prot · GW0973 · 2009-02-19 00:00:00 — Det kan man tycka var en rätt generös tid i sammanhanget, därför att jag tror att det inte finns någon lagstiftning som har varit så synad och granskad både från höger och vänster, uppifrån och nedifrån och på bredden och längden som just denna. , prostitutionsgrupperna, polisen, Brå, frivilligorganisationerna, organ inom ramen för det nordiska samarbetet och också senast ett av har allihop följt upp vad som har skett i i den här frågan sedan lagstiftningen kom till. Därför kan man tycka att för att sammanställa detta är rätt så generöst. Men vi får se vad ni kommer att komma fram till. Vi vet inte vad ni vill. Frågan är: Är ni överens? Vill ni någonting över huvud taget, eller vill ni bara skjuta frågan och tänka att ni ska ta den frågan senare? Det här är ju kontroversiella frågor jag håller med om det. För vår del har vi förslag i motioner om frågor som vi tycker att det finns skäl att titta närmare på men som ni dessvärre avstyrker. Jag passar på att yrka bifall till reservation nr 13. Jag står förstås bakom alla reservationer, men jag vill spara tid för kammaren. Vi säger så här i våra motioner: Det finns skäl att skärpa straffet för sexköp. Trots att köp av sex kan ge fängelsestraff på upp hamnar domarna ofta på böter och oftast på strafföreläggande. Skärper man straffsatsen kommer utredning och lagföring att prioriteras av polisen. Fler gärningsmän skulle upptäckas och lagföras, och det skulle också bli möjligt att häkta en misstänkt sexköpare om man till exempel satte straffet till fängelse . En åtgärd med häktning tror jag skulle få en och annan att avstå sexköp. Det vore alldeles för genant för en hel del av sexköparna att häktas. Vi säger också att det framöver bör finnas utrymme för strängare straff vid försvårande omständigheter. Det är inte en tanke som är ny. Vi har sett de förslagen tidigare. Det vi tänker på kan vara fråga om upprepad brottslighet, eller det kan vara när det uppenbart är fråga om offer för människohandel som utnyttjas i prostitution. Vi säger att det framöver bör vara möjligt att döma sexköpare till att betala skadestånd till den som han eller hon har utnyttjat. Vi säger också att det är dags att skärpa synen på koppleri genom att ersätta det med människohandel för sexuella ändamål. Koppleribrottet andas att det skulle finnas en frivillighet i överenskommelsen mellan säljare och köpare. Den frivilligheten är fullständigt falsk. Det är möjligtvis så att sexköparen har en önskan om att det är på det sättet, men så är det inte. Varje sexköp bygger på ett utnyttjande av en person som är utsatt. Den som säljer sin kropp befinner sig i vanmakt. Koppleri är som bekant ett brott mot staten medan människohandel är ett brott mot en person. Skulle de som döms för koppleri i stället dömas för människohandel innebär det att brottsoffer får bättre möjligheter till upprättelse och till skadestånd. Dessutom ger människohandel ett betydligt högre straffvärde, vilket står mer i överensstämmelse med det brott som vi pratar om. Hur det här skulle kunna komma att se ut i detalj behöver utredas det kan vi inte så att säga beskriva här och men det finns inte utrymme inom den utredning som ni har tillsatt att titta också på detta såvitt vi kan bedöma. , när människohandeln för sexuella ändamål växer i omfattning både i och utanför och beskrivs som en av de mest inkomstbringande brottsliga verksamheterna med många, kanske ända upp till ofattbara fyra miljoner drabbade och med förtjänster för brottssyndikaten på många miljarder, visar omvärlden intresse för vår svenska sexköpslagstiftning. Man tittar hitåt och konstaterar att inte är det land som människosmugglare i första hand väljer att förlägga sin verksamhet i. Det är obekvämt, det är omständligt och det är riskfyllt. Alltså vänder man sig hellre någon annanstans, där det inte, som här, drar till sig uppmärksamhet. Vi ser det inte minst i våra grannländer men också i många av de andra EU-länderna. I påminner debatten , , om den svenska som vi hade , nämligen så att partierna på vänsterkanten vill kriminalisera sexköparen medan de borgerliga är skeptiska och håller emot. I har man infört en sexköpslag med den svenska som förebild. Den började gälla alldeles . På vill sju av tio ha en annan sexköpslag än den man har , för där är fokus nämligen riktat på säljaren, inte på köparen. är på väg att hitta en lösning som liknar den i inte alls lika långtgående som vår men ändå ett steg på väg. Gemensamt för länderna runt om oss är konsekvenserna av den mycket grova brottslighet som människohandeln representerar. Problemet växer, och oavsett vilken inställning länderna fram till nu har haft till prostitution som företeelse ser man ändå att en lagstiftning av vårt slag kan vara ett fungerande sätt att stävja människohandeln. Lagstiftning är ju normbildande. Den påverkar attityder. Det skriver också regeringen i sin handlingsplan. Det här behöver vi fortsätta med. I kontakter med andra länder, framför allt under det svenska EU-ordförandeskapet, förväntar vi oss att regeringen lyfter upp de här frågorna kring prostitution och människohandel i de olika aktiviteter som regeringen har att ansvara för. har tidigare under socialdemokratisk ledning skaffat sig en mycket hög trovärdighet i de här frågorna, och det vore synd om de skulle så att säga slätas ut . Jag tänker på arbete som kommissionär, insatser som justitieminister och senast EU-parlamentarikern initiativ, där hon har fått att anta ett mål att halvera antalet människohandelsoffer och ett uppdrag till kommissionen att studera sambandet mellan medlemsstaternas lagar om prostitution i relation till antalet offer för sexslavhandeln. Men det finns lite grann smolk i bägaren just . Ska vi lyckas påverka omvärlden i vår riktning är det självklart så att vi ska ha gjort vad vi kan själva här på hemmaplan. Trots att det nu har gått undertecknade konvention mot människohandel dröjer regeringen med det sista steget, den nödvändiga ratificeringen. Det vore tragiskt om vi påbörjade vårt EU-ordförandeskap utan att ha klarat den egna hemläxan. Självklart kommer vi inte att med trovärdighet kunna driva på dessa frågor om vi själva inte gjort det vi ska. Jag hoppas få besked från alliansens företrädare om att detta kommer att lösa sig . Allt annat vore oerhört genant för . Därmed, herr talman, avslutar jag mitt anförande. Jag har alltså yrkat bifall till reservation nr 13. I detta anförande instämde (). 121 (): Det är bra att vi i kammaren nu har möjlighet att debattera regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Trots att är nöjt med en del av regeringens åtgärder anser vi att en del åtgärder är otydliga. Det saknas också en del åtgärder i handlingsplanen. Då förslagen inte är förpliktande är det dessutom svårt att följa upp dem för att se om de får önskad effekt. Vi efterlyser konkreta förslag på vad som kan göras för att minska mäns efterfrågan på sexuella tjänster. Det saknas även åtgärder som syftar till att ändra unga mäns attityder till sexköp. Någon rejäl satsning i form av ett nationellt resurscenter mot prostitution, som vi avsatt medel till i vår budgetmotion, görs inte heller. Vi saknar även en strukturell könsmaktsanalys i handlingsplanen. Utan en sådan analys av grunden för mäns efterfrågan av sexuella tjänster riskerar handlingsplanen att bli ett slag i luften. förslag till förbättringar har tyvärr inte vunnit gehör hos majoriteten, och därför har vi ett antal reservationer i betänkandet, många tillsammans med Socialdemokraterna och/eller . Jag står självklart bakom samtliga reservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall endast till reservation nr 8. Den reservationen handlar om stöd och hjälp för personer i prostitution. Prostitution är nära förknippat med våld. Enligt en norsk studie utsätts kvinnor i prostitution för kraftigt våld från köpare i form av våldtäkt, fysisk misshandel och/eller rån minst en gång . Prostitutionsgrupperna i och och Prostitutionscentrum i uppger också att mäns våld mot prostituerade kvinnor är vanligt och menar att kvinnorna är vana vid våld i sin vardag. Kvinnor som uppsöker prostitutionsgrupperna vittnar om allvarliga incidenter i form av grova övergrepp, våldtäkt, knivhot, inlåsning med mera. Jag tror att vi kan vara överens om att för den som vill ta sig ur prostitution innebär det en mycket svår process som ställer stora krav på den enskilda individen. För att kvinnor ska kunna lämna prostitutionen måste det därför finnas möjlighet att få ett långsiktigt stöd. är det svårt för prostituerade att få annat än akut hjälp i stora delar av landet. I , och finns särskilda verksamheter för kvinnor i prostitution som vill ha stöd att förändra sin livssituation. I anger man att antalet kvinnor som söker hjälp för att lämna prostitutionen ständigt ökar men att resurserna för att hjälpa dem är små. På mindre orter finns sällan möjlighet eller underlag alls för prostitutionsgrupper eller liknande verksamheter. anser att samhället har misslyckats med att stödja de personer som vill sluta med prostitution. Vi vill därför inrätta ett nationellt resurscentrum mot prostitution och människohandel som ska ha i uppgift att ta emot och stötta de människor som söker vägar ut ur prostitutionen. Detta centrum, som ska ha specialistkompetens på området, bör även arbeta med kunskapsspridning och information gentemot myndigheter och yrkesgrupper som i sin verksamhet möter människor i prostitution. En förebild för hur centrumet skulle kunna fungera är Nationellt centrum för kvinnofrid i . I finns en annan förebild, det så kallade Pro Centret, som är en nationell resurs för rådgivning och stöd till kvinnor och män som befinner sig i prostitution. Centret ligger i men tar emot klienter från hela landet. Vid centret finns verksamheter som terapi, stöd, utbildning, hälsovård och en värmestuga för kvinnor. Centret bedriver även uppsökande verksamhet riktad mot kvinnor i såväl gatu- som inomhusprostitution med speciellt fokus på invandrade och unga kvinnor. Centret fungerar också som en nationell resurs när det gäller forskning och metodutveckling. Pro Centret finansieras av och kommun gemensamt. I finns ett kunskapscenter som även fungerar som resurs när det gäller forskning och metodutveckling. Varför ska vara sämre på att ta hand om människor som vill lämna prostitutionen än våra grannländer? anser också att regeringens åtgärder är otillräckliga när det gäller att minska efterfrågan. Regeringen föreslår i sin handlingsplan att ska få i uppdrag att utvärdera och utveckla de så kallade Kastverksamheterna som bedriver attitydändrande arbete med sexköpare, åtgärd 8. Syftet med regeringens uppdrag är att sprida resultatet av utvärderingen. Vi menar att det redan är klarlagt att Kastverksamheterna är välfungerande och att det är dags att gå vidare och ta fram konkreta förslag på hur mäns och pojkars attityder till köp av sexuella tjänster kan förändras. Regeringens åtgärder 11 och 12 syftar till att öka ungdomars medvetenhet om riskerna för sexuell exploatering. Målgruppen för denna åtgärd är alltså även unga flickor, inte unga pojkar specifikt. Självfallet är det bra att flickor får kunskap om hur de kan skydda sig från att bli utnyttjade via Internet och så vidare, men vi vill se att fokus ligger på att ändra pojkars och mäns attityder. Handlingsplanen saknar dessvärre konkreta åtgärder som inriktar sig på att förändra attityderna till sexköp hos dagens unga män och pojkar, trots att många av dessa kommer att bli framtidens sexköpare, vilket är beklagligt. Det handlar om att mäns och pojkars attityder till kvinnor och kvinnors kroppar måste ändras. Exploateringen och objektifieringen av kvinnor i medierna och i samhället bidrar till att skapa en bild av kvinnors kroppar som möjliga att köpa, bruka och sedan göra sig av med. Könshandeln är därför ett socialt fenomen som kan sättas i relation till en maktobalans mellan könen. Vi saknar i regeringens handlingsplan också en strukturell könsmaktsanalys av handeln med kvinnor och barn. anser att ett eventuellt attitydförändrande upplysningsarbete bör bedrivas i samarbete mellan myndigheter och frivilliga organisationer. Vårt förslag är att regeringen ger i uppdrag till utvalda myndigheter och organisationer, förslagsvis , , , , Prostitutionscentrum i , Kastverksamheten och Män för jämställdhet, att utarbeta förslag på hur mäns efterfrågan på sexuella tjänster kan minskas. Förslaget bör även behandla hur unga mäns och pojkars attityder till köp av sexuella tjänster kan påverkas. Det är varken moralism eller sexualpanik som gör att vi för en kamp mot prostitution och sexslavhandel. Sexualitet i alla dess former har vi inget emot. Det är när sexualiteten blir ett medel för förtryck av andra människor som anser att vi måste agera. Sexhandeln påverkar relationerna mellan alla kvinnor och män, inte bara dem som säljer och köper sex. Mäns efterfrågan på sexuella tjänster är det yttersta uttrycket för mäns sexualiserade våld mot kvinnor. Som sagt firar sexköpslagen tioårsjubileum . Jag vill också avsluta med att beröra sexköpslagen och vill rikta en uppmaning till regeringen. anser att regeringen ska ta sitt ansvar och i samband med EU-ordförandeskap aktivt sprida den svenska sexköpslagen till övriga EU-länder. 122 (): När det gäller regeringens handlingsplan mot prostitution och människohandel har vi i ett antal synpunkter. Vi delar en del av de synpunkterna med Socialdemokraterna och . Andra har vi enbart själva. Jag tänkte lyfta fram några av dem. När det gäller kunskap om hur många som är utsatta för sexhandel tycker inte vi att det i skrivelsen riktigt nås ända fram. Varför inte låta till exempel kartlägga antalet flickor, pojkar, kvinnor och män som faller offer för sexhandel? Denna kartläggning vore på sin plats, särskilt nu när vi, precis som och tog upp, har haft lagstiftningen på plats . En annan fråga som jag skulle lyfta fram är efterfrågan. Hur ser det ut för de män som skapar denna fruktansvärda marknad, där barns och kvinnors kroppar handlas med för sex? Det handlar om den könsmaktsordningstanke som vi ser i olika delar av samhället. Vi kan peka på att könsmaktsordningen i sig skapar förhållanden där kvinnor underordnas män. Vi talar om strukturella åtgärder för att komma åt de problem som härrör från den analysen. Man kan tycka att det är märkligt att inte stöta på någon som helst analys i skrivelsen eller i betänkandet kring denna så viktiga fråga. Men blir man heller inte förvånad när man tänker på att alliansen under de dryga två åren har varit närmast allergiskt inställd mot att över huvud taget nämna könsmaktsordningen i skrivelser, propositioner och betänkanden. Det förekommer möjligen undantagsvis, men i det stora hela håller man sig från detta och tror att verkligheten kommer att se annorlunda ut för de människor som faller offer. När vi pratar om offer skulle jag särskilt vilja lyfta fram frågan om hur dagens sexköpslag definierar offer. Det är nämligen så att den inte definierar offer alls. Den har en inkonsekvent hållning i förhållande till det faktum att brottet att köpa sex finns i kapitlen om sexualbrott och inte i kapitlen om brott mot allmän ordning i . har prostituerade ingen möjlighet att driva en civilrättslig skadeståndsprocess mot de män som köpt sex av dem, inte heller de som faller offer för denna handel, eftersom de inte är definierade som offer i lagtexten. Denna rätt till skadestånd bör vara självklar för den utsatta kvinnan eller flickan i relation till mannen som köper sex och den som förmedlar kontakten och bedriver människohandeln. Samma sak gäller naturligtvis också de pojkar och män som faller offer. När köparen av omständigheterna i övrigt borde inse att han för det är oftast en han kan ha att göra med en person, oftast en kvinna, som utsatts för sådant tvång som människohandel innebär ska särskilt ansvar kunna utkrävas i form av skadestånd. Detta tycker vi i tillsammans med Socialdemokraterna och . Det är synd att riksdagsmajoriteten, som ofta pratar om brottsoffer och låter oss höra långa utläggningar om hur vi ska hjälpa brottsoffer, i det här fallet inte ser det ur brottsofferperspektivet. Det ska bli intressant att höra representanter för majoriteten förklara hur man kan hantera den här frågan. Från sida har vi också lyft fram frågan om straffvärdet för sexköpsbrott. Vi tycker att man borde se över det och möjligtvis justera det uppåt. Som det är nu är det i förhållande till andra domar mycket lägre för den typen av kränkning som det här innebär. En annan fråga som är oerhört viktig för att man ska kunna förstå och öka kunskapen kring de här frågorna är att det måste till forskning om prostitution, människohandel och sexköpare. Vi har sett problemet väldigt . Vi känner till detta relativt bra, tror vi, men när man diskuterar frågorna lyser just den typen av analys med sin frånvaro som skulle kunna vara ett bra medel för att komma åt köparna. Obligatoriska utbildningsinsatser för myndigheter som kommer i kontakt med personer utsatta för prostitution borde också vara en självklarhet, men är inte det. En viktig fråga faller under utlänningslagen. Det handlar om hur vi ser på kvinnor och män som har utsatts för sexhandel i när det gäller deras vara eller icke vara efter att de har blivit tagna i samband med ett ingripande. Vi vill naturligtvis att de ska vittna mot förövarna, mot sexköpare och särskilt mot de människohandlare som skulle kunna sägas vara längre upp i näringskedjan i denna vidriga handel. Men hur hög kan benägenheten vara att vittna när man vet att ett vittnesmål är en enkelbiljett till ett annat land där man hamnar i klorna på i bästa fall samma personer och i värsta fall än mer hänsynslösa personer som jobbar med de här frågorna? Jag vill yrka bifall till reservation 13, som vi har gemensamt med Socialdemokraterna och . Vi har som sagt andra reservationer, men jag kommer för tids vinnande inte att yrka bifall till dem. 123 (): Det är trevligt att vi är överens om så mycket när det gäller handlingsplanen. Den andra handlingsplanen gäller våld mot kvinnor på olika sätt. Den här behandlar prostitution och människohandel. Människohandel är, som har sagts från talarstolen tidigare, något av det vidrigaste som finns. Det rör sig om pengar, pengar, pengar och grymhet och samvetslöshet. Människohandel är en del av den organiserade brottslighet som omsätter mest pengar. Det handlar om knark, vapen och människohandel. Ofta är de inte skilda från varandra, utan de som sysslar med detta gör det som är mest lönsamt för stunden. Det är därför regeringens insats mot organiserad brottslighet är oerhört viktig och väsentlig för att komma åt de svenska delarna och också i det europeiska samarbetet. Man kan bli utsatt för människohandel på väldigt många olika sätt. Man kan ha förtroende för grannkvinnan som ska fixa jobb åt en i till exempel eller , och så blir man lurad i en kedja som fortsätter. Det kan vara pojkvännen som man är nyförälskad i, och så blir man fast i en kedja. Jo, man misshandlas, blir utsatt för våldtäkt och total mänsklig förnedring och bryts ned. Man kan också hamna i människohandel på annat sätt. Man skulle kunna vara uppvuxen i , tala svenska och bli utvisad som tonåring till ett annat land där det inte finns någon som tar hand om en mer än möjligen en kriminell pappa som ska hämnas för att han hamnat i fängelse. Det är en annan väg att hamna i människohandlarnas klor. Varför har vi egentligen prostitution, sexköp och slavhandel? Det har vi som nämnts på grund av att vi har en efterfrågan. Vilka är det som efterfrågar i största mån? Det är en pappa, en morfar och en farfar. är det en mamma, en mormor och en farmor. Det är människor som vi bedömer som helt vanliga människor som efterfrågar detta. Det är därför som det är så viktigt att vi alla på olika sätt uppmärksammar det och säger till när vi ser det i vår närhet och också när vi har den möjligheten slår larm till polisen. En del av de tiggare vi dag ser på gator och torg i och runt om i är de som har använts för sexuell slavhandel och inte duger till det längre. Då sätts man totalt nedbruten att tigga. Den handlingsplan som regeringen har lagt fram och som vi ska lägga till handlingarna innehåller 36 olika åtgärder. Den fokuserar på den enskilda och sätter individen i centrum. Det finns ett rättsligt perspektiv, ett socialt perspektiv och ett jämställdhetsperspektiv. Här är det stat och kommun som ska få ett allt större ansvar för att skapa stöd och skydd. Men naturligtvis spelar också frivilligorganisationernas arbete en stor roll. Vad är det för olika insatsområden som handlingsplanen behandlar? Jo, det är ökat skydd och stöd för individen, det är ett stärkt förebyggande samarbete, det är stärkt kvalitet och effektivitet i rättskedjan, en ökad samverkan och en ökad kunskap. Samverkan och kunskap är A och O om vi ska komma till rätta med detta. Det är en verksamhet som drar in till den organiserade brottsligheten. Här är också samarbetet i EU av största betydelse och samarbetet mellan EU och . Det är inte så att människohandlarna jobbar separat i . Vi har vår svenska sexköpslag, och den är bra. Den har också en väldigt stor acceptans i , och den är väl spridd kunskapsmässigt i även om det inte är så många länder som har en motsvarande lagstiftning. Det gör också att handeln till är något mindre än till andra europeiska länder. I gengäld är i vissa lägen transitland, och det är inte bra. Handlingsplanen kommer att utvärderas . Många av åtgärderna är redan igångsatta. När det gäller diskussionen om straffnivåer för prostitution är det en sak som man får diskutera. Det är många brott i där vi har sett att vi behöver förändra straffnivåerna. Vi har från alliansens sida börjat med de grova misshandelsbrotten och morden och har fått en straffnivåutredning, och vi kommer också att få en förändrad lagstiftning. Sedan får man ta område för område på justitieområdet. Man har under en lång följd av år inte jobbat tillräckligt mycket med det. Därför behöver vi nu från alliansen vidta en mängd olika åtgärder på dessa områden. Det finns ganska många åtgärder i handlingsplanen som berör ungdomar. Det gäller både utbildningsväsendet och Internet. En sak tror jag att man kan konstatera. En förutsättning för att vi ska kunna nå ungdomar, förklara varför sexköp och prostitution är kriminellt och få ungdomar att förstå varandra och respektera varandra som personer är en väl fungerande skola. Har vi inte en väl fungerande skola där barn har en chans att lära sig någonting kan vi inte heller lära dem detta. De bitarna tas upp i handlingsplanen. Jag yrkar bifall till utskottets förslag att lägga handlingsplanen till handlingarna och avslag på reservationerna. 124 ELISEBEHT () replik: Jag kan inte låta bli att ställa frågan vilken värld lever i när hon säger att det under förra mandatperioden skedde så väldigt lite på justitieområdet. Det var snarare tvärtom. Vår minister blir KU-anmäld av ledamöter i för att han lade fram för många förslag. Det hände inte så lite. Möjligtvis hände det inte sådant som och ville. Men att det var så lite är inte en alldeles korrekt beskrivning. är en kvinnokämpe av mått och var tidigare Fredrika-Bremer-Förbundets ordförande. Dessutom representerar du det största partiet i alliansen. Man skulle kunna vitsa till det och säga att det är utan spår. sitter ni i regeringsställning. Ni kommer inte att sätta några som helst spår vad gäller sexköpslagstiftningen. Är inte det genant, tycker ? Vi har lagt fram förslag här som jag har redogjort för om skärpta straff, försvårande omständigheter och skadestånd för brottsoffer. Det handlar om kopplerilagen och att se vad man kan göra åt den för att åstadkomma en bättre ställning för brottsoffren. Inget av det här tycker ni är intressant. I era direktiv till en ny utredning kan man inte utläsa någonting av vad ni egentligen vill. Det står att sexköpslagen ska vara kvar, men i övrigt överlämnar ni till utredaren att komma med förslag.