prot · GW09129 · 2009-06-10 00:00:00 — Vid närmare efterforