prot · GW0959 · 2009-01-20 00:00:00 — Jag vill börja med att påminna migrationsministern om valmanifest. Jag läste bland annat den del som handlar om asylpolitik men också om annat. Ni moderater säger att ni ska se till människor och inte till system. Jag upplever att ni när det gäller asylpolitiken ser just till system i stället för till människor. Jag skulle vilja att mer följer sitt valmanifest. När det gäller landinformation och domstolarnas möjligheter att bestämma om det är ett krig i ett annat land eller ej är det inte särskilt uppenbart att det är en uppgift för nationella domstolar att bedöma om det är krig i ett annat land. Tanken var att domstolarna skulle använda sig av . Det gör man inte, eftersom de inte är svensk lag. UNHCR uppmanar inte länderna att skicka människor tillbaka till krig. Det borde vara en regeringsfråga och inte en domstolsfråga. Jag vet att också företrädare för domstolarna menar att de inte är de som ska bedöma om det är krig i ett annat land. Den utredning av utlänningslagstiftningen som också var bestämd skulle göras när den nya instans- och processordningen kom till dröjer . Frågan är hur länge den kommer att dröja. Vi sjösatte den nya ordningen för att vi skulle få en rättssäker process. Det skulle också göras en utredning, men den dröjer. Det är ett väldigt problem, tycker vi. Ministern kan ta initiativ till att förändra. Det är vad vi vill att ministern ska göra. 25 Statsrådet (): Jag tror bestämt att jag träffade en öm punkt när jag redovisade röstningsprotokollet och hur hade röstat. Det är klart att det är en öm punkt. För att göra det lite lättare kan jag säga att jag själv röstade för denna lagstiftning. Jag var också närvarande här i kammaren och tryckte på knappen, och för övrigt också för samma förslag som röstade för. Jag är av uppfattningen att lagstiftningen fungerar bra. Men det innebär inte att det inte finns saker och ting som kan bli bättre. Det är också därför som jag i min roll som statsråd har sett till att sätta rättssäkerheten i högsätet genom att avstå från att göra politiska uttalanden i enskilda ärenden. Jag har också sett till att vi ska utvärdera den nya instans- och processordning som jag var med och röstade för här i kammaren. säger att regeringen lutar sig tillbaka. Om vi hade gjort det så hade vi inte tillsatt . Då hade vi inte försökt att se om de materiella bestämmelserna är utformade på ett sådant sätt att de är tillämpliga i utlänningsärenden. Då hade vi inte försökt att ta reda på fakta, utan då hade vi, som påstår, lutat oss tillbaka. Det har vi inte gjort. pågår utredningen för fullt. Den kommer att avleverera sitt betänkande till regeringen precis enligt plan , alltså . säger till mig i sitt inlägg att han vill ha besked. Kan regeringen göra bedömningar av läget i i utlänningsärenden? Svaret på den frågan är naturligtvis nej. Det ska vi inte göra. Det är just det vi har bestämt här i kammaren att regeringen inte ska göra. Om regeringen börjar göra den typen av bedömningar är det detsamma som att vi går tillbaka till den ordning som fanns före det att vi ändrade utlänningslagen, införde processordningen och såg till att politikerna lyftes ur processen. Det är där den stora kritiken låg mot att det blir på det här viset, nämligen att det är den som samlar störst antal artiklar i medierna som vinner slaget. Det är den som får tillräckligt mycket strålkastarljus på sig som får lov att stanna medan den person som blir bortglömd och som inte lyckas lika väl med att uppvakta medier eller enskilda riksdagsledamöter inte får en rättssäker prövning. Jag är mycket nöjd med den utveckling som varit när det gäller de här frågorna och att vi har en ordning med individuell prövning. Men det innebär inte att saker och ting inte kan bli bättre. Det har också nämnts här framme hur viktigt det är att man ser till att ge möjlighet för personen som prövas att lägga fram sin sak på rätt sätt. Det håller jag helt med om. nämnde till exempel på nytt frågan om landinformation. Det är viktigt att man utbildar tjänstemän. Det är också viktigt att man tillåter precis det som lagen säger, nämligen individuell bevisprövning. Man ska få lov att själv lägga fram de bevis som man anser vara tillräckliga. Jag tycker att vi från regeringens sida med detta har svarat på de frågor som har ställt. Jag tycker i varje fall att vi rör oss åt rätt håll. 26 (): Jag kan konstatera att ser nöjd ut. Han talar om ömma punkter. Själv kan jag göra den bedömningen att själv inte har några ömma punkter. Han uttrycker tvärtom någon form av likgiltighet. Nog är det så att vi fanns här i kammaren och röstade igenom den nya lagstiftningen. Nog är det också så att den utredning som slår sig för bröstet för ingick i det beslutet. Man skulle göra en utvärdering. menar att regeringen med det har varit aktiv. Men beslutet var redan fattat. Visst är det väl lätt, herr statsråd, att gömma sig bakom lagstiftningen och säga: Vi kan ingenting göra. Man hade inte fel i ledaren i Ljusnan när man skrev att flyktingpolitiken ytterst styrs av regeringen och att det finns ett politiskt ansvar för flyktingpolitiken. Det är just det ansvar som också har i regeringen. Frågan gäller om regeringen kan göra bedömningar. gör också bedömningar. Det var tänkt att domstolarna skulle följa de rekommendationer som UNHCR lägger fram. Det är väl oomtvistligt. Då blir frågan, som också ställde: Varför gör man då inte det? Det vore bra om det kunde komma in en anstrykning eller en attityd som visar att man är bekymrad över att det blir personliga tragedier. Regeringen prioriterar återvändandet oavsett om det innebär mänskliga tragedier. 27 Statsrådet (): Jag sade inledningsvis att jag förstår och respekterar det engagemang som människor i till exempel kan känna inför det fall som lyfts fram i interpellation. Jag kan förstå att man tycker att det är någonting som man vill engagera sig i. Men handlar det om att kunna skilja mellan vilken uppgift man har som riksdagsledamot och vilken uppgift man har som till exempel aktiv i en frivilligorganisation eller motsvarande. Jag gömmer mig inte bakom någon lagstiftning. Vad gör här uppe är att ifrågasätta regeringsformen. Han ifrågasätter gång på gång, trots att både jag och talmannen kommer med påpekanden, den paragraf i regeringsformen som säger att ingen myndighet, ej heller , får bestämma hur domstol ska döma i det enskilda fallet eller hur domstol i övrigt ska tillämpa rättsregel i särskilt fall. Detta är inte att gömma sig. Detta är att följa den lagstiftning som riksdag har beslutat och som i varje fall jag för min del fullt står bakom. Jag nämnde frågan om bevisprövningen i mitt tidigare inlägg, men jag kan gärna repetera det för : Ja, det är helt riktigt att UNHCR gör bedömningar i olika länder. Det gäller inte bara . Det är också fullt möjligt för ombudet som företräder en asylsökande att lyfta fram som en del av den fria bevisprövning som jag nämnde. Men man måste komma ihåg att vi sedan gör en individuell prövning. Det innebär att vi alltid prövar det enskilda fallet. Det här är en del av de synpunkter som läggs fram, men det är alltid det enskilda och individuella fallet som prövas. Det innebär att det egentligen inte finns någon motsättning mellan de här två, förutom det faktum att UNHCR uttalar sig på ett vidare plan medan vår prövning alltid garanterar att människor får rätt att lägga fram sin sak och få den prövad. Jag tycker att det här har varit en intressant interpellationsdebatt. Jag hoppas att jag har kunnat besvara frågorna. Jag förstår att interpellanten inte är nöjd, men jag tycker att det är viktigt och angeläget att vi för de här diskussionerna när vi får tillfälle till det. Överläggningen var härmed avslutad. 8 § Svar på interpellation 2008/09:227 om kvinnors asylskäl 28 Statsrådet (): har frågat mig vilka åtgärder jag är beredd att vidta, och på vilket sätt jag är beredd att verka, på en rad områden främst i fråga om kvinnors asylskäl. Det gäller stärkt genuskompetens i asylprocessen, ett integrerat genusperspektiv i asylprocessen som ett mål för verksamhet, obligatorisk utbildning hos om kvinnors asylskäl, förbättrad länderkunskap hos migrationsmyndigheterna angående könsrelaterad förföljelse, utvärdering av tillämpningen av bestämmelsen om flyktingstatus på grund av förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, åtgärder mot missförhållanden vad gäller prövotiden i ärenden med uppskjuten invandringsprövning samt åtgärder för att offer för människohandel ska kunna beredas skydd vid välgrundad fruktan för förföljelse. Vad avser inledande frågor hänvisar jag till mitt svar på fråga 2008/09:442 av om bristande rättssäkerhet för kvinnor i asylprocessen. Där nämner jag att regeringen har anvisat att i utbildningshänseende särskilt uppmärksamma frågor som rör kvinnor och att regeringen i regleringsbrevet har begärt att ska redovisa hur myndigheten arbetar med att bibehålla och vidareutveckla kompetensen rörande mänskliga rättigheter med en analys av kompetensbehovet kopplat till kvinnors villkor. Myndigheten ska också vid genomförandet av verksamheten beakta och belysa mäns och kvinnors villkor, vilket framgår av instruktion. När det gäller länderkunskap och könsrelaterad förföljelse vill jag framhålla att (Ju2007:12) ska klarlägga hur den nya instans- och processordningen uppfyller de grundläggande krav som ställdes upp vid dess införande. I enlighet med direktiven (dir. 2007:119) ska utredaren bland annat redovisa hur landinformationen har fungerat i tvåpartsprocessen samt belysa hur rättsbildning och praxis utvecklas. I avvaktan på utredningens resultat ser jag ingen anledning att ta något initiativ i fråga om landkunskapen hos myndigheter och domstolar eller överväga en utvärdering av tillämpningen av utlänningslagens bestämmelser om förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning. I regleringsbrev gav regeringen verket i uppdrag att redogöra för tillämpningen av bestämmelsen i utlänningslagen om fortsatt uppehållstillstånd när ett tillståndsgrundande förhållande upphört vid uppskjuten invandringsprövning. Utifrån vad redovisade (Ju2008/7127/) har jag inte fått intrycket av att det råder några missförhållanden i verkets tillämpning av bestämmelsen, men jag kommer att fortsätta följa arbete inom det här området. Det bör också påpekas att ett beslut om att neka fortsatt uppehållstillstånd och att utvisa den berörda personen kan överklagas till migrationsdomstol. Personer som har utsatts för människohandel för sexuella ändamål har redan möjlighet att söka uppehållstillstånd i som till exempel skyddsbehövande. En individuell bedömning av skälen i fråga om skyddsbehovet görs utifrån vad den sökande riskerar vid ett återvändande till hemlandet. Härmed har jag besvarat frågor. 29 (): Migrationsministern avslutar med att säga härmed har jag besvarat frågor. Inte ens om han hade formulerat det härmed har jag försökt besvara frågor hade det stämt. Det jag tar upp är ett djupt samhällsproblem ett internationellt, globalt samhällsproblem. Kvinnor världen över utsätts för krigsövergrepp, för tortyr, för våldtäkter och för trafficking och människohandel för sexuella ändamål. Det är vi väl medvetna om. Det här är inga nyheter för någon av oss i den här kammaren. Det är saker som vi bekämpar utifrån våra olika politiska ideologier och åsikter. Men det viktiga i det här avseendet är hur behandlar kvinnor som kommer hit och söker asyl hur vi ger förutsättningar för kvinnor som utsätts för grova övergrepp att berätta om det så att vi kan ta del av berättelserna. Vi ska inte göra det för att det är något slags allmänintresse, utan därför att det är av intresse för den som behöver veta om en person riskerar förföljelse eller inte att veta vad den personen har varit utsatt för och hur han eller hon upplever ett eventuellt återvändande. Av det skälet är det viktigt att hela sanningen och inget annat än sanningen kommer fram. Om man ska lyckas med det när det gäller den här typen av ganska svåra övergrepp är det viktigt att veta att man inte bara kan fråga och räkna med att det svar man får är det sanna, riktiga och fullständiga. Det krävs utbildning i samtalspedagogik som varken migrationsministern såvitt jag vet i alla fall eller jag har genomgått. Det krävs utbildning i att ställa de rätta frågorna för att få fram de berättelser som man vill få fram. Jag kan konstatera att det brister hos . Det är inte samma sak som att säga att allting är fel. Det är inte samma sak som att säga att alla handläggare på inte gör sitt jobb. Det finns utmärkta handläggare som gör jättefina och bra insatser också i det här avseendet. Men många som arbetar på har tyvärr inte rätt utbildning. Många som arbetar där har faktiskt inte ens kunskap om den lagstiftning som man har att följa när det gäller detta. Det är inte jag som säger detta ensam, utan det sägs i en rapport som svenska Röda Korset presenterade . Den byggde på en studie som man hade gjort av hur svensk lagstiftning egentligen fungerar . Man ställer några förslag när man presenterar detta från Röda Korsets sida. Jag ska se om vi ändå kan komma någonstans i diskussionen. I svaret kan jag egentligen bara inläsa något allmänt om att man utreder frågan och att det i övrigt inte finns några problem. Jag ska ändå försöka leta och se om det finns några öppningar för en konstruktiv dialog om eventuella förbättringar. Röda Korset drar i rapporten slutsatsen att personalen måste känna till och tillämpa riktlinjer för utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov och skyddsbehov på grund av sexuell läggning i processens alla skeden. Finns det några brister? Kan vi göra mer? Det är mina frågor. genuskompetens måste stärkas. Är den tillräcklig, eller kan vi göra mer, är min fråga. interna genusnätverk måste stärkas. Är ministern nöjd med hur det fungerar ? Kan vi göra någonting för att de interna kommunikationsstrukturerna för dessa frågor får den roll och betydelse de förtjänar? Kvinnor måste få välja kön på den som intervjuar dem. Är ministern nöjd med hur ordningen är inrättad ? Man måste få separata utredningar för varje familjemedlem och inte bedöma familjer som helheter. Det kan finnas saker som en kvinna inte berättar i närvaro av sin man eller om mannen i efterhand kan läsa om det. Det sista är att landinformationen måste förbättras. Är ministern nöjd med hur den ser ut , eller finns det utrymme för att göra några små förbättringar i det här avseendet? I detta anförande instämde () och (). 30 (): Det här är ett område som har engagerat mig . Jag kan tyvärr konstatera att det inte har hänt mycket när det gäller kunskapen om kvinnors asylskäl. Kvinnors situation runt om i världen har inte förbättrats radikalt. Kvinnor berövas fortfarande sina mänskliga rättigheter och rätten till sin egen kropp. Det måste vara utgångspunkten också när vi tittar på kvinnors asylskäl. Bristen på kunskap om kvinnors asylskäl i är inget nytt. Det har varit så . är det hög tid, och det finns en möjlighet, för den här migrationsministern att ta ett ordentligt grepp när det gäller kunskapen om kvinnors asylskäl. Det handlar också om länderkunskapen och varifrån man samlar in sin information. Det finns en rad kvinnoorganisationer runt om i världen som man också kan söka information och kunskap hos. Min fråga till ministern är: Använder man de här kvinnoorganisationerna för att få kunskap om hur situationen ser ut runt om i världen? Det här är ett ansvar som måste finnas hos ministern. Jag skulle vara glad om jag fick höra att det finns en högre ambitionsnivå och en uttalad vilja från ministern att hantera den här frågan och sätta den lite högre upp på dagordningen i och i . Det är ju där som den här kunskapen ständigt måste förnyas eftersom vi vet att det är en sådan omsättning av medarbetare på . 31 Statsrådet (): Låt mig börja med att säga att jag tycker att det är väldigt bra att de här frågorna lyfts fram. Regeringen tycker att det är oerhört angeläget att man tar fasta på de problem som kan finnas och som är specifikt komplicerade när det gäller kvinnors asylsituation. Apropå vad sade tidigare välkomnade jag den rapport som Röda Korset presenterade . Jag hoppas att resultatet av Röda Korsets projekt kan bidra till fortsatta kvalitetsutveckling. Det här projektet har förresten möjliggjorts genom medel från Europeiska flyktingfonden. Det kan vara värt att nämna i den här debatten, särskilt när man har den med , av skäl som han själv säkert inser med tanke på inställning till en gemensam europeisk asylpolitik. har haft sina riktlinjer i fråga om utredning och bedömning av kvinnors skyddsbehov . Verket arbetar nu med att förnya riktlinjerna. Enligt uppgift ska dessa vara klara , alltså . Det är naturligtvis av största betydelse att verkets utredare och beslutsfattare följer sina egna riktlinjer. Det hoppas jag att vi alla är eniga om här i kammaren oavsett vilket parti vi tillhör. Jag vill också säga att den historiska bakgrunden kan vara värd att beröra. I samband med att utlänningslagen antogs 2005 framhöll flera remissinstanser vikten av utbildning för utredare och beslutsfattare i fråga om kvinnors asylskäl. betonade också i det sammanhanget vikten av att utredare följde verkets egna riktlinjer om kvinnors asylskäl och uttalade också specifikt att det var ansvar att se till att detta sker. Detta har denna regering tagit fasta på. Regeringen har i tidigare regleringsbrev anvisat att i utbildningshänseende särskilt uppmärksamma frågor som rör kvinnor. Regeringen har dessutom begärt, vilket är naturligt i en sådan fråga, en redovisning från verket av hur man arbetat med frågor som rör kvinnors villkor. Den ska lämna i den kommande årsredovisningen. I regleringsbrevet har regeringen vidare begärt en redovisning med analys av kompetensbehovet i fråga om bland annat kvinnors villkor. Utöver detta var tidigare inne på kvinnoorganisationernas roll i det här sammanhanget tar de enskilda ambassaderna runt om i världen in kvinnoorganisationers synpunkter i sina så kallade MR-rapporter, rapporter om hur det står till med läget för de mänskliga rättigheterna i det land där ambassaden är belägen och har sitt verksamhetsområde. För egen del kommer jag att fortsätta att noga följa vad gör särskilt i fråga om kompetensutveckling beträffande kvinnofrågor och allmänt i fråga om verkets övergripande kvalitetsarbete just därför att jag tycker att det är en så viktig fråga. 32 (): Låt mig, utan att göra det här till en EU-debatt i allmänhet, inom parentes påpeka att skälet till att motsätter sig en harmonisering av flyktingpolitiken inom EU inte är att man gör gemensamma studier eller bekostar viktig information, utan det är mer att man bygger högre murar, jagar människor på flykt och stänger dem ute från den rika del av världen som vi råkar födas i. Jag hade önskat vi skulle kunna debattera detta mer vid många tillfällen framöver. Vi får se hur det blir med den saken. Jag ska försöka anknyta till de konstruktiva dragen det är inte lätt att hitta dem ska jag erkänna, men jag ska försöka i migrationsministerns svar. Regeringen säger att detta är angeläget. Man har gett i uppdrag att stärka kunskapen när det gäller kvinnors asylskäl. Man har i ett måhända inte särskilt dramatiskt beslut ändå gett i uppdrag att redovisa hur de jobbar med frågorna. Det finns väl en bakgrund till att man vill ha mer utbildning, och det är väl att det inte fungerar. Jag känner att jag skulle vilja ha ett erkännande av det. Det fungerar inte alltid som det ska. Mitt förslag till ministern är: Släpp prestigen! Erkänn att det inte riktigt fungerar! Det är därför vi behöver göra insatser. Den här utvärderingen från av hur man arbetar kommer ju av en anledning, att man inte är säker på att det fungerar precis som det ska. Jag tror inte att har föreslagit en översyn och en utvärdering av hur regeringen arbetar. Jag tror att han är rätt nöjd med hur regeringen arbetar. Men föreslår man en utvärdering, en översyn, gör man det för att man faktiskt vill komma till rätta med saker och ting som inte fungerar. Jag tror att man ska vara medveten om några saker när det gäller kvinnors särskilda asylskäl. Det är att kvinnor kan, precis som män, vara politiskt aktiva. Kvinnor kan, precis som män, vara aktiva på olika sätt för att kritisera regimer som man tvingas leva under. Man kan bli förföljd av precis samma anledningar som män kan bli förföljda av. Så är det, men kvinnor kan också ha specifika asylskäl. Det är ovanligt att systematiska våldtäkter som krigshandlingar drabbar män. Det drabbar specifikt kvinnor. Den typen av sexualiserade övergrepp är också extra svåra att berätta om när man kommer till ett nytt land, träffar myndighetsföreträdare och ska berätta vad man har upplevt. Det är därför det är så extra viktigt att utbildningen finns på plats och varje utredare som har ansvar för att lyssna på en kvinna som har utsatts för förföljelse eller övergrepp också har kunskap nog att ta reda på hur det har försiggått och vilken risken skulle vara om det hände igen. Kvinnors politiska aktiviteter kan mycket väl ta sig andra uttryck än mäns. Det kanske inte alltid är så att man är ute i öppna, tydliga demonstrationer och manifestationer mot den etablerade ordningen det förekommer förstås också från kvinnors sida utan man kanske bygger sina politiska och organisatoriska kontakter annorlunda. Det som väldigt ofta händer när kvinnor har varit politiskt aktiva eller när kvinnor drabbas av olika former av strukturellt förtryck runt om i världen är att man hänvisar till att det egna landet har en möjlighet att skydda kvinnan. Alldeles för ofta är ju det inte sant. Kvinnor som avvisas till så kallat hedersrelaterat våld märker i sin vardag, den man återsänds till, att man inte får något stöd. Det finns ingen hjälp att få. Och det här är uppmärksammat i de lagbeslut som ministern själv hänvisar till, gällande utlämningslag och även andra lagar som är beslutade här i kammaren. Men det är ju i praktiken som det inte fungerar, eller hur, ministern? 33 (): Jag ska inte upprepa det som har tagit upp, men jag delar hans uppfattning om kvinnors speciella asylskäl. har tillsammans med övriga EU ett delat ansvar för migrationspolitiken. Där har och jag kanske inte riktigt samma uppfattning, men är vi medlemmar, och då har vi också ett delat ansvar. Jag vet inte hur det ligger till, men jag kan tänka mig att kunskapen i övriga EU om kvinnors asylskäl i alla fall inte är större än den vi har i kanske tvärtom. är ordförandeland i EU , 2009. Då är min fråga till migrationsministern: migrationsministern att lyfta fram frågan om kvinnors asylskäl som en viktig del i migrationspolitiken? Jag hoppas att svaret är ja och att det här att ministern ska följa utvecklingen på noga understryks med många streck. 34 Statsrådet (): Att ibland har svårt att vara lidelsefri när det gäller Europeiska unionen kan jag ha förståelse för, givet position att vi ska lämna Europeiska unionen. Men måste väl ändå erkänna att om vi inte hade varit med i Europeiska unionen hade vi heller inte kunnat få någon finansiering av den här typen av viktiga studier, som både och jag det är i varje fall mitt intryck efter den här debatten bägge två upplever som väldigt meningsfulla och viktiga. När det gäller utvärderingar av saker och ting är det så att en utvärdering av regeringens verksamhet kommer en gång . Vare sig man vill eller inte kommer det en utvärdering, och den görs av väljarna. Men med myndigheter förhåller det sig annorlunda. Där är det regeringen som påtalar via till exempel regleringsbrev vad det är för information som man vill ha tillbaka vilken typ av information man tycker att verket ska analysera särskilt och leverera besked om. Jag tycker därför att det är rimligt att får möjlighet att nu gå igenom och meddela tillbaka till regeringen hur verkets utbildningsarbete fungerar, vilka problem man upplever på det här området och vilka framsteg man har gjort. När det beskedet är lämnat enligt plan tycker jag att det kan finnas anledning att fortsätta diskussionen.