prot · GW09113 · 2009-05-07 00:00:00 — 129 (): Det här betänkandet handlar om redogörelse om avvecklingen av myndigheter. Där har vi, precis som sade tidigare, en gemensam motion och reservation från Socialdemokraterna, och . Jag yrkar bifall till punkt 1, som är den allvarligaste biten, eftersom i sin granskning av de myndigheter som har lagts ned har funnit ganska allvarliga brister när det gäller effektivitet, uppföljning och flexibilitet. Det är väldigt allvarlig kritik. Sedan har vi också den bakomliggande saken: Vad är bakgrunden till avvecklingen? Är det för att göra frågorna mer effektiva eller är det ett ideologiskt beslut att man inte tycker om ? Men just här handlar det om hur avvecklingen har gått till, och även här har en del allvarliga invändningar, vilket förtjänstfullt har lyft upp. Det andra jag vill lyfta upp gäller villkoren för generaldirektörerna, inte minst för dem som finns på myndigheter som regeringen väljer att lägga ned. Generaldirektörer tillförordnas på en sexårsperiod som sedan kan förlängas två gånger à . Man kan alltså inte avskeda en generaldirektör, utan effekten blir den att generaldirektören får fortsatt lön i kanske upp till trots att det politiska beslutet är att man vill lägga ned en myndighet eller slå samman två myndigheter. Problemet är att då väljer regeringen antingen strategin att låta dem jobba på med någon utredning eller, ännu värre, låta dem göra absolut ingenting och ändå ge dem pengar. Det är inte en särskilt sund förvaltning av våra statsmedel. Om man pratar om att det ska finnas en arbetslinje bör den också gälla före detta generaldirektörer, inte minst med tanke på att de bör vara ganska kompetenta. Det utgår jag från att de är om de har blivit tillsatta som generaldirektörer. Men regeringen väljer alltså att låta dem göra ingenting, och det är ganska allvarligt och visar på en väldigt stor brist i systemet. Jag har skrivit en motion om att regeringen bör få ett tillkännagivande från om att se över det här regelverket så att det finns en möjlighet för regeringen att avskeda en generaldirektör och ge en rimlig uppsägningsperiod på . Det är inget orimligt alls. Att låta en generaldirektör sitta sysslolös i kanske upp till är inte sund förvaltning av den statliga styrningen. Tyvärr kan jag konstatera att finansutskottets borgerliga majoritet väljer att göra ingenting. Man bara konstaterar att regeringen har lovat att göra en översyn en chefspolicy, som man kallar det. Utskottets borgerliga majoritet väljer att inte skriva något mer. Man får alltså ingen indikation på om utskottets borgerliga majoritet tycker att det är ett bra system att fortsätta med den icke-arbetslinje som gäller för generaldirektörer som inte längre har någon myndighet eller om man tycker att det borde gå i riktning mot en bättre styrning av detta så att regeringen även kan säga upp en generaldirektör. Jag är väldigt besviken på att utskottet väljer att lämna in på denna fråga som är ganska viktig. har också motioner gällande resepolicy i staten och när det gäller rökfria arbetsplatser som vi väljer att lyfta upp med reservationer eftersom utskottets motivering även där är ganska bristfällig. Man vill inte göra någonting i den riktning våra motioner går i. Men för tids vinnande yrkar jag alltså bara bifall till reservation 1 som är den gemensamma från s, v och mp. 130 (): Ärendet vi debatterar här är redogörelse för avvecklingen av myndigheter. Utskottets slutsats har varit att i sin granskning inte har funnit några brister som i sig är allvarliga. Granskningen har dock visat på ett antal mindre felaktigheter och brister som hämmat effektiviteten i avvecklingen. förutsätter att regeringen överväger de iakttagelser som framkommit i granskningen och att avvecklingen av myndigheter görs på ett så effektivt och välordnat sätt som möjligt. Det är viktigt att komma ihåg att vi emellanåt har val i det här landet. En av de viktiga frågor som alliansen gick till val på var att se över den myndighetsstruktur vi har och också i den mån det gick minska antalet myndigheter. Det som har föranlett denna granskning är att man har genomfört den politik man har lovat och minskat antalet myndigheter. Det är fem myndigheter som har lagts ned. Det är viktigt att vi inte bara låter mängden myndigheter växa så att vi lägger till myndigheter och får en allt brokigare skara, utan ibland måste man också lägga ned myndigheter. Det ska givetvis göras på ett så bra sätt som möjligt. har det kanske funnits en viss oerfarenhet när det gäller att lägga ned myndigheter, men det lär ha rättats till . En annan av motionerna lyftes upp här, och det var frågan om generaldirektörernas förmåner. Där framgick det av budgetpropositionen att regeringen avser att ta fram en ny chefspolicy och att man då samlat behandlar alla dessa frågor om rekrytering och utveckling men också den viktiga frågan om avveckling. Jag har lätt att hålla med om att arbetslinjen ska prägla all verksamhet inom staten så långt det är möjligt. Men det är också viktigt att komma ihåg att vi har en kultur och ett system i med starka och oberoende myndigheter. Då hamnar man ibland i den situationen att chefspositionen måste ha en sådan konstruktion att man säkerställer detta oberoende. I det här fallet har vi nu den lösningen som leder till att man kan tyckas få väldigt generösa villkor om man blir av med sina arbetsuppgifter. Dessa frågor kommer att ses över, men jag tror att det hur som helst är viktigt på lång sikt att man har ett system som säkerställer möjligheten för myndighetschefer att visa det oberoende som behövs, om vi vill ha oberoende myndigheter. 131 () replik: Tack, , för lite utveckling av den borgerliga majoritetens uppfattning i finansutskottet om generaldirektörernas villkor. Jag skulle ha önskat att man utvecklade detta mer i betänkandet. Det som tar upp om att det är viktigt med oberoende myndigheter håller jag självklart med om. Men det måste också vara så att om man vill ha oberoende generaldirektörer och myndigheter måste man se till att dessa kompetenta personer får andra arbetsuppgifter om regeringen väljer att avveckla en myndighet eller av andra orsaker ändrar var generaldirektören sitter. Inte ens det klarar ju den borgerliga regeringen. Man sätter bara de här personerna i med icke-arbetsuppgifter. De kan sitta där sysslolösa. De sitter väl inte ens i utan befinner sig hemma. Det är ett enormt slöseri både med pengar och med den kompetens som de här personerna förmodligen besitter. Det kan också vara så att en generaldirektör inte besitter tillräckliga kunskaper för att leda en myndighet och att regeringen därför väljer att byta ut personen i fråga. Då måste det väl ändå finnas en viss klausul som innebär att den här personen får söka sig ut på arbetsmarknaden precis som alla vi andra får göra. Jag förstår inte varför man vill ha den här gräddfilen till generaldirektörerna och hur man värdesätter dem. I det reportage som gjordes om det här visade det sig att det inte var en eller två personer utan ganska många personer som avlönades på detta sätt. Det kan inte vara rimligt. 132 () replik: Utskottets ställningstagande med anledning av den här motionen är att följa den visa devisen att sätta sig in i en fråga och utreda den innan man börjar tycka. Därför konstaterar vi att regeringen säger att man ska titta på den här frågan och utreda den samlat. Det tycker jag låter som väldigt klokt, att man inte rusar åstad och tar den styckevis och delt. Sedan är det givetvis så att man emellanåt gör felrekryteringar. De är olika allvarliga ju högre upp de är i en organisation. När man kommer till de absolut högsta befattningarna i staten tror jag att man när man har gjort en felrekrytering nog ibland får lov att svälja och ta konsekvensen av att den personen kanske inte får några andra viktiga uppgifter. Jag skulle vilja säga att det skulle vara mycket värre för svenska staten om vi av någon sorts pseudokostnadseffektivitetsskäl satte fel person på en stor, viktig uppgift. Då tycker jag att det är bättre att de sitter i ett litet bås någonstans på och kanske inte har någon riktig uppgift. 133 () replik: Det blir vi skattebetalare som får betala det här kalaset. Det är inga smålöner vi pratar om när det gäller generaldirektörer. Med tanke på den piska som regeringen har gentemot personer som inte har jobb, som är halvt sjukskrivna och så vidare, är det förvånansvärt vilken ödmjukhet känner för generaldirektörer som inte är kunniga nog för sin uppgift utan måste sättas i ett bås på eller hur uttryckte det. Jag tycker att det inte är en rimlig nivå att lägga sig på. Man måste se över systemet. Jag har full respekt för att man måste utreda saker och ting, men jag trodde kanske att kontakterna mellan den borgerliga regeringen och den borgerliga majoriteten av ledamöter här i var lite bättre så att de visste ungefär vilka direktiv som finns och vad det är man ska titta över. Jag hade kanske förutsatt att just detta är någonting centralt som man bör se över mer noggrant, nämligen generaldirektörernas villkor. Man kan inte fortsätta med ett dåligt system bara för att det har varit så . Man måste ta tag i problemen. Jag hade kanske önskat mig ett tillkännagivande från den borgerliga majoriteten, att detta särskilt ska beaktas i den utredning som regeringen har tillsatt. Det är inte alls något främmande att kunna göra så. Det har skett att man gjort sådana tillkännagivanden just för att vill markera i en viktig fråga. Jag hade önskat att den borgerliga majoriteten hade kunnat utnyttja ett sådant arbetssätt några fler gånger. har man inte gjort det alls, och jag beklagar det. Jag anser att arbetslinjen ska gälla även generaldirektörer som inte har någon myndighet längre. 134 () replik: Majoriteten i finansutskottet är trygg med det som regeringen har skrivit i budgetpropositionen och har inte funnit anledning att vidta någon mer åtgärd. Jag tror att det är väldigt farligt om man går den här vägen och drabbas av lite oro om en tidigare myndighetschef inte har en myndighet. Jag skulle vilja säga att det absolut farligaste som kan hända staten är att man löser det visuella problemet att en tidigare myndighetschef inte har en myndighet att börja skapa arbetsuppgifter. Jag är själv statligt anställd. Jag har en så kallad fullmaktstjänst, vilket innebär att jag inte kan sägas upp. Även om man lade ned hela min myndighet, Försvarsmakten, har de faktiskt att lida med att ha mig kvar. Jag skulle vilja säga att det är ett mycket större problem när vi inom staten skapar organisationer och arbetsuppgifter utifrån den personal vi har än att vi de gånger som har lyfts fram har fått någon som inte har dugt till en tjänst och inte ger den personen några arbetsuppgifter. Jag tror att vi bör ta med oss det här och inte oroas av att det ibland är någon som har felrekryterats och som man väntar ut. Det finns ett uttryck, cut your losses, det vill säga när du har fattat ett felaktigt beslut, ta den förlusten och skriv av den, konstruera inte arbetsuppgifter! Det är avsevärt dyrare att ha en felrekryterad generaldirektör som håller på med stora arbeten som inte behöver utföras. Det är inte arbetslinjen. Det är pseudoverksamhet. 135 (): Jag ber att få yrka bifall till majoritetens förslag i detta betänkande. Jag har haft förmånen att vara ledamot av både revisorer som startade och styrelsen för som startade och vet något hur arbetet går till vid dessa myndigheter. När jag tittar på reservationerna i det här betänkandet noterar jag ändå att den socialdemokratiska reservationen, nr 1, som avgetts tillsammans med och tar sin utgångspunkt i att det skulle vara ideologiska bevekelsegrunder för att lägga ned en viss organisation. Jag menar att detta är en felaktig syn. I själva verket är det på det sättet att denna regering, har jag väldigt bestämt uppfattat det som, inte syftar till att bevara någon organisation, däremot verksamheterna, vilket är en helt annan sak. Man kan fråga sig om till exempel