prot · GW09134 · 2009-06-17 00:00:00 — Om vi djuplodar just detta förslag tror jag att hade helt rätt i den artikel han skrev , nämligen att dagens system har uppmuntrat till taktiserande. Man kan välja att göra andra saker, ligga lite lågt i gymnasiet och ändå klara sig igenom. Alla vet att de kan ha rätt att efteråt kräva att få gå igenom kurserna en gång till på komvux och därigenom höja sina betyg. Den frestelsen är rätt stor för många ungdomar. Vi vill i stället ha ett system där man anstränger sig och gör sitt bästa i gymnasieskolan för att nå så goda resultat som möjligt. Man ska ha många chanser att förbättra resultaten, och det har man också. Man kan tenta upp betyg, man kan söka in på högskoleprov, man kan söka utbildning en gång till om man är underkänd. Men det är inte rimligt, , att man gång på gång ska kunna läsa samma utbildning när man redan är godkänd. 57 Socialminister (): Går man vilse börjar man snart känna sig hemma. Var det inte det som hände Socialdemokraterna när köerna i vården blev det normala? Jag tror att många är medvetna om att svensk hälso- och sjukvård tillhör de allra bästa i världen, kvalitetsmässigt högtstående på område efter område, men många vet också att väntetiderna är alltför långa. Det är ett problem framför allt för alla dem som, ofta under värk och lidande, tvingas vänta på besked och behandling, för dem som betalar höga skatter för en vård som de inte får. Det är förstås även ett gigantiskt slöseri med mänskliga och ekonomiska resurser. Jag har det bestämda målet att få bort de orimliga köerna i vården. Därför har vi skapat en kömiljard. Enkelt uttryckt innebär det att landstingen belönas ekonomiskt om de lyckas i arbetet med att få ned vårdköerna. kunde vi presentera en halvtidsavstämning av vad som har åstadkommits. När de första mätningarna kom såg vi ett trendbrott. Det vi nu ser är mer än så. Siffrorna visar på mycket tydliga framsteg. har vi lyckats minska antalet köande personer med 54 000. Det är mer än en halvering av köerna. väntade 97 000 patienter längre än de som stadgas i vårdgarantin för att få träffa en doktor. var det 43 000. av socialdemokratiskt styre hände ingenting annat än att köerna växte. Vårdgarantin satt som en vackert broderad devis på landstingspolitikernas kontorsväggar. Det väcker onekligen frågan vad man egentligen vill med politiken. Engagerar man sig för att man vill göra livet lättare för människor eller är man för lojal med systemet? I sjukvården arbetar kompetent personal som inget hellre vill än att bota och lindra. Anställda inom vården gör heroiska insatser för sina medmänniskor. Det är de av oppositionen rosade och omhuldade sjukvårdssystemen som i praktiken hindrat sjukvårdspersonalen från att göra sitt jobb. Hindren har kommit från politiker som tror att allt här i livet handlar om budgetanslag och minutiös styrning, inte om att frigöra kraften hos den personal som bara vill ha rätt förutsättningar för att kunna göra sitt jobb. Kömiljarden är en del av det arbetet. Jag kommer inte att ge upp förrän vi sett till att vi kan leva upp till vårdgarantin. Förra gången vi diskuterade den här frågan i kammaren talade jag om vårt arbete för att stärka patientens ställning. Jag sade att vi prioriterar patienten framför systemen. invände och hävdade att patienten och systemen är samma sak. Det är förstås ett mycket avslöjande uttalande. Min fråga till blir därför: Hur kan det komma sig att denna er syn inte ledde till annat än av växande köer? Försök förklara det. Ni har trots allt träning av dimridåer och bortförklaringar. För fjärde gången har vi lagt ett Europaparlamentsval bakom oss. Oavsett vilka resultat vi har kunnat notera för våra partier kan vi konstatera att det fanns två positiva trender. För det första: Valet handlade om sakpolitik. Det handlade inte längre om för eller emot EU. Det handlade om vad vi vill med det EU som vi har. Vi hade också en bättre valdebatt . För det andra: Valdeltagandet ökade, precis som jag och andra förutspådde. De olyckskorpar som trodde på sämre valdeltagande fick fel, och väl är det. Kanske stödde dessa två saker varandra, och i så fall är det naturligtvis ett hälsotecken för svensk demokrati. Under valrörelsen fördes en intensiv debatt om upphovsrätten på nätet och om människors integritet. Det är viktiga frågor. Svenska folket kunde förära med ett nytt parti. Det är ett parti som inte finns företrätt i och vars uppfattningar om upphovsrätten vi kristdemokrater inte delar. Men frågan är viktig, och därför vänder jag mig till de trendkänsliga som enligt uppgift håller på att vända i frågan. Det är säkert uppiggande och roligt att sälla sig till en ungdomlig rörelse av uppkäftiga nätproffs, men har vi inte, , ett större ansvar än så? Vi måste se till realiteter och konsekvenser. Om Socialdemokraterna inte tycker att upphovsrätten ska gälla på nätet undrar jag hur man då kan försvara en annan form av upphovsrätt, nämligen patentskyddet. Eller är det bara kulturarbetarna som inte ska få betalt för sitt skapande i Socialdemokraternas ? Om man även ifrågasätter patentskyddet blir frågan vad det skulle innebära för den forskande läkemedelindustrin att inte längre ha ett patentskyddat forskande. Vad skulle det innebära för framtidens sjukvård? För mig som socialminister är det uppenbart att det skulle resa enorma problem och sätta möjligheterna till att utveckla vården på spel. Kan du, , förklara hur ni tänkt, för det är väl inte så att ni ser till den politiska trenden först och de faktiska konsekvenserna sedan? Ett sådant beteende har ett namn. Det kallas för populism. Ingen är oberörd av den svenska krisen. Vissa har påverkats långt mer än andra, men jag tror att alla känner av den. Svensk ekonomi är väldigt exportberoende och därmed beroende av utvecklingen i omvärlden. När de ekonomiska aktiviteterna avtar påverkar det mer än andra länder. Om det beställs väsentligt färre Scanialastbilar uppstår det problem vid fabriker. Färre personer behövs i produktionen, människor drabbas när de förlorar jobben, och det offentligas kostnader ökar som skatteintäkterna minskar. Vi ser nu ett och annat ljustecken, men ingen kan med säkerhet säga när det vänder eller hur djup krisen kommer att bli innan det blir bättre. Då är försiktighet en dygd. I den svenska debatten har oppositionen visat sig vara mer än villig att satsa stort med hjälp av pengar som inte finns. Här råder inga begränsningar eller avvägningar. kunde vi konstatera att gav ett positivt omdöme om krisbekämpning väl avvägda åtgärder, enligt referaten. Deras bedömning kan inte tolkas som annat än ett starkt betyg till den svenska ekonomiska politiken. IMF underkänner de idéer som är oppositionens. Man betonar att oppositionens förslag skulle innebära ett stort risktagande och knappast ge några positiva effekter. Jag och har ingen annan avsikt än att fortsätta att ta ansvar i en svår tid. Livet är lyckligtvis inte bara IMF-rapporter. Det är ett program där folk får uppträda inför en jury som bedömer deras färdigheter i precis vad som helst. Och vem kunde tro att vinnare skulle bli en person med samma förmågor som de rödgröna? Det blev nämligen en trollkarl. Det var en fullt normal trollkarl med precis samma utrustning som oppositionen, en trollerilåda med trollspö och allt. Jag tycker att de rödgröna förtjänar en eloge för sina uppträdanden under riksdagsåret. Hur har de inte lyckats blanda bort korten? Hur har inte pengar som inte finns plockats fram ur öronen på de rödgröna? Hur har inte små överraskningskaniner hoppat upp ur hatten och glatt sprungit runt i form av stödpaket, bluffprogram och framtidsvisioner? Det enda de inte har lyckats med är själva trollspöet. har försökt trolla bort ekonomiska realiteter. har försökt trolla bort hammaren och skäran, och har försökt trolla bort . Men tack ska ni ha, det har varit ett underhållande riksdagsår! 58 () replik: har snart trollat bort alla väljare, skulle man kunna tillägga. Jag skulle vilja ställa en fråga utifrån en rubrik på förstasidan i . Jag ska läsa upp den, och sedan ska jag ställa en fråga. Rubriken är: Svårt sjuka en dålig affär för vårdcentraler. Ingressen lyder så här: Jakten på intäkter får vårdcentraler i att ta in patienter som egentligen inte behöver gå till doktorn. Patienter med lindriga åkommor är vinstgivande för vårdcentralerna. Besöken går fort och kostar inte mycket i provtagningar. sade vi åt dem att bädda ned sig med en god bok. är dagordern att ta hit patienterna, säger en erfaren distriktsläkare. En svårt sjuk patient däremot som behöver både längre samtal med doktorn och dyra medicinska undersökningar kostar mer än vad ersättningen ger. Dessa besök blir en förlustaffär. Om svårt sjuka beskrivs som en dålig affär för vården vänder det sig i magen och gör ont i hjärtat på väldigt många här. Min fråga till är: Är det inte dags att ingripa nu? Om det är vård efter behov och likvärdig vård som ska gälla, går det verkligen ihop med det moderata Vårdval ? 59 Socialminister () replik: Man kan fråga sig om förbereder en alternativ karriär eftersom hon nu tar upp en fråga som hör hemma i i och inte i riksdag. Men jag ska ändå gärna ta den här diskussionen. Vad som har hänt i är att vi förändrar vården på ett sådant sätt att tillgängligheten ökar. Färre människor behöver vänta på den vård som de har rätt till färre människor i stort lidande behöver stå och vänta. Vi har fått en vård som är mer tillgänglig. I har det öppnat många nya vårdcentraler, ett 20-tal, också i områden som är tuffare än de som har det allra bäst i . Det har inneburit att fler människor har kunnat komma till i vården. Fler människor kan möta läkaren och få den behandling som de alltför länge har väntat på. Detta innebär inte att allt är komplikationsfritt och enkelt. Det finns säkert saker och ting som man måste skruva på här i för att se till att man har system som möter människors behov på bästa möjliga sätt. Men det dramatiska som har inträffat är att fler människor får vård. Människors upplevelse av vården är faktiskt bättre och starkare nu än den har varit tidigare. Människor upplever att vården har förbättrats. Det innebär inte att vi är utan problem. Problemen ska vi ta itu med och hantera antingen det handlar om situationen på riksnivå eller om den i . En del av de här frågorna hör hemma på landstingsnivå, och jag är säker på att man för debatten i . 60 () replik: Jag gillar fria vårdval, men jag ogillar djupt orättvisor i vården. Min poäng var att med den fria etableringsrätten riskerar Vårdval att komma till ett landsting nära alla medborgare i . Genom den stora andel av befolkning som bor i blir sjukvårdspolitiken i av intresse också för riksdag. Jag är väldigt glad över att köerna kortas. Många landsting har också lyckats väldigt bra. Det gäller att hålla i den utvecklingen. Därför är jag också djupt oroad över vad bristen på stöd till landstingen kan innebära. Leder uppsägningar av vårdpersonal till att det blir tuffare att klara detta i många landsting? Det är också ett ansvar som ligger här och hos socialminister . Men frågeställningen är fortfarande: Är de effekter som Vårdval har för svårt sjuka acceptabla? Är det något som är beredd att ingripa mot i den meningen att den fria etableringsrätten måste förändras? Annars sviker man. 61 Socialminister () replik: säger sig vara för det fria valet för patienter, men hon förbehåller sig rätten att säkerställa att det är politiker som avgör vad patienterna har möjlighet att välja mellan. Därmed blir det fria valet inte ett fritt val mellan olika aktörer, utan där ska politiker bestämma om man får starta verksamhet, även om man har de kvaliteter som fordras. Jag tror på att stärka patientens ställning. Jag tror på att öka möjligheten att möta patienternas behov. Det centrala i den fråga som tar upp är ersättningssystemen. Det är tekniskt, men det handlar om hur man sätter ihop den ordning som gör att man får ersättning till vårdcentralerna. Där har varje landsting en viktig uppgift att följa upp och justera om det behövs, så att man möter människors behov. Vårdvalssystemet har kommit för att stanna. Det säkerställer en bättre vård, framför allt för de patienter som har fått vänta alltför länge i Socialdemokraternas . 62 () replik: Jag vill gratulera . Ni har lyckats. ökar socialbidragen explosionsartat i landets kommuner. väntas kostnaderna för socialbidrag öka enligt Akademikerfacket . När socialbidragen ökar trängs välfärden undan. Det är där som kostnaden utkrävs för era skattesänkningar för högavlönade. En tredjedel av löntagarna står utanför a-kassan. Det har ni lyckats med genom höjningar av avgifterna och försämringar av försäkringen. räknar med att 30 000 personer kommer att utförsäkras från sjukförsäkringen . Det har ni lyckats med. Enligt beräknas ungdomsarbetslösheten öka till 2010. Det här visste ni naturligtvis om. Ni har försämrat för sjuka och arbetslösa, och ni visste naturligtvis att effekten skulle bli att fler utförsäkrades och färre fick samhällets stöd. Och när ni nu sitter med armarna i kors medan krisen slår igenom i välfärden i kommuner och landsting vet ni naturligtvis att det leder till ökad arbetslöshet, som ytterligare ökar bördan på a-kassan och kommer att slå igenom i ökade socialbidrag . Regeringen säger sig prioritera välfärdens kärna och planerar för 25 000 färre anställda i offentlig sektor . Det står i egen vårproposition. Tillsammans med de varsel som läggs i privata verksamheter leder detta naturligtvis till ökad arbetslöshet och i förlängningen till att ännu fler tvingas söka försörjningsstöd. Därmed kommer också antalet barn som växer upp under fattiga förhållanden i att öka. Det sambandet är väldigt tydligt. Det här visste naturligtvis om. Det måste kanske till och med ha varit syftet med de politiska förändringar som han har varit med och beslutat om. Grattis, , ni har lyckats! 63 Socialminister () replik: Låt mig först gratulera till att sannolikt vara den debattör som är minst synkad med de ämnen han tar upp. Han har med ironisk underton gratulerat till vårdval som har lett till att fler människor har fått vård. Han tar upp och med ironisk underton gratulerar till sådant som har att göra med kunskapsområdet i skolan när vi har en regering som har vänt decennier av socialistisk utbildningspolitik till att bli mer inriktad på kunskap. tar upp frågan hur förändras när vi går in i eller befinner oss i en kris. Det är möjligen överraskande för , men för de allra flesta människor är det nog självklart att om intäkterna minskar dramatiskt får det konsekvenser. Så är det för hushållen. Så är det för oss som personer och till och med i politiken. Men verkar leva som i en drömvärld där man lämnar de ekonomiska realiteterna och tror att man i en situation när intäkterna dramatiskt minskar kan vräka på trots att man inga pengar har. har aldrig någonsin behövt ta ansvar i en tuff situation, utan man har bara kunnat vräka på utan att få plus och minus att gå ihop. Men det är tyvärr så, , att när vi går in i en djup ekonomisk kris, kanske den tuffaste sedan depressionen, får det konsekvenser i svensk ekonomi. Det gäller för oss att agera klokt för att se till att den här krisen blir så kortvarig som möjligt, att göra rätt insatser för att djupet inte ska bli så stort och se till att står berett att när det vänder ta fart i den utvecklingen så att människor står väl rustade. Och det är det som vi gör. 64 () replik: bevisade just med sitt inlägg att ni var väl medvetna om att de minskade inkomster som skattesänkningarna leder till också skulle få konsekvenser. Minskade intäkter leder till konsekvenser. De konsekvenserna ser vi . Vi ser dem i form av att antalet utförsäkrade från sjukförsäkringen ökar. Vi ser att antalet arbetslösa som inte är berättigade till arbetslöshetsunderstöd ökar. Vi ser att socialförsäkringskostnaderna ökar. Vi ser att antalet arbetslösa i kommuner och landsting ökar. Vi ser att kurvorna pekar nedåt. Människor mår illa, och det är konsekvenser av den politik ni har fört. Därför är min gratulation naturligtvis väldigt välfunnen. Ni visste ju att dessa konsekvenser skulle följa. Annars skulle ni inte ha genomfört detta. Annars skulle ni inte ha sänkt skatten allra mest för dem som tjänar mest. Annars skulle ni inte ha genomfört de systemförändringar som leder till att klyftorna i samhället ökar. Ni vill ha ett nyliberalt systemskifte, och ni är på väg att lyckas. Det är detta jag gratulerar till. Men det kommer att ta slut, . I valet ska vi se till att i stället skapa rättvisa och solidariska förhållanden. 65 Socialminister () replik: Det som haltar i det här resonemanget är förstås det faktum att fler har jobb med regeringens politik än vad man hade haft med politik. Fler människor har arbete och kan försörja sig själva. Det andra är att människor har mer pengar än vad de skulle ha med politik, för politik går ut på att man ska höja skatterna. Skulle det då bli fler eller färre som får gå till socialförvaltningen, ? Jag är rätt säker på att det skulle vara fler som fick gå till socialförvaltningen om politik skulle gå igenom, dels för att de skulle få betala mycket högre skatter, dels för att färre skulle ha arbete i . Den politik som vi för gör inte att vi löser alla problem. Problemen finns här. Problemen måste hanteras. Vad vi kan göra är att efter bästa förmåga lindra nedgången och försöka göra den så kortvarig som möjligt. Men det går inte att önska bort krisen. Den finns här. Vi måste jobba med den för att se till att göra den så kortvarig som möjligt. 66 (): I utspelas nu scener som visserligen ibland är förfärliga det brutala våld som slår ned demonstranternas rättmätiga krav på en demokratisk utveckling är naturligtvis svårt att bära. Men finns där hopp om förändring, hopp om att vi äntligen skulle kunna se en mer demokratisk utveckling i . Därför är det nu viktigt att vi i omvärlden ger allt stöd till kvinnokämparna, till fackföreningsaktivisterna och till demokratiförkämparna i , att vi på alla sätt visar att vi inte accepterar det förtryck som alltjämt fortgår och att vi inte anser att ett utan demokrati har en självklar plats i världssamfundet. (Applåder) Tack så mycket! I finns det fler länder. nämnde , premiärminister, ordet stat i samband med de palestinska kraven på en rättvis fred. Men detta var ingenting i närheten av en stat. Det som beskrev var ett palestinskt getto under överhöghet. Därför är det viktigt att vi också där är tydliga och ställer krav, samma krav på som vi ställer på de palestinska företrädarna, nämligen: Acceptera en tvåstatslösning på rättvisa och demokratiska grunder! Se till att upphöra med all terrorverksamhet, inklusive den vardagliga terror som drabbar palestinier på och i ! Se till att öppna gränserna till ! Se till att upphöra med krigsaktivismen! Se till att respektera ingångna avtal! Det finns tyvärr styrande i och en del palestinska företrädare som inte uppfyller dessa krav. Våra krav på dessa båda parter är tydliga. Freden måste vara första prioritet och inte, som beskrev det i sitt tal, tredje prioritet. Det här är de viktigaste frågorna just nu internationellt. Det finns många sådana. Men även här hemma ser vi krav på förändringar. Det är berättigade krav, eftersom den här högerregeringen håller på att lyckas. Det är därför som kraven nu kommer på att man ska byta regering och byta politik. Vi behöver nämligen någonting annat. Vi behöver någonting väsentligt bättre. Vi behöver en politik för jobb och sysselsättning i stället för den politik för arbetslöshet och nedgång som denna regering står för. Då krävs det att man inte sitter med armarna i kors och väntar på att krisen ska gå över utan att man använder politikens verktyg för att förändra människors verklighet. Och krävs det stora infrastruktursatsningar, stora investeringar i järnvägsbyggande, i ny energi, förnybar energi, i nya transportlösningar, i ny förnybar miljöteknik. Men det behövs också stora investeringar i bostadsbyggande som gör att vi kan bygga bort den bostadsbrist som finns i hälften av landets kommuner och som ungefär tre fjärdedelar av landets invånare upplever. Vi behöver en välfärdspolitik som inte späder på arbetslösheten ytterligare genom att uppsägningar och varsel också läggs i kommuner och landsting, så att lärare tvingas gå hem, så att sjuksköterskor tvingas gå hem, så att undersköterskor tvingas gå hem, så att förskollärare tvingas gå hem. Vi behöver mer av välfärd, inte bara för att bekämpa arbetslösheten utan också för att välfärden är viktig för att skapa ett rättvist samhälle. Och vi behöver rättvisa därför att de rika som tjänat mest på denna regerings skattesänkningar använder väldigt liten del av sina skattesänkningar till konsumtion. De använder sina skattesänkningar till att spara, betala av på lån eller köpa aktier. Det är inte så väldigt många nya jobb som skapas på det sättet. Om däremot de arbetslösa och sjuka, de lågavlönade som har alldeles för lite , inte minst pensionärerna som har drabbats av straffbeskattning av den här regeringen, och de studerande som inte har fått ett öre i höjning av sina studiemedel skulle få lite mer vet vi att de pengarna direkt skulle gå in i konsumtion av varor och tjänster. Därmed skulle efterfrågan på nya jobb öka. Vi behöver också en ny politik för en välfärd som inte drivs av vinstintressen, en välfärd som är byggd på människors behov av att känna trygghet i livets olika skeden. Detta innebär att människor känner att vi tillsammans kan se till att den som drabbas av olycka, arbetslöshet eller sjukdom efteråt kan komma ut med bra förutsättningar för att gå vidare i livet. Detta ska kunna ske utan privata försäkringar och utan att man ska behöva betala sig förbi köer. Det ska vara en rättighet. Vi bygger upp detta skattefinansierat av det enkla skälet att vi vet att det nästa gång kan vara vi själva som drabbas. Nästa gång kan det vara vi som behöver den hjälpen. Och även om vi aldrig någonsin behöver utnyttja den hjälpen har det varit förnuftigt att bygga ett samhälle där vi ställer upp för varandra och där de som är i svårigheter får stöd. Då kan inte vinstintresset få ta plats inom vare sig vården, omsorgen eller skolan, där vinstintresset nu exploderar. Enligt Rapport har fem av sex aktiebolag som driver friskolor gått med vinst, och det är inte små vinster. Sammanlagt hade de 300 bolag som driver friskolor en omsättning på , och vinsten var drygt en halv miljard. Det är våra skattepengar. Ni slösar med våra skattepengar. De går rakt ned i aktieägarnas fickor. Det ni säger att ni inte gör när det gäller och gör ni när det gäller utbildningsverksamhet i privat regi. Ni slösar bort våra resurser som i stället kunde ha använts till fler anställda inom skolan. Vi behöver en ny politik också för att ifrågasätta de nyliberala dogmerna om privatiseringar och avregleringar som alltings välsignelse. Vi måste ifrågasätta marknadsstyrda lösningar och i stället säga: Vi behöver mer av demokrati, mer av påverkan från människor som lever i vårt samhälle, mer av möjligheter att utforma system som faktiskt skapar rättvisa och solidariska villkor. Vi behöver förbättra socialförsäkringarna, inklusive a-kassan, av det enkla skälet att vi vet att människor som drabbas behöver trygghet för att kunna ställa om. Den omställningen behövs än mer i tider av ekonomisk kris . Vi behöver en tandvårdsreform värd namnet, inte det fuskbygge som har stått för, utan en tandvårdsreform som gör att människor har råd att gå till tandläkaren, även de som inte har så mycket pengar. Vi behöver bekämpa hemlösheten och bostadsbristen. Där står den här regeringen helt naken. Vi kräver ett nytt bostadsinvesteringsstöd som bara ska utgå när bostadsbyggandet leder till att man uppfyller hårda miljökrav och låga hyror. Vad vi behöver är hyresbostäder som även de lågavlönade och framför allt ungdomar kan efterfråga. Framför allt behöver vi en helt ny klimat- och miljöpolitik. Vi behöver en politik där man inser att det inte kostar att ställa om. Det är lönsamt för ett samhälle att ställa om.