycker att vi borde ha haft dem tidigare. Det finns inga som helst skäl till att det inte har skett tidigare. Jag tror inte att det finns något parti här som har förordat det. Det här är någonting som jag är beredd att ta med mig direkt från den här diskussionen och fortsätta det arbetet. Har man fått beslut om att man inte får stanna i landet ska man avvisas med det snaraste. Man ska inte sitta månad in och månad ut eller, som i det fall du tog upp, i förvar i . Då har i mina ögon gjort sig skyldigt till ett ganska gravt frihetsberövande och ett brott mot den enskildes rättssäkerhet, trygghet och så vidare. Där kan vi nog vara helt överens. Vi kanske kan göra en överenskommelse med er. brukar vara en konstruktiv kraft i dessa och en del andra frågor. 49 (): Som vi vet rör sig många människor mellan länder och världsdelar och kanske mer än vad man någonsin har gjort. har det visat sig vara väldigt svårt eller i det närmaste omöjligt att beräkna eller detaljstyra hur strömmar av människor rör sig. Det har också visat sig katastrofalt genom historien att försöka isolera länder och bedriva en extremt nationalistisk politik. Invandring och utvandring hör ihop med ekonomisk utveckling, och de hör också ihop med frihet och demokrati. Därför har vi som är liberaler velat ha öppna samhällen som inte stänger in människor och inte heller stänger ute. Människor som kommer till gör det av olika anledningar. Det är människor som har drabbats av förföljelse och fruktansvärda lidanden som kommer. Det är ensamma barn som någon skickat iväg från fattigdom eller krig. Det är kvinnor som hotats till livet för att de vill studera eller arbeta. Människor kommer också för att de vill förbättra sina liv och få ett jobb som de kan få en inkomst av. Alliansen står verkligen till för att ska följa regler som säger att människor har rätt att få sina asylskäl prövade på ett rättssäkert sätt. Dessutom har en generösare definition av personligt skyddsbehov än vad de flesta andra länder har. ligger i topp bland EU-länderna när det gäller antalet asylgodkännanden även i absoluta tal och alltså inte bara i förhållande till vår befolkning. Det är ingenting att skryta om, för jag tycker att det är självklart att ska driva den politiken. Men alliansens regering har också tagit fasta på migrationens möjligheter i övrigt. Vi har ökat de lagliga möjligheterna att komma in i . har EU:s mest öppna och generösa regelverk för att avgöra vem som ska ges uppehållstillstånd i landet. Vi hade i utarbetandet av den lagen hjälp av medan däremot Socialdemokraterna och röstade emot att öka de lagliga möjligheterna att komma in i . Trots lågkonjunkturen har det nu kommit flera tusen människor som har fått ett arbete i . De har inte, som en del kanske tror, tagit jobb från svenskar, utan de har fått jobb där det saknas arbetskraft. Tvärtom har de räddat jobb för människor som bor i genom att deras insatser bidragit till ekonomisk utveckling. Den utlänningslag som antog 2006 som flera har hänvisat till här bygger på ett rättssäkert system med beslut i domstol och rätt till överklagande. Den första utvärdering av den nya lagen som kom visar att den nya ordningen har lett till ökad öppenhet, stärkt rättssäkerhet och ett större förtroende för asylprocessen. finns det alltså tillräckligt underlag för att konstatera att reformen i stort varit framgångsrik. är vi många som ändå varit bekymrade när man har hört talas om en del enskilda fall. Många av oss som generellt vill ha en human flyktingpolitik menar att det även finns inslag i den här processordningen och i lagstiftningen som kan utvecklas. Därför tycker jag som tillhör ett parti som är mycket engagerat i de här frågorna att det är glädjande att vi i alliansen redan har kommit överens om att göra vissa förändringar. Till exempel bör reglerna om det som kallas synnerligen ömmande skäl ses över, särskilt när det gäller barnen och barnens asylskäl. Jag brukar alltid säga att jag respekterar att det är domstol och inte politiker som ska avgöra beslut i de här frågorna, men jag tror att det är bra att vilja se närmare på vad lagen har lett till för praxis, om det har blivit annorlunda än tidigare och om det har blivit annorlunda än vad har avsett. Jag har blivit alltmer övertygad om att det finns fall där besluten inte stämmer med vad i alla fall jag tänkte mig med den här lagen, så jag är glad att vi får den här genomgången. Men jag ska vänta med att ge facit tills den är klar. Det blir alltså ett uppdrag att gå igenom detta. Vi är också överens om att om det visar sig att reglerna kring synnerligen ömmande skäl inte fungerar på det sätt som vi har tänkt oss ska det följas av ett uppdrag att ändra reglerna. Det är redan beslutat att det kommer att bli lättare för personer som fått avslag på sin asylansökan men har barn i att slippa göra långa resor för att åka hem till farliga länder och vara borta i månader för att få uppehållstillstånd. Den lagändringen genomförs . Vi är också överens om att diskutera och hänskjuta till en utredning om huruvida möjligheten att överklaga beslut i asylärenden ska öka. Utredningen menade att det var en intressant tanke, och vi har kommit överens om att ge i uppdrag till en utredning att se om Migrationsöverdomstolen ska få möjlighet att ändra i domslut och inte bara vara prejudicerande. Många klagar över att det går långsamt. Och det är klart att om det bara var ett parti som bestämde skulle det kanske gå fortare, men å andra sidan skulle det kanske inte bli lika bra och heltäckande, för vi har olika angreppspunkter på det hela. Men de här sakerna som jag har nämnt nu har diskuterats länge, och det var inga förändringar inom de tre områdena som jag nämnde nu synnerligen ömmande skäl, personer som behöver åka hem för att söka uppehållstillstånd och ökad möjlighet att överklaga under den socialdemokratiska regeringen. Det här med människor som måste åka hem för att söka uppehållstillstånd har gällt , så det är skönt att vi försöker göra en ändring på det . Ofta talar vi i debatten, och det har naturligtvis varit uppe också, om människor som är gömda eller papperslösa. Det handlar om människor som vistas i utan tillstånd. Det är människor som håller sig undan utvisning eller avvisning eller helt enkelt har kommit in i landet utan att någonsin ha ansökt om uppehållstillstånd. För mig och för är det en självklar utgångspunkt att i en lagreglerad migrationspolitik måste man också respektera ett nej. Annars är det ju rätt meningslöst att ha en lag. Den som inte har ett arbetstillstånd och den som inte har beviljats asyl ska lämna landet, och det ska naturligtvis ske på ett värdigt och respektfullt sätt från myndigheternas sida. måste pröva om det dyker upp hinder i form av hot, krig eller andra omständigheter och naturligtvis alltid vara öppet för att ställa in en utresa om situationen i mottagarlandet, hemlandet, ändras. Jag tycker att vi behöver följa det arbetet, men jag uppfattar att verkligen försöker utveckla sina rutiner för att få den kunskap de behöver. Det är jag engagerad i och tänker följa. Jag tror att vi har ett ansvar att verkligen följa att migrationsverk och myndigheter skaffar sig den information de behöver. De som stannar utan tillstånd i kan av naturliga skäl inte få alla rättigheter som en person som bor i har. Det har vi ju sagt här, och jag tycker att det är så. Är man här utan tillstånd kan man naturligtvis inte ta ett vanligt arbete och betala skatt. Man finns ju inte i den meningen. Men man finns ju som människa, och därför finns vissa grundläggande mänskliga rättigheter som man ska ha. Rätt till svensk subventionerad vård tillhör de rättigheterna. Rätt till skolgång för barn, som verkligen inte kan hjälpa vad deras föräldrar har fattat för beslut, är en annan. En utredning om det senare pågår redan. Det pågår däremot ingen utredning om rätt till vård, men glädjande nog har vi tagit ett steg som den socialdemokratiska regeringen inte tog , nämligen att vi har bestämt att en utredning ska tillsättas. Det tycker jag är bra, men naturligtvis tycker jag att det vore ännu bättre om den utredningen nu tillsattes. Jag väntar på den. Jag tror inte att rätten till vård skulle göra att folk blir mer benägna att komma hit och gömma sig och jobba svart och så vidare. Det finns bland annat FN-utredare som har menat att det inte alls leder till att fler människor invandrar illegalt. Om man däremot i övrigt gav alla tänkbara rättigheter som att rösta i kommunalval och det ena och det andra skulle det bli lite konstigt. Men rätten till vård för alla människor och rätten till skolgång för barn tror jag inte påverkar. Det är inget migrationspolitiskt instrument, enligt min uppfattning. Debatten om ensamkommande barn, för att byta ämne, satte fokus på att alla kommuner i måste hjälpa till för att ge barn och ungdomar som kommer ett tryggt boende i väntan på asylprövning och naturligtvis efter ett eventuellt uppehållstillstånd. Det satte också fingret på en öm punkt. Även om vi alla är vänner av det kommunala självstyret blev det uppenbart att det i längden är oacceptabelt att vissa kommuner inte tar det ansvar som andra tar. I den kommun som var aktuell, , dök det upp en väldig massa människor och grupper som inte alls delade kommunledningens uppfattning i den här frågan. I första hand är det naturligtvis bäst både när det gäller ensamkommande barn och när det gäller flyktingar i övrigt att man kommer överens och diskuterar utifrån kommunens förutsättningar. Men allra viktigast, tycker jag och , är att kommunerna måste veta att det inte går att bara säga nej . råder ingen brist på platser när det gäller flyktingar i övrigt. Beträffande ensamstående barn har regeringen, glädjande nog, även där tillsatt en utredning som bland annat ska titta på de lagliga möjligheterna att , och i sista hand, kunna vidta någon form av tvingande åtgärder mot kommunerna. Länderna i måste naturligtvis samarbeta för att få en gemensam flyktingpolitik. På det sättet kan fler människor få asyl, och det kan bli rättssäkra prövningar av ansökningar om uppehållstillstånd. Det så kallade Stockholmsprogrammet som regeringen i egenskap av ordförande för under detta halvår förhandlar om ser ut att bli framgångsrikt. Det är ett framtidsprogram som sätter upp en plan för vilka olika beslut man ska fatta . Viktiga inslag i det programmet är ett gemensamt system för asyl, så att människor blir bedömda på samma sätt, oberoende av var de söker asyl. Det handlar om solidaritet mellan EU-länderna, också i form av ekonomisk kompensation till länder som av en eller annan anledning tagit större ansvar eller har ett större tryck av inflyttning, och solidaritet med länder utanför EU. Vidare handlar det om ett gemensamt program om att länderna genom ska ta emot kvotflyktingar från flyktingläger. stöder verkligen regeringens arbete i den delen. Det är, som vi hörde tidigare, fråga om människor som inte har någon möjlighet att på egen hand ta sig till länder där de kan söka asyl. De lever i eländiga flyktingläger på olika håll i världen. Att få fler länder att samarbeta med FN för att hjälpa flyktingar till en säker situation i är något verkligen eftersträvansvärt. Ett gemensamt program för detta föreslås nu i Stockholmsprogrammet. har allt fler länder anslutit sig till det så kallade vidarebosättningsprogrammet, vilket är mycket glädjande. I Stockholmprogrammet talas också om en gemensam gränsbevakning, vilket inte är så konstigt eftersom vi har en gemensam gräns och en gemensam viseringspolitik. Det är dock viktigt att påpeka att asylrätten och frågan om mänskliga rättigheter har tydliggjorts på ett helt annat sätt än tidigare i motsvarande program. Vi kan tacka det svenska ordförandeskapet för att ha drivit de frågorna. När vi talar om migrationspolitik och olika svårigheter med den är det, som jag sade inledningsvis, lätt att glömma bort att migration mellan länder i grunden är någonting mycket positivt. Det är positivt eftersom det öppnar för nytänkande och utveckling. För och är det dessutom positivt för att vi kommer att sakna arbetskraft framöver. Därför har alliansen öppnat fler lagliga vägar in till , och därför driver regeringen frågan om att EU ska bli öppnare mot omvärlden. Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. 50 () replik: Jag blir lite fundersam, eller snarare nyfiken, när jag hör tala om synnerligen ömmande skäl. En utredning ska titta på om praxis har förändrats sedan den tidigare lagstiftningen, och om den har förändrats ska vi ändra formuleringen till särskilt ömmande skäl. När man går tillbaka till hur det var innan den nya lagen kom fanns redan då mycket kritik mot att de humanitära skälen tolkades oerhört snävt och strikt. Det hade blivit praxis. Det var inte lagstiftarna som direkt gett ett sådant uppdrag. De hade inte ändrat lagen för att den skulle bli striktare, men i praktiken hade den blivit väldigt strikt. Om det visar sig att det inte är striktare undrar jag: Kommer det då inte att bli någon förändring? Tycker vi, utifrån de fall vi ser, att det är okej att människor utvisas, trots att vi egentligen tycker att de har starka skäl att stanna? Vi borde alltså ändra lagstiftningen ifall vi tycker att det är för strikt enligt den nya lagen, men egentligen också enligt den gamla, för det var strikt även enligt den. Det är det lagstiftaren vill se framöver som ska vara grunden för den lagstiftning vi har, inte om den överensstämmer med något som bestämdes . Det är framtiden vi ska se till. Hur ser det ut för människor framöver? Är vi överens om den tolkning som blivit, dels av humanitära skäl, dels på grund av synnerligen ömmande omständigheter? 51 () replik: Det finns ännu inga direktiv eller formuleringar till hur ett sådant arbete ska se ut. Vi fyra i alliansen skrev en artikel om att vi var överens om att se över frågan. Där framhåller vi att man dels ska se hur praxis har utvecklats, och om den har utvecklats på annat sätt än vad tyckt ska man föreslå förändringar, dels ska man särskilt se hur exempelvis barns egna asylskäl tillvaratas. Där gäller samma sak; då är vi i gränslandet mellan om det stämmer med ursprungliga mening eller om vi på annat sätt anser att det fungerar dåligt. Jag hoppas att det ska bli en genomlysning av ifall det är nödvändigt, vilket jag är ganska övertygad om att det är. Hur det än är kommer vi att vidta åtgärder om det visar sig att det brister enligt det sätt som jag sade. 52 () replik: Jag tolkar det som att man kommer att titta framåt och se hur lagen ska vara utformad framöver, inte hur den såg ut för . Redan i samband med utredningen, som jag, och satt med i, togs frågan om humanitära skäl för att lagfästa praxis upp och vi talade om att barns egna asylskäl skulle lyftas upp. Det är därför bra att den frågan återkommer. och jag menade att det skulle stå särskilt ömmande skäl eftersom vi var rädda för att det vi gjorde skulle bli ännu striktare . Det är bra att ha historiebeskrivningen klar för sig. Låt mig även ta upp det som handlar om värdigt och respektfullt. Också menar att återvändandet måste ske värdigt och respektfullt. I en tidigare diskussion med migrationsministern, eller möjligen var det svar på en skriftlig fråga, sades att det finns en det ska gå till, att det ska ske värdigt och respektfullt. Ändå agerar man inte så. Hur ska vi komma till rätta med den praxis som har bildats på området återvändande? Vilka förslag har ? Hur går vi vidare för att återvändandet verkligen ska bli värdigt och respektfullt så att vi slipper se utvisningar som den till exempelvis eller till för inte så väldigt länge sedan? 53 () replik: Det är ett arbete som pågår. Jag uppfattar det så att lägger ned mycket tid och kraft dels på att ha kontakt med landet dit personen ska återvända just för att se att ett överlämnande kan göras på ett tryggt sätt, dels på att ge olika typer av stöd, även rent ekonomiskt, för att den som lämnar ska klara den . Sedan har vi en del fall där människor inte vill återvända utan försöker gömma sig och blir , kanske mot sin vilja, utvisade. Det är alltid svårt, men även det ska naturligtvis ske på ett så humant sätt som möjligt och med kunskap om vad som kan riskera att hända med personen som utlämnas. Vi kommer emellertid till en punkt där personen i fråga måste resa i väg trots att han eller hon inte vill. Om vi gav efter på den punkten skulle vi visserligen spara mycket pengar i budgeten, åtminstone tillfälligt, genom att avskaffa och slänga lagen i papperskorgen, men det är de flesta av oss inte beredda att göra. Jag var inte nöjd med det svar som gav i den förra repliken. Jag väntar fortfarande på att få höra vilka människor anser trots allt måste lämna enligt den lagstiftning vi nu har. Vilka grupper gäller det? Är det över huvud taget någon som måste lämna efter ett negativt beslut om asyl? har inte möjlighet att svara på det, men det kanske är möjligt att ta det i samband med något annat replikskifte. 54 (): I går hade vi en vacker luciakör som sjöng för oss nere i bankhallen. Men i den här debatten har inte julens budskap kommit in så mycket som man kunde ha hoppats med tanke på att migrationsfrågorna tangerar lite av detta tycker jag i alla fall. Men är jag väl lite en avvikare jag med, gissar jag. De som har lyssnat på mina tidigare inlägg kommer inte att bli besvikna. Jag kommer att fortsätta i samma tråkiga ton från . Jag hade avvikande uppfattning gentemot min historielärare när jag gick på folkhögskolan i . Han sade att historien inte upprepar sig. Jag har fortfarande en annan uppfattning än han har, för jag kan känna hur saker återkommer, omformade och i lite modernare tappning. har alltid värnat barn- och familjeperspektivet inom alla politiska områden.