forskningen om arbetslivet har upphört. Nej, så är det inte. Den fortsätter, men i andra former. Historien började inte 2006, fru talman, även om man ibland kan få det intrycket. Det förekom även tidigare att man gjorde organisationsförändringar inom staten. Det tror jag har varit klokt. Kanalverk finns till exempel inte längre. Det kanske var en klok sak att se till att vi inte har kvar det som affärsdrivande verk. Jag menar också att det finns en motsättning mellan reservationerna 1 och 2 där man i den ena reservationen hävdar att det är en ideologisk synpunkt och i den andra säger att det bara handlar om privatisering. Det är svårt att yrka bifall till både reservation 1 och reservation 2, för det finns en motsättning däremellan. Jag ska sluta med att ta upp frågan om vilka chefer vi ska ha i staten i anslutning till reservation 6. Jag tror att det är viktigt att man har bra chefer, att det finns ett stort urval. Om man skulle följa reservation skulle de chefer som man rekryterar inte ha någon form av anställningstrygghet. Jag tror att staten därmed skulle binda ris åt egen rygg. Är det någonting som vi behöver är det i själva verket chefer som kan vara oberoende och fatta olika beslut. Om man ska kunna avskeda dem måste det vara på saklig grund, precis som för alla andra, när inte arbetsbrist föreligger. Jag tycker att borde fundera över vad som hände i samband med att det tidigare förekom en kontrovers med i . Det var väldigt bra för de svenska skattebetalarna, vill jag påstå, att inte den intention som fanns då, att göra sig av med en chef som man tyckte var besvärlig för regeringen, genomfördes. Det var någonting som var väldigt bra. Om linje då hade rått hade man kunnat avskeda rakt av utan att hon hade fått något annat än ett avgångsvederlag. Det hade varit en dålig affär för svenska folket. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut skulle fattas .) 14 § Ändrad tidpunkt för signalspaning i kablar Föredrogs försvarsutskottets betänkande 2008/09:FöU11 Ändrad tidpunkt för signalspaning i kablar. 136 (): ska behandla ett förslag om att senarelägga tidpunkten för när signalspaning i kablar ska få starta. Varför det, kan man undra. Vi får rekapitulera vad som har hänt på området. beställde i samband med att vi behandlade lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet ett antal tillägg för att förstärka integritetsskyddet. slöts en överenskommelse inom alliansregeringen om ytterligare förstärkningar av integritetsskyddet. Därefter utarbetades en departementspromemoria med de förslag som krävde en lagändring till följd av detta. Promemorian har remissbehandlats och har sedan blivit ett lagförslag som i sin tur i sedvanlig ordning har gått till Lagrådet, och Lagrådet har överlämnat sitt yttrande. Efter detta kommer det naturligtvis att läggas fram en proposition under . Det är för att vi i ska kunna behandla propositionen i laga ordning som vi måste skjuta fram ikraftträdandet av den delen av bestämmelsen i annan lag, nämligen lagen om elektronisk kommunikation som gäller när operatörerna ska vara bundna att överföra signaler för att kunna genomföra signalspaning i kabel. har tagit ett initiativ för att ska kunna fatta beslut i ärendet. I stället för att det här ska träda i kraft föreslår vi . Därmed, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. 137 (): har redogjort för de sakliga omständigheter som gör att försvarsutskottet har tagit detta initiativ att förskjuta ikraftträdandet av delar av den mycket omdebatterade lagstiftningen rörande signalspaning i kabel. Den samlade oppositionen har lyckats formulera ett gemensamt särskilt yttrande i utskottet. Utan att ge några närmare detaljer talar man om väldiga brister i rättssäkerheten och ett plotter från regeringens sida. Jag är övertygad om att om regeringen i sin beredning hade försökt att snedda några hörn och påskynda processen så att de kompletterande förslagen hade passat mot den ursprungliga ikraftträdandetidpunkten hade oppositionen med stor säkerhet kritiserat regeringen för att beredningen hade blivit slarvigt genomförd. gjorde man inte det från regeringens sida. Remisstiden har varit den sedvanliga. Man har haft möjlighet att beakta remissinstansernas svar. Beredningen har, som påpekade, betalat sig, bland annat i form av ett yttrande från Lagrådet , som accepterar den proposition om integritetsskydd i signalspaningen som regeringen har föreslagit. Lagrådet har varken några invändningar mot att den instans som ska pröva tillstånd till signalspaning benämns underrättelsedomstol eller funnit bristen på möjlighet till överklagan oacceptabel. Mycket talar för att den säkerhetspolitiska utvecklingen blir allt svårare att förutsäga. När vi nu tar ytterligare ett steg närmare möjligheten att signalspana till skydd för rikets säkerhet i kablar får vi ett verktyg som ger oss bättre möjligheter att förutse eventuella hot och utmaningar mot vår nationella säkerhet. Det är viktigt att regeringen tar det ansvaret. Vad beträffar oppositionen kan man konstatera att den splittring i synen på signalspaning som har funnits fortfarande består. ordförande har gjort tydligt att Socialdemokraterna vill ha signalspaning, Vänstern kan tänka sig att man utreder frågan medan säger ett blankt nej. Den enighet som synes finnas på oppositionens sida, fru talman, är enbart en synvilla. Jag yrkar bifall till majoritetens förslag. 138 (): Man kan tycka att det här är ett litet ärende. I någon mening är det ett litet ärende. Majoriteten har föreslagit att vi ska vänta några månader med att göra det som många av oss i kammaren inte vill att man ska göra alls. är det en principiellt viktig fråga om hur man ska bereda ärenden och hur man ska fatta beslut. Jag kan möjligen ge rätt i att vi nog hade gett kritik oavsett om det hade varit en för snabb behandling eller om den hade dragits i långbänk. Det är egentligen inte beredningsfrågan som det här handlar om, utan det handlar om den politiska frågan om vilket samhälle vi vill leva i. Man kan mycket väl välja den riktning som majoriteten och regeringen har gjort. Man kan överdriva hoten, måla upp bilden av terrorism som ett överhängande hot mot det svenska samhället, ta historiska och internationella exempel för att måla sina mörka bilder av hur egentligen fungerar och ser ut. Man kan välja skrämselpropagandans retorik. Då är det lätt att motivera vilka övergrepp som helst på de mänskliga rättigheterna, på fri- och rättigheterna och på integriteten. Det är där som vi står enade från oppositionens sida. Vi är inte nöjda med det regeringen har presterat. Tvärtom har vi ett gemensamt särskilt yttrande om att man bör riva upp det tidigare beslutet om att tillåta FRA att spana i kablar. Det kan väl möjligen gå tillbaka till , men tidigare fick vi kritik för att vi var så oense och inte riktigt visste vad vi ville. skriver vi vad vi vill, och då är det uppenbarligen också föremål för kritik. Så där kan man hålla på i all evighet. Jag ser från sida det här förslaget om signalspaning och det sätt man har valt att formulera det på som en del i en samhällsutveckling. Det är förstås inte samma sak att vilja sätta in mot ungdomar i och vilja signalspana i kabel, men det är liknande lösningar på ganska komplexa problem. Om man vill komma till rätta med hot mot samhället, komma till rätta med det som kan kallas terrorism, måste man börja med att försöka förebygga och undvika att det uppstår, inte slå till med kontrollsamhällets starkaste och tyngsta medel när det väl påstås finnas där. Jag ska inte upprepa alla argument de är många som vi har presterat och presenterat mot själva FRA-lagen, som den har kommit att kallas i allmän mun. Jag sade i det anförande jag då höll att det är en meningslös, farlig och kränkande lag. Det står jag fast vid. Men jag får väl ändå säga något om Lagrådets yttrande, som avlämnades . Det är riktigt att man inte avstyrker förslaget, men den beskrivning gör är väl kanske ändå lite väl överdrivet positiv. Snarare framgår av de refererat jag har fått av Lagrådets yttrande jag har inte tagit exakt del av det skriftliga att det faktiskt finns två invändningar. De är inte så allvarliga att Lagrådet vill sända tillbaka förslaget, men rådet tycker att det egentligen inte borde kallas domstol. Dessutom hade det varit bättre om det fanns möjlighet att överklaga. Jag försöker att inte överdriva de formuleringar som jag har fått mig refererade. Jag tror att den debatt vi har haft och kommer att fortsätta att ha om spaning i kabel, om övervakningssamhället, om FRA-lagen och liknande repressiva lagstiftningar kommer att vara en sådan som man kommer att se tillbaka till och fundera över vad som egentligen hände. Jag tror att det här är en skiljelinje som kommer att finnas kvar i svensk politik, där regeringspartierna uppenbarligen har valt sida. Man tror att man löser komplexa sociala samhällsproblem med hårdare kontroll och tuffare lagstiftning. Vi har snarare sagt att vi är de som där liberalerna faktiskt har svikit tar upp striden för den personliga integriteten, för möjligheten och rätten till ett privatliv. Den skiljelinjen tror jag att vi kommer att återkomma till , kanske i substantiellt mer betydelsefulla ärenden än det vi ser här . 139 () replik: Jag måste ändå invända mot den beskrivning som görs i det särskilda yttrandet, att de åtgärder som regeringen nu föreslår ska tillföras signalspaningen för att göra den mer rättssäker av den politiska oppositionen betecknas som plotter. För min del finner jag inte det faktum att man nu ska pröva sökbegrepp hänförliga till enskild person, och varje gång ska pröva dem i en domstol, vara plotter eller obetydligheter. Det är naturligtvis saker som förstärker både rättssäkerhet och integritetsaspekter i det här sammanhanget. Tillåt mig, fru talman, när det gäller Lagrådet att läsa upp två nyckelmeningar. Lagrådet finner att namnfrågan, det vill säga om det ska vara en domstol eller en nämnd, har begränsad betydelse och motsätter sig inte beteckningen försvarsunderrättelsedomstol. Lagrådet finner att det föreslagna utnämningsförfarandet i domstolen för hög kvalitet på ledamöter och ombud. Vidare konstaterar att även om det är ovanligt att det saknas möjligheter till överklagande motsätter man sig i det här speciella fallet inte heller den här ordningen. säger att den här verksamheten strider mot mänskliga rättigheter, strider mot och så vidare. slog Lagrådet fast att signalspaning i kabel på det sätt som då föreslogs av regeringen inte strider vare sig mot våra grundlagsskyddade medborgerliga fri- och rättigheter eller mot de rättigheter som tillkommer oss svenskar genom . 140 () replik: börjar med att säga att han måste invända. Så är det kanske. Den invändning han sedan kommer med är inte särskilt substantiellt betydelsefull. Jag refererade Lagrådet som att man inte motsätter sig de här förslagen. Men om jag ställer frågan tillbaka: Tror att Lagrådet hellre hade sett att det fanns en överklagansmöjlighet? Tror att Lagrådet hellre hade sett att detta inte kallades domstol utan någonting mer lämpligt? Jag tror att svaret på de frågorna är ja. Det finns förstås, i alla fall i den meningen, invändningar. Vi som kan det här språket vet att motsätter sig inte inte direkt betyder att man välkomnar det. Sedan är jag glad för att påminde mig om . Jag nämnde inte den i mitt anförande. Jag talade i mer allmänna meningar om mänskliga rättigheter och rätten till ett privatliv. Men visst kan vi göra olika tolkningar. Så är det ibland i ganska många avseenden. Vår uppfattning är att den modell som man nu har valt från regeringens sida är en inskränkning av de mänskliga rättigheterna och rätten till ett privatliv. Här kommer vi att stå till och göra olika bedömningar. kan det nämligen till och med vara så att den enskilda handlingen eller den idé som man föreslår i sig är ett litet steg, och kanske inte i sig är en tillräcklig inskränkning av rätten till ett privatliv för att motivera ett avslag.