prot · GX0918 · 2009-10-21 00:00:00 — Barn till psykiskt sjuka föräldrar eller till föräldrar med annan allvarlig sjukdom glöms inte sällan bort inom hälso- och sjukvården. Man kan tycka att psykiatrin, även barn- och ungdomspsykiatrin, ska se hela familjen. Men tyvärr finns det många exempel på situationer där ett barn har lämnats åt sitt öde i samband med att en förälder har vårdats inom psykiatrin. För inte alltför länge sedan var det vattentäta skott mellan barn- och ungdomspsykiatri och psykiatri. Därför känns det oerhört bra att regeringen i betänkandet om vissa psykiatrifrågor lyfter fram just detta och anser att det är en prioriterad fråga. Lagstiftningen ska förtydligas inom detta område. Det kommer att vara en skyldighet hos personal inom vården att ge barn information och stöd om en förälder lider av en psykisk sjukdom, har en annan allvarlig sjukdom eller ett missbruk eller avlider. Många är de tillfällen då barn har fallit mellan stolarna på grund av att kommun och landsting inte har något samarbete. På frivillig väg har man kunnat sluta avtal, men det har inte gjorts i alltför stor utsträckning. Regeringen föreslår därför att det ska bli en lagstadgad skyldighet att ingå överenskommelser mellan kommuner och landsting. För att ytterligare stärka den enskilda personens ställning ska också individuella planer göras när individen är aktuell inom både kommun och landsting. Mycket har gjorts, och mycket är på gång. Men det finns mer att göra. Det behövs fler vårdplatser inom psykiatrin. Tyvärr blir många människor alltför sjuka innan de får vård, och när de väl får vården skrivs de ut på grund av platsbrist. Vi var nog många som såg Kalla fakta om unga kvinnor med ätstörningar. Det är inte acceptabelt att unga kvinnor med ätstörningar placeras inom rättspsykiatrin och får utstå något som kallas för behandling men som på intet sätt är någon behandling. Ett annat viktigt område inom psykiatrin är äldrepsykiatrin. Tyvärr finns det en hel del att önska inom det området. Äldrepsykiatrin är en av framtidens största socialpolitiska utmaningar, vill jag säga. Antalet personer kommer att öka från dagens ca 1,5 miljoner till en bit 2030. Antalet 80-åringar och äldre kommer att öka från 450 000 till långt över 750 000. Förekomsten av psykisk ohälsa ökar med stigande ålder. En fjärdedel av de äldre behöver hjälp för psykiatriska problem. Psykiska sjukdomar är folksjukdomar hos äldre. Man räknar med att av alla lider av depression. Bland de svårast sjuka på institutioner blir siffran för både ångest och depression skrämmande hög ! Självmordstalen är nu väsentligt högre bland äldre än bland yngre. Svenska studier visar att många av dem som har begått självmord har ätit antidepressiva läkemedel men uppenbarligen inte fått tillräcklig behandling. Förekomsten av demens ökar med stigande ålder; det vet vi. finns tillräckligt med klargöranden inom forskning som understryker vikten av att ta de äldres psykiska ohälsa på största allvar. Över huvud taget måste vi stå upp för personer med psykisk sjukdom eller med psykiska funktionsnedsättningar. Det gör alliansregeringen genom att investera för en bättre psykisk hälsa och för att skapa goda förutsättningar för personer med psykisk funktionsnedsättning och genom att dessutom göra det på bredden. , , vill jag också framföra ett stort tack för dina insatser och din vänskap och ditt engagemang. Jag önskar dig all lycka i ditt liv utanför . 107 (): Fru talman och kära vänner! Jag vill börja med att tacka för varma ord, varma blickar och en god och skön gemenskap. Detta är alltså mitt sista anförande i kammaren, i . Det känns otroligt rikt. Det är lite vemodigt, men jag har tagit beslutet själv, och det känns rätt. Jag har också behov av att säga att jag tycker att det är fantastiskt att den här alliansregeringen har satsat så bra och kraftfullt på psykiatriområdet. Jag ser att vi har ungdomar på läktaren: Välkomna! Egentligen är det kommuner och landsting som har huvudansvaret på sjukvårds- och omsorgssidan, men naturligtvis har regeringen och vi här i riksdag också ett yttersta ansvar att se till att det fungerar. Det är därför som vi av och till tar beslut om att ge stimulansmedel inom viktiga områden till kommuner och landsting. Det miljardbelopp som regeringen och har tagit beslut om betyder mycket. Jag tror att just satsningarna på en ökad kvalitet, en evidensbasering när det gäller behandlingsformer och satsningen på barn- och ungdomspsykiatri kommer att betyda mycket. höll jag mitt första anförande här i under den allmänpolitiska debatten. Jag plockade fram det , inför den här debatten. Jag tänkte läsa upp det för att vi ska se lite grann av ambitioner, hur det har blivit och hur mycket tålamod vi ibland behöver för att få igenom det som vi har ambitioner att få igenom. För att inte på något sätt bruka våld på sanningen läser jag naturligtvis de årtal som står i anförandet, som finns på nätet för er alla att läsa. Jag kommer ihåg när jag skrev detta anförande. Jag har ju inte haft så värst många helt skrivna anföranden här i kammaren, utan jag brukar arbeta efter punkter i stället. Så här står det: Herr talman! Jag vill inleda mitt första anförande här i kammaren med synpunkter i en hjärtefråga för mig. Enligt min uppfattning och kännedom är det också en majoritet av den svenska allmänheten som känner vårdfrågorna som de viktigaste för framtiden. Den kösituation vi har i stora delar av landet och på många områden måste vi göra något åt. Det är oacceptabelt att många människor dör i en vårdkö. Därför måste arbetet med att förkorta köerna intensifieras. Vården av våra gamla och långvarigt sjuka är en stor utmaning för hela samhället. Några enkla lösningar finns inte, men jag vill dela med mig av några tankar och riktlinjer för hur vi som kristdemokrater ser på vårdfrågorna. Vården av våra äldre kommer att bli en huvudfråga för oss politiker under resten av 90-talet. Den svenska vården och omsorgen har byggts upp i stor politisk enighet och med ambition att erbjuda alla ett heltäckande skydd vid svår eller tillfällig sjukdom. Allt har varit gott och väl så länge ökade resurser kunde tillföras när behoven växte. har det statsfinansiella läget tvingat fram ekonomiska restriktioner. Resurserna har inte längre kunnat öka i takt med kraven. Vid jämförelser med sjukvårdskostnader i andra länder måste beaktas att har världens äldsta befolkning. Dessutom kan jag som representant för län konstatera att vårt län i procent räknat har klart fler äldre personer än genomsnittet i landet. I vårt län är , medan riksgenomsnittet är . Utvecklingen har inneburit att resurser för vården och omsorgen krympt i förhållande till behoven. Till en början kunde besparingar mötas med effektiviseringar och utan större återverkningar på vårdens kvalitet. är meningsfulla effektiviseringar möjliga. Dessa kommer att underlättas genom avreglering, mångfald och alternativa driftformer. Mer av flexibilitet kommer också i andra avseenden att förbättra vården och ge patienten ett ökat inflytande på sjukvården. I vården och omsorgen av svårt och långvarigt sjuka människor och av de allra äldsta måste alla erkänna att endast begränsade effektiviseringsvinster är möjliga. Dessutom kommer behoven att öka påtagligt inom dessa vårdformer fram . Antalet 80-åringar beräknas öka med och 85-åringarna, de som är i störst behov av vård och omsorg, . De äldre mår bättre, men omfattningen av kroniska ålderssjukdomar minskar inte. Detta faktum, som ibland förtigs, leder till ett ökat behov av vårdplatser. Åldersutvecklingen visar på ett behov av att öka antalet platser på exempelvis ålderdomshem , på långvården och sjukhemmen , inom servicebostäder , inom den specialiserade vården och inom hemsjukvården . Dessa siffror som jag redovisar är hämtade från en bilaga till . Denna statistik är inte enbart siffror, utan bakom varje siffra finns det en människa av kött och blod med vårdbehov. uppgifter är en viktig faktor för oss som politiska beslutsfattare . Det har funnits en trend att minska antalet vårdplatser, eftersom det skulle höja kvaliteten inom sjukvård och äldreomsorg. Verkligheten är ofta den motsatta. Därför gäller det att arbeta för en mångfald av vård och boendealternativ, så att den enskilde verkligen får valmöjligheter. Vi måste skapa valfrihet inom vård och omsorg. Låt vårdpengarna följa patienten. Låt nya vårdproducenter, privata och kooperativa, visa vad de kan erbjuda. För att skapa trygghet och valfrihet måste de små akutsjukhusen med god geografisk spridning finnas kvar, medan den högspecialiserade vården ges vid regionsjukhusen. Hälsohem och s.k. alternativ medicin är också viktiga komplement till den traditionella vården. Full behovstäckning är något som vi av etiska skäl måste se till att alla gamla kan få inom vård och omsorg. Avslutningsvis, herr talman, vill jag stryka under det regeringen har sagt i regeringsförklaringen, nämligen att välfärdspolitiken inte alltid fungerar bra och att staten måste ha det yttersta ansvaret för att alla skall ges en grundläggande trygghet vid sjukdom och ålderdom. Jag vill avsluta med att önska lycka till i ett viktigt arbete som statsråd. Detta är ett citat av mig själv. När jag läste det kände jag mig faktiskt ganska stolt över mig själv. Har ni gjort det ? Man kan känna: Yes! Jag vet att hade vi haft några fler år med alliansregeringen som släpper fram valfrihet hade vi hunnit längre, men vi har hunnit en bra bit. ska jag berätta en hemlighet för er. Vi har bestämt att fortsätta att regera i alliansregeringen. Ni behöver inte sprida det så långt ifall det väcker irritation. Men det känns så bra att fortsätta på en inslagen linje. Förlåt att jag har dragit över min talartid med . Jag brukar inte göra det. Men jag har en sådan oerhörd önskan att skicka med er andra som ska fortsätta det här arbetet att ni inte ska glömma de människor som inte själva kan, orkar eller vågar tala för sig. Det är personer med nedsatt autonomi, våra gamla, våra mycket gamla personer som vi har. Det är dem som regeringen i full enighet beslutade att sätta i prioriteringsgrupp ett. Därför, fru talman, yrkar jag med glädje bifall till förslagen i båda betänkandena och önskar er alla allt gott. (Applåder) I detta anförande instämde (). (: Vi tackar för den 18-åriga nostalgiberättelsen.) 108 () replik: Jag tar inte replik på gamla anförande. Det var intressant att höra om det, men jag vill att vi går tillbaka till psykiatrin. Vi har alla i utskottet tagit del av redovisningen av alla förslag i som presenterades . Regeringen vill fortsätta att utreda. Man vill se över. Man ger kortsiktiga stimulanspengar, eller som sade till mig i en debatt: morotspengar. Vi vill till skillnad från regeringen lagstifta. Vi vill förstärka ute i verksamheterna, för de verksamheterna kan inte vänta . Jag tar ett exempel. Ska den förstärkta vårdgarantin inom barn- och ungdomspsykiatrin kunna bli en verklighet krävs det kraftfulla åtgärder för att omgående få till stånd en samordning av olika aktörer för att de ska kunna fungera som första linjens sjukvård och därmed kunna avlasta barn- och ungdomspsykiatrin. Det är det som är poängen. Det räcker enligt min mening inte med att regeringen föreslår att man tar fram ett antal praktiskt fungerande modeller för samverkansmetoder som man skriver. Det arbetet kommer inte att göras på en kafferast. Det kan jag inte tänka mig. Det kommer att ta år att jobba med detta. Sedan ska det tillbaka hit, och sedan ska det ut i verksamheterna. Det innebär att det inte kommer att hända något på väldigt . Då undrar jag hur det kommer att bli med den förstärkta vårdgarantin. Vi vill till skillnad från regeringen ha ett nationellt ställningstagande för en sammanhållen modell för tidiga insatser och en första linjens vård till barn och ungdomar. Jag undrar varför det är så svårt för regeringen att ta beslut om de här konkreta åtgärderna, de åtgärder som når ut i verksamheterna och där gör en skillnad. 109 () replik: Vi har en situation där i det här fallet är sjukvårdshuvudman. Kommunerna har sitt ansvar inom psykiatrin när det gäller sysselsättning och boende. Det är en tingens ordning, det så kallade kommunala självstyret, som gör att man förutsätter att man arbetar tillsammans inom de här områdena. Man kan som kalla det för morotspengar. Det är stimulanspengar. Jag har inte hört att Socialdemokraterna vill ha en nationell sjukvård, en statlig sjukvård. Då är det de överenskommelser som vi gör med Kommuner och Landsting som ligger till grund för detta arbete. Vi har sett att det vi kan komma överens om tillsammans nationellt och mellan kommuner och landsting och det som växer underifrån har de bästa förutsättningarna att lyckas. Det är ändå på plats man måste forma det här. Men regeringen är oerhört tydlig med att vi måste ha en vårdgaranti. Därför har vi skickat med pengar ut till landstingen, vårdgarantimiljarden. , statssekreterare och medarbetare har åkt runt i alla landsting för att prata om just den kömiljarden. Här måste vi se till att vi tar det ena förslaget efter det andra och ser till att det blir verklighet. Det har regeringen insett. Vi följer upp hur det verkligen går. 110 () replik: I alla dokument som jag har läst från regeringen som gäller barn och unga med psykiska bekymmer står det att läsa att det är för regeringen ett prioriterat område. Det gläder mig, och så långt tycker jag att allt är bra. Men har regeringen inte på något sätt haft en långsiktighet i de beslut som har tagits de här tre åren. Med den kärva ekonomi som både kommuner och landsting står mitt i med besparingar och neddragningar, hur tror ni i allianspartierna att det kommer att bli några kraftfulla satsningar? För det krävs enligt min mening att regeringen visar tydligt att det här är ett prioriterat område, att man ger tydliga signaler om långsiktig och systematisk satsning. För att uppnå permanenta förbättringar krävs samverkan och långsiktighet. För att komma dit behövs det en samlad och långsiktig plan för hela psykiatrins framtid som resurstillskott måste vara permanenta. Då duger det inte att presentera projekt-, stimulans- och morotspengar. 111 () replik: Vi har fyraåriga mandatperioder. Regeringen har avsatt pengar, i den mån man kan göra det, . Det vet väl om. Det är ett sätt att visa att det inte räcker med vare sig 2010 eller 2011, utan vi måste fortsätta. måste landsting och kommuner ta detta på allvar, eftersom detta är huvuduppgiften för kommuner och landsting. Därför ska staten ge stimulanspengar, och ska fatta beslut om detta. Jag håller med om en långsiktig satsning, men det är också viktigt rent långsiktigt att vi har evidensbaserade metoder. Det är viktigt att vi ser till att utbildningssituationen gör att vi har kunniga människor inom psykiatrin, att vi har barnpsykologer och barnpsykiatriker och att vi har sjuksköterskor som är specialutbildade. Det finns en rad frågor. Det handlar också om kvalitetsuppföljningar. Jag menar att det har denna regering gjort. Det är inte roligt att behöva säga det i den sista replikomgången här, men tyvärr missade den socialdemokratiska regeringen detta . Vi har fått bygga upp delvis nya system så vi kan följa upp det. Här är ett exempel på hur bra det kan gå: Jag tror att det var 1982 som man satsade på ett barncancerregister. Då räddade man ett av fyra barn. Vi har kunnat följa detta framåt, och räddas tre av fyra. Jag tror att vi måste ha det på det sättet att vi vet vilka metoder som fungerar och vilka som inte fungerar. 112 (): Jag konsulterade den som har suttit i om hur man skulle använda tekniken, men det området har hon inte tagit till sig riktigt, . Jag glömde i mitt anförande att tacka dig, , och när jag nu lyssnade på ditt anförande får jag säga att du var förutseende redan då, 1991. Hade fler lyssnat på det hade vi kanske inte varit i den här situationen just nu när det gäller psykiatrin. Det är bra med historiska tillbakablickar när man ska ta steg framåt. Tack, , för dina insatser! Du fanns inom mitt område även för länge sedan, och vi kommer att sakna dig och din kompetens, din samarbetsvilja och inte minst din humor i debatten. Tack så mycket! 113 () replik: När det gäller den tekniska utvecklingen finns det mycket mer att önska, och jag får väl ägna lite tid under pensionen och lära mig mer om den. Tack så hemskt för de värmande orden! Det känns bra att veta att vi är många som arbetar för samma mål. Jag tror att det ger resultat, men jag vill också skicka med att man ibland måste ha tålamod. kan jag säga att är man möjligen myndig som riksdagsledamot, men även när man är myndig har man mer att lära. Tack så mycket! Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 13 §.) Föredrogs utrikesutskottets betänkande 2009/10:UU3 (skr. 2008/09:90 och redog. 2008/09:NR1). 114 (): Det gläder mitt gamla hjärta att det är 14 riksdagsledamöter som har anmält sig till den här lite speciella debatten som handlar om vad som hände i och vad som händer i som i vissa sammanhang också kallas samtalsklubb. Vad gjorde vi ? Men politiken tar liksom inte slut vid årsskiftena, utan jag kommer att uppehålla mig lite grann kring det som varit, det som är och det som eventuellt komma skall. har antagit ett långsiktigt ramprogram i världen, världen i . Med detta som grund kan varje ordförandeland, , göra sitt eget program. Jag tänkte kommentera lite om vad det nordiska samarbetet innebär för oss som sitter i . har vi nämligen i den här salen årliga session tillsammans med ministerrådet. Vi har valt tre ledord: gemenskap, grannskap och globalisering. Utöver dessa områden sade vi också att vi vill förbättra dialogen mellan och , och därför vill jag här och tacka samarbetsministern för en väldigt bra dialog både när ni hade ordförandeskapet i men också när vi har haft den stora lyckan att få vara ordförande i . Ett stort tack! Vi har också försökt hitta ut från detta hus och träffa till exempel och andra organisationer som arbetar med . Några ord om gemenskap: I alla frågor som vi har att hantera försöker vi hitta den nordiska nyttan, alltså den nytta som finns för våra medborgare som bor, arbetar och lever i . Den stora frågan ända sedan början har egentligen varit gränshinder. Vi vill att alla människor som bor i lätt ska kunna flytta mellan länder för att arbeta, studera och leva. För att avskaffa gränshindren har vi haft gränshindersforum som ska rapportera till statsministrarna vad som händer. Naturligtvis har vi lyckats avskaffa en del gränshinder, men tyvärr, fru talman, är vi i de nordiska länderna ibland duktiga på att skapa nya hinder eftersom vi inte ser efter i de lagar som stiftas om de kan skapa nya hinder. Det handlar också om att EU-direktiven implementeras olika i olika nordiska länder, och även det kan skapa nya hinder. Det här arbetet lär alltså aldrig ta slut, vare sig finns eller inte. Det vi också har arbetat med väldigt mycket det här året är språket och kulturen. Vi har jobbat tillsammans med i fokus och om Nordenkunskap och den nordiska språkförståelsen. Förankringen i syns i många motioner som vi tar, och de frågor som vi hanterar i vill vi försöka föra in i diskussionen också i det här huset. Som inledning inför vår session ska vi inviga de nordiska kulturdagar som ska pågå från och som heter Så in i . Det kommer alltså att finnas nordisk kultur i för alla som vill ta del av den, från isländsk mat till finländsk tango. När det gäller grannskap har det hänt väldigt mycket sedan bildades . Vi fyller faktiskt snart . Därför har grannskapsarbetet blivit viktigare och viktigare. Vi har samarbete med baltiska länder och med nordvästra , och vi har också börjat glänta lite grann på dörren till . Vi har haft några rundabordssamtal med vitryssarna i . Vi har också försökt satsa på de yngre politikerna i och hade ett seminarium i för dem för att man skulle lära sig att förstå och acceptera varandra och också hitta områden där man kan samarbeta. Vi har också väldigt noga följt det internationella polaråret och haft ett antal seminarier här i . Vi har försökt att lyfta upp kunskapen om vad det egentligen är som händer längst uppe i norr. Det har varit väldigt välbesökta kunskapsseminarier till glädje för många i det här huset men också utanför. Den sista delen är globalisering, och det är ibland lite svårt att definiera vad man egentligen menar med en globaliserad värld. Det handlar på något sätt också om närhet och samarbete. Våra statsministrar tog ett globaliseringsinitiativ, och i början väckte det lite irritation eftersom den dialog som vi så gärna vill ha med liksom försvann där någonstans. Men i den dialog vi har fört har vi försökt ställa kravet att när man gör sådana här saker ska man ha tydliga mål. Vad vill med det här? Var finns den nordiska nyttan? Man ska också kunna följa upp frågorna och om vi fick tillbaka nyttan, precis som när vi diskuterar alla de 1 800 projekt vi och ministerrådet har. Var finns den nordiska nyttan? Arbetet tar aldrig slut. Inför vår session har vi planerat ett stort seminarium som också är i . Det handlar om vägen till klimattoppmötet i . Det gör vi tillsammans med NIB och Nefco. Vi har 450 anmälningar till detta seminarium, och lokalen tar 450 personer så det är närmast succé. Vi har också tillsammans med och i Fokus haft olika seminarier som handlat om det nya i det nordiska sammanhanget, alltså den säkerhetspolitiska utvecklingen i regionen och utökat säkerhets- och försvarssamarbete i . De här frågorna kommer också att vara aktuella under vår session. Säkerhetspolitik, Europafrågan och gränshinder kommer att vara de stora debattfrågorna. Jag skulle vilja avsluta, fru talman, med att läsa från bok . Den har tidigare använts här i huset för att till exempel göra KU-anmälningar. alltså är även nordisk minister, och jag som alltid har gjort mig lustig över tycker att det är jättekul. blir ordförandeland och tar de nordiska frågorna mycket tid. Hur kan vi förenkla för de danskar som bor i men jobbar i , till exempel? Var ska de betala kommunalskatt? Vad händer om de blir arbetslösa? Vi har en presskonferens i och det kommer ett tjugotal journalister. Till en presskonferens om ! Det måste vara snudd på rekord. kommer också ett tiotal journalister till vår presslunch. Så dåliga är vi inte i . Med dessa ord, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. I detta anförande instämde () och (). (forts. 14 §) Kammaren beslutade på förslag av andre vice talmannen att ajournera förhandlingarna till då votering skulle äga rum. 13 § Beslut om ärenden som slutdebatterats vid dagens sammanträde MJU8 En ny rovdjursförvaltning Punkt 3 (Delegation till länsstyrelserna) 1. utskottet 2. res. 3 (v) 3. res. 4 (mp) Kammaren fastställde med acklamation res. 3 som kontraproposition i huvudvoteringen. Huvudvotering: 254 för utskottet 17 för res. 3 15 avstod 63 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 s, 86 m, 24 c, 19 fp, 19 kd, 4 v För res. 3: 17 v Avstod: 1 s, 14 mp Frånvarande: 27 s, 11 m, 5 c, 9 fp, 5 kd, 1 v, 5 mp () anmälde att hon avsett att rösta ja men markerats som frånvarande. Punkt 10 (Vargstammens utveckling) 1. utskottet 2. res. 10 (s) 3. res. 11 (v, mp) Förberedande votering: 107 för res. 10 33 för res. 11 149 avstod 60 frånvarande Kammaren biträdde res. Huvudvotering: 149 för utskottet 107 för res. 10 33 avstod 60 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 86 m, 24 c, 20 fp, 19 kd För res. 10: 103 s, 4 v Avstod: 17 v, 16 mp Frånvarande: 27 s, 11 m, 5 c, 8 fp, 5 kd, 1 v, 3 mp Punkt 20 (Skyddsjakt på enskilds initiativ) 1. utskottet 2. res. 22 (v, mp) Votering: 254 för utskottet 35 för res. 22 1 avstod 59 frånvarande Kammaren biföll utskottets förslag. Partivis fördelning av rösterna: För utskottet: 102 s, 86 m, 24 c, 20 fp, 19 kd, 3 v För res. 22: 1 s, 17 v, 17 mp Avstod: 1 v Frånvarande: 27 s, 11 m, 5 c, 8 fp, 5 kd, 1 v, 2 mp Punkt 21 (Försök och förberedelse till jaktbrott) 1. utskottet 2. res. 23 (s, v) 3. res.