prot · GW09131 · 2009-06-12 00:00:00 — sitter i utrikesutskottet och jobbar med säkerhetspolitik. Men jag skulle ändå vilja ställa några frågor. hade läst våra reservationer, vad jag förstod, bland annat om hemvärnet. Då vill jag ställa en fråga till . Vi skriver så här: Vi anser att hemvärnets ekonomiska resurser inte får användas som en budgetregulator när det ska sparas. Organisationen bör därför få ett eget budgetanslag. Vi tycker att det är viktigt att hemvärnet i fortsättningen inte används som en regulator i försvarets besparingsiver. När man gör någonting drar man in på hemvärnet. Det är enklast att ta det där. Det märks minst. Det bidrar kanske också till det som har påtalat, nämligen att det så att säga bara är 13 000 som har gjort sina utbildningar, det vill säga de repetitionsövningar eller vidareutbildningar som man ska göra när man inkallas kanske på grund av att det inte har funnits pengar därför att Försvarsmakten har tagit pengarna ifrån hemvärnet, lagt dem på andra ställen och gjort en bedömning utifrån det. Min konkreta fråga, , är: Skulle tycka att det vore rimligt att hemvärnet såväl som andra hade sitt eget budgetanslag och kunde förfoga över det självständigt ? 23 () replik: Jag vill bara konstatera att jag är glad över att den här kammaren och utrikesutskottet liksom försvarsutskottet har en bred samsyn när det gäller den militära alliansfriheten, för det är grunden för vår säkerhetspolitik, och den ligger fast. Beträffande frågan om de frivilliga försvarsorganisationerna och hemvärnet eller de nationella skyddsstyrkorna har jag, fru talman, lite svårt att se att ett särskilt anslag skulle vara det viktiga för de nationella skyddsstyrkornas framtid. Det handlar, tycker jag, lite grann om den gamla försvarspolitiska synen: Vi bygger en mur så löser vi problemet! Vi stänger ute dem som vill dra in. Men vi har väl sett, fru talman, många exempel på anslag som har funnits i våra budgetar som har förändrats . Själva anslagsposten i sig innebär ju inget skydd. Det handlar om vilja. Från vår utgångspunkt finns det en tydlig vilja att ta fasta på, värna och utveckla de nationella skyddsstyrkorna, hemvärnet. Det centrala är att tydliggöra uppgifterna och se till att det ökar i betydelse. Om uppgifterna förbättras och förtydligas kommer också fler att söka och vara intresserade av att delta. Det tycker jag, fru talman, är det viktiga. Det är också viktigt att få den här insatsen, som har beskrivits så tydligt av , över hela landet. 24 () replik: Lite raljant skulle man kunna säga att i så fall hade bara behövt anta budgetramarna, och sedan kunde regeringen själv ha bestämt vad som skulle gå till socialförsäkringar, till pensioner, till arbetsmarknadsutbildningar och så vidare. Då skulle ju inte behöva lägga sig i det. Det är på ett lite raljant sätt jag säger så, . Det är väl självklart så att om ska kunna påverka budgetanslaget är det här vi gör det genom att vi säger att x kronor ska läggas på det eller det budgetanslaget. Då kan inte regeringen flytta de pengarna mellan anslagen. Det säger är att inte ska lägga sig i hur mycket pengar hemvärnet ska ha. Men ska vi lägga oss i hur mycket pengar försvaret ska ha? Det är faktiskt det som det handlar om. Det är viktigt för inflytande och makt att kunna påverka där, och då tycker vi att det är rimligt när vi nu har sett under och inte minst hört det från hemvärnsmän och -kvinnor att pengarna dras över till den allmänna försvarsverksamheten. Det kan kanske finnas skäl för det, men man ska inte kunna göra det så där godtyckligt utan det är genom ett riksdagsbeslut det ska ske. Vi säger också att vi tycker att det är viktigt med frivilligorganisationerna. Därför är det förslag som regeringen lägger om att ta bort stödet till organisationerna och förändra det viktigt. Vi tycker inte att man ska göra det just av det skälet företräder ett folkrörelseparti att folkrörelserna i är så oerhört viktiga för att skapa en bred förståelse för det som inte minst vi i politiken sysslar med, och samma sak är det med alliansfriheten och så vidare. Nästa fråga är: Vore det inte rimligt att man ändå behöll de pengar som frivilligorganisationerna har? Det är väldigt små pengar, och de borde faktiskt vara kvar för att frivilligorganisationerna ska kunna fortsätta att utvecklas och vara en viktig del i det folkligt förankrade försvaret. 25 () replik: Det är väl helt klart så att har makt över budgeten. Det är ju här vi tar beslut; det är ju här vi ger inte bara inriktningsbeslut utan också har finansmakten. Så däri finns ingen tvekan, men frågan är om det viktiga är om vi ska gå in och göra detaljanslag och på vilken nivå. Om nu resultatet där ute blir lika bra eller bättre med det förslag som ligger måste det ju vara resultatet som räknas och inte själva anslagsposten. Jag har svårt att förstå upprördheten över just budgeteringstekniken när upprördheten borde röra om resultatet där ute blir sämre. Det har vi sett historiskt, men signalen i detta förslag är ju att förstärka och ge ett förtydligat uppdrag. När det gäller frivilligorganisationerna bara noterar jag att utskottet uttalar sig tydligt om den stora betydelse som de har och också i det här fallet säger att man i budgetprövningen kommer att ta ställning till finansieringsformerna för den frivilliga försvarsverksamheten. Där kommer alltså frågan tillbaka till den här kammaren och till försvarsutskottet. Med det, fru talman, känner jag att i sin granskningsroll och i sin maktutövning har full förfoganderätt över de här anslagen och möjligheten att återkomma till den diskussionen om man inte skulle leva upp till den signal som sänds om att det har en stor betydelse. Men utskottet har ju där en samsyn. 26 (): Det är nu riksdag senast gjorde en generell inriktning av det svenska försvaret. beslut kommer säkert på många punkter att bli ett minnesvärt beslut och ett beslut som inte saknar historisk betydelse. På väsentliga områden som personalförsörjning och materielförsörjning går vi nu mot helt nya principer och strategier. Det är en övergång från ett försvar som baserar sig på plikt till att basera sig på frivillig rekrytering. Det är en materielförsörjning som i första hand ska utgå från att vi anskaffar den materiel som finns på marknaden och som är beprövad, i andra hand att utveckla tillsammans med andra och först i tredje hand att vi utvecklar på egen hand. Det innebär i realiteten att den rådande situationen vänds upp och ned. Men man ska också komma ihåg att det finns otroligt många måttstockar på ett försvarsbeslut eller ett inriktningsbeslut. Att ha rätt i sak är inte alla gånger tillräckligt. Besluten och de förslag som besluten innehåller måste ligga rätt . De måste möta opinionsmässiga, säkerhetspolitiska, kulturella och andra konjunkturer. Vi ska också komma ihåg att ett försvarsbeslut eller ett inriktningsbeslut inte bara får effekt för det som det reglerar. Det får också effekt för många av de frågor som vi väljer att inte reglera. Inte minst försvarsbeslutet visar att när vi fattar den här typen av långsiktiga beslut hänger vi också ut en massa våta filtar i omgivningen som kan göra att vår reformtakt inte blir vad vi har tänkt oss. Jag lyssnade noggrant på de tre inledande anförandena från den politiska oppositionen. Om jag inte hörde fel så nämndes inte vid något enda tillfälle uttrycket försvarsförmåga. Deras inlägg handlade i väsentligt större utsträckning om de medel som vi använder för att uppnå olika förmågor i det svenska försvaret. Vi ska ha klart för oss att försvarsbeslut inte bara handlar om förmågor, utan det handlar också om en rad andra intressen som olika partier vill tillgodose på olika sätt. I fråga om implementering kommer beslut att skilja sig från en rad andra försvarsbeslut. Den här gången handlar det inte bara om att släppa iväg ett beslut för myndighetens verkställande. Vi har ett antal utestående utredningar. Till exempel har vi om stödet till Försvarsmakten, och vi har som inte är färdig. som fortfarande pågår har ännu inte nått fram till sitt delbetänkande. Vi har veteranpolitiken, och i inriktningspropositionen aviseras nya personalutredningar. Det återstår ännu att bestämma hur vi ska utforma nationella skyddsstyrkor när det gäller beväpning, utbildning, bemanning och beredskap. Samma frågor kan också ställas beträffande de nya mobiliseringsförbanden. Det är ingen tvekan om att det kommer att krävas politisk handpåläggning på det inriktningsbeslut som fattas. Jag tillhör dem som i grunden uppfattar detta som ganska positivt. Den väpnade striden är kanske en av våra mest typiska offentliga monopolverksamheter. Tanken på konkurrensutsättning finns inte. I bästa fall kan vi göra jämförelser med hur andra länder löser motsvarande problem. I en sådan situation måste det politiska förändringstrycket, det politiska ifrågasättandet, hållas uppe. Försvaret, fru talman, är en alltför allvarlig fråga för att enbart överlåtas på generalen. Försvarsbeslutsprocessen har varit lång. Den har nästan sträckt sig över totalt . Mitt i denna process inträffade ett krig på den europeiska kontinenten. Ett krig utbröt i . Försvarsberedningen hade varnat för risken att militärt våld skulle kunna bryta ut i södra . Men det är naturligtvis en sak att varna för risker om militärt våld, och det är en helt annan sak när detta militära våld inträffar. Då har man två saker att välja på. Antingen borrar man ned huvudet i sanden och låtsas som att det som har hänt de facto inte alls hände, eller så tar man in denna händelse och anpassar sig till den förändrade omvärlden. Jag menar, fru talman, att en ansvarsfull regering, en ansvarsfull riksdagsmajoritet, inte kan göra något annat än det senare, nämligen att anpassa sig. skedde också ett omtag i . Det var ett omtag som har lett fram till att vi kan se också en nationell dimension av det kommande svenska försvaret. Den består i att vi utöver insatsorganisationen också kommer att rusta oss med fyra tunga mekaniserade bataljoner. Därtill innehåller inriktningspropositionen på mycket ett embryo till krav på försvarsplanering. Myndigheten ska fundera över vad man ska göra om det osannolika ändå inträffar, med vilka resurser man ska göra det och hur man ska göra det. Jag är av den uppfattningen, fru talman, att en sådan planering, en planering för att använda de resurser man har, alltid är av godo, oavsett omvärldsläge. Det gäller naturligtvis särskilt de länder som väljer att vara militärt alliansfria. Med detta, fru talman, är det heller inte omöjligt att den strategiska timeout som togs ut av den svenska Försvarsmakten nu kan komma att bringas till ett slut. Men oaktat att osäkerheten om vad framtiden bär med sig har ökat ligger sannolikt de största utmaningarna i den skarpa internationella krishanteringen. Den förre överbefälhavaren skrev ett litet häfte som hade . I den rubriken finns en antydan om att det råder en sorts motsättning mellan de uppgifter vi ska lösa här hemma till stöd för den nationella säkerheten och de uppgifter vi ska lösa där ute till stöd för internationell fred och säkerhet. Jag hävdar, fru talman, att någon sådan motsättning inte finns. Vid ett försvar av kommer vår försvarsförmåga naturligtvis också att bero på vår förmåga att samverka med krigsmakter från andra länder. Helikoptrar, för att ta ett annat konkret exempel, är ingenting vi bara behöver i , Kosovo eller . Vi kommer också att kunna behöva dem här hemma. Dessutom är det så att aldrig så realistiska övningar på hemmaplan inte kan ersätta de erfarenheter som vi får när vi deltar i de skarpa insatserna. Det är det bästa kvitto som Försvarsmakten kan erhålla både på personalens utbildning och på materielens funktionalitet. ska vi också på de internationella uppgifterna lägga den säkerhetspolitiska aspekten. När tar sin del av bördan internationellt markerar vi att vi vill vara en i laget. Vi blir relevanta, och vi får uppmärksamhet. Sammanfattningsvis, fru talman, borde rubriken inte vara Både och utan Ett och samma. Stridsledningen, särskilt av våra luftstridskrafter, har varit föremål för en omfattande debatt. Försvarsmakten vill ha någonting som de kallar för en gemensam lägescentral. Det är något, osäkert vad, som ska försöka skapa en gemensam lägesbild för alla de arenor som Försvarsmakten verkar på. Men trots att myndigheten ännu inte vet om denna gemensamma lägescentral är ett förband, ett system eller en anläggning har man, fru talman, föreslagit ganska halsbrytande omorganisationer. Jag vill gärna säga att jag är utomordentligt stolt över att ett enigt försvarsutskott nu har anbefallt försiktighet i denna process. På s. 47 i utskottsbetänkandet uttalar utskottet att eventuella genomgripande förändringar av dagens organisation, stridsledningsorganisation, först bör ske efter godkännande av regeringen. Sedan betonar utskottet att förmågan att säkert leda våra stridsflygplan ska finnas . Några förmågeglapp kommer inte att tillåtas. Myndighetens hantering av stridsledningsfrågorna inger oro. Försvarsmakten, och i allra högsta grad flygvapnet, är ett system av system som inte blir starkare än dess svagaste länkar. har inte haft en bred utredning av luftförsvaret . Det är nu . Mot bakgrund av vad vi har upplevt när det gäller stridsledningsfunktionen i flygstridskrafterna och vad som sägs i inriktningspropositionen om kvalitativa och kvantitativa brister i fråga om beväpning och sensorer och det faktum att vi förmodligen snart kanske står inför ett beslut om nästa generations plattformar i flygvapnet är det, fru talman, sannerligen hög tid för en ny bred utredning. Flera av de föregående talarna har varit inne på Nato och förhållande till den transatlantiska försvarsalliansen. Jag vill bara erinra om att för små länder som lever i en värld där de stora elefanterna fortfarande dansar är kollektiv säkerhet ofta det enda alternativet. är ett mycket litet land, och vi kan inte låtsas om att andra länder i vår närhet har en mycket bekymmersam social och politisk utveckling och ökande militära förmågor. I fråga om Nato är det också viktigt att konstatera att , som icke-medlem, inte har ett inflytande som motsvarar de ansträngningar som vi gör både i den skarpa verksamheten och i övningsverksamheten. Det är också min tro att det, om det nordiska samarbetet ska få djup och förtroende, är viktigt att de skandinaviska länderna har en gemensam grundläggande säkerhetsordning. Jag tror inte att eller kommer att lämna den transatlantiska alliansen för ett fördjupat samarbete med ett militärt alliansfritt . , fru talman! Politik är det möjligas konst, sade en stor politiker i en gång. Jag tror att också majoritetens ledamöter i utskottet är medvetna om att inriktningsbeslutet i alla sina delar inte är perfekt och helt ofelbart. Men mot bakgrund av att politik är det möjligas konst, eller de konstigas möjlighet, är det naturligtvis så att det mest intressanta är själva jämförelsen. Vilka andra alternativ står till buds? När jag lyssnar på oppositionen hör jag vad flera har berört, att man är överens om vad man säger nej till, men man är inte överens om vad man vill göra i stället. vill ha frivillighet i rekryteringen. Socialdemokrater och vänsterpartister vill det inte. vill bygga utifrån och in. Socialdemokrater och vänsterpartister vill bygga inifrån och ut. Mot den här bakgrunden, fru talman, är jag övertygad om att alliansen inte bara representerar det bästa alternativet i svensk försvars- och säkerhetspolitik. Alliansen representerar i realiteten också det enda alternativet. Jag yrkar bifall till utskottets förslag. 27 () replik: Det är intressant att höra på . Ödmjukhetens stund var väl inte inne, när det bara fanns ett alternativ den enda vägen, som en känd politiker sade. Det är tråkigt att slår bort det nordiska samarbetet och undergräver det. Det är bara Natospåret som finns för . Det tycker jag personligen är väldigt tråkigt. Och så säger han de här kryptiska orden i sitt tal. Ja, det kan vara rätt i sak, men det måste också vara rätt . Ja, precis, fri tolkning är det som råder . Men så pratar om försvarsförmågan, och det pratar vi ingenting om. Men det var faktiskt det jag försökte göra. Vi ska nämligen ha en försvarsförmåga utifrån den hotbild vi har. Vad som händer är att ni ökar denna förmåga. Då måste ni ju se en hotbild. Jag försökte ställa en fråga om det tidigare, som jag inte fick något svar på. Jag vill ha ett svar från : Om man bygger upp så att man har en förmåga att gå ut mycket snabbare måste man ju också se en hotbild, och jag skulle gärna vilja att du refererar den. Jag måste också ta en vända om detta med Nato. Vad folk inte är medvetna om är att ett Natomedlemskap kommer att kosta kanske 1015 miljarder till. Det är av bruttonationalprodukten, och det blir en betydande ökning av försvarsutgifterna. Är berett att ta den utgiften om vi går med i Nato? Så måste jag ställa en fråga om detta med solidaritetsklausulen, som ju var mycket tydlig med. Jag frågade henne om hon var beredd att gå in med militära medel i till exempel . Hennes svar var: Vi utesluter ingenting. Därför är min sista fråga: Delar denna bedömning av solidaritetsklausulen? 28 () replik: Det var många frågor, och jag ska försöka besvara dem alla på den korta tid som står till förfogande. Nej, undergräver inte nordiskt samarbete, men vi försöker förhålla oss realistiskt till det djup och förtroende ett sådant samarbete kan få när de inblandade länderna i grunden har valt olika riktningar för att ordna sin säkerhetspolitiska framtid. Nej, , det finns inga hot mot . Däremot hävdar jag och du får gärna säga att jag har fel att osäkerheten om vad framtiden ska bära med sig har ökat, och för den osäkerheten måste också ta höjd. Jag ska dock säga att det faktum att osäkerheten ökar inte är det som gör att vi nu får en incidentberedskap i våra arméstridskrafter och därmed något högre beredskap än har . Inom parentes sagt är den inte någon särskilt hög beredskap. Skälet till att vi kan göra detta är att vi nu får en insatsorienterad insatsorganisation där man genom avtal ser till att de som utbildas också är beredda att åka ut internationellt och göra en insats. Genom att vi får kontrakterade soldater som tjänstgör deltid eller heltid har vi dem tillgängliga på ett helt annat sätt . Då finns det inget skäl att avstå från att utnyttja den tillgängligheten för en högre beredskap. Det är riktigt, , att det i Nato finns en rekommendation om att försvarsutgifterna i medlemsländerna ska gå upp till av bnp, men kom i håg att till skillnad från EU är Nato ingen överstatlig organisation utan en mellanstatlig sådan. Många medlemsstater i Nato når inte upp till de och avser inte heller att göra det. 29 () replik: Så kan man alltid resonera i alla frågor. Man kan alltid säga att det är bara en rekommendation. Men går man med i en klubb eller organisation, som Nato, förutsätter det naturligtvis att man betalar sin medlemsavgift. Annat vore ohederligt. Osäkerheten ökar, säger . Därmed drar han också slutsatsen att vi ska öka den militära delen. Jag försökte i mitt tal poängtera att det civila inte hänger med. Om osäkerheten enligt ert sätt att se det har ökat i vårt land ska man väl också se till att den civila delen är med ifall kriget kommer, men där står ni stilla. Ni ökar den militära delen. Är osäkerheten alltid bara militär? Kan inte se att det kan röra sig om miljöhot, IT-sabotage eller annat? Då hjälper väl inga pansarvagnar, utan då är det andra medel som vi måste ha för att kunna öka den svenska säkerheten. drar a priori slutsatsen att osäkerhet måste innebära militär upprustning. Det är helt fel. På frågan om det finns någon hotbild mot svarar du nej. Det blir alltså väldigt oklart och otydligt vad regeringen egentligen vill. Jag fick heller inget svar på frågan om solidaritetsklausulen, men det kanske kommer . 30 () replik: Jag hann inte med alla de frågor ställde inledningsvis. Absolut är det så att mot bakgrund av de deklarationer som vi har gjort också med militära medel ska kunna bispringa exempelvis , och om olyckan skulle vara framme. Men den stora knepigheten är kanske inte den politiskt uttalade viljan utan att vi än så länge har gjort ganska lite för att förbereda oss för att bistå andra länder med en sådan hjälp. Jag tror att vi kommer att få ganska omfattande diskussioner om vad detta kräver i form av förmågor och förändringar i det svenska försvaret. Successivt har förmåga att utstå svåra påfrestningar höjts. Det har delvis skett också genom de förslag och det engagemang som har haft. Vi har fattat beslut om helt nya myndighetsorganisationer på det här området för att just bli bättre bättre på att möta IT-attacker och bättre på att möta andra former av katastrofsituationer eller påfrestningar. Det är en process som har löpt . Det vi däremot inte har gjort, åtminstone inte , är att se om det egna huset i termer av militär förmåga och försvarsförmåga. Det är det som regeringen nu står beredd att göra. På en punkt, som jag inte vet om den omfattades av fråga, nämligen vår förmåga att internationellt samverka mellan det militära och det civila, är jag beredd att instämma i den kritik som har. Vi har inga civila rådgivare i PRT MeS, och det borde vi ha haft. Den politiska viljan har varit att detta skulle förbättras. Där har systemet ännu inte orkat leverera, och jag hoppas att och jag med gemensamma krafter ska kunna verka för att också de kompetenserna kommer på plats. 31 () replik: talade om att ha rätt i sak. Jag skulle vilja ta upp några frågor som inte uppehöll sig vid men som jag uppehöll mig mycket vid i mitt anförande, nämligen detta med materiel och spetskompetens och den oro som finns i , inte minst inom industrisektorn, där försvarsindustrin finns. Varslen duggar tätt. De har visserligen bromsats lite och ökar inte lika mycket som , men det gäller just industrisektorn. har varit en viktig pådrivare för att man ska köpa från hyllan. Min fråga är: , delar du vår uppfattning att detta att köpa från hyllan inte är att jämföra med något annat, som att beställa en mobiltelefon eller att köpa en personbil? Vi menar att försvarsmateriel är något helt annorlunda och att det också har försvarspolitisk påverkan vilken försvarsindustri vi har. Det var min första fråga. Min andra fråga handlar om något som jag har tagit upp i andra replikskiften, nämligen frivilligorganisationerna. Jag konstaterar att inte nämnde vare sig hemvärnet eller frivilligorganisationerna. Vi är oroliga för detta med folkrörelsetanken. Jag vet att trots sitt namn inte är något folkrörelseparti. Men vi tycker att det är viktigt med folkrörelserna, och det är viktigt för svensk försvarsvilja att Försvaret är förankrat väl i samhället, alltså att det finns en folklig förankring. Därför vill jag fråga om detta med ett obundet organisationsstöd, det vill säga ett stöd som inte enbart baseras på uppdrag som organisationen har åtagit sig att genomföra. Är det något som också kan ställa upp på? Vi har skrivit om detta i vår reservation. Detta är mina två konkreta frågor. 32 () replik: Jag är av den uppfattningen, och det är också liberalerna, att frågan om hur den europeiska och den svenska försvarsindustrin ser ut i första hand är en fråga som gäller medlen för att uppnå det som måste vara fokus, nämligen försvarsförmågan, alltså väl utrustade, väl utbildade insatsförband. Till någon del är jag beredd att medge, , att det faktum att kan offerera stora plattformar i internationella upphandlingar också kan ha en integrerande effekt, att därmed också i ett försvars- och säkerhetspolitiskt avseende närmar sig andra länder och knyter fastare band. Men i första hand är detta en fråga om medel, inte mål. Visst är det så att när det gäller våra stora, komplexa plattformar, som styckevis kostar miljarder och som vi ska behålla , kan man inte jämföra med att köpa, jag tror att brukar använda liknelsen kaffe och socker. Där måste man naturligtvis fundera mycket noggrant på hur man utformar sina kravspecifikationer och hur man genomför upphandlingar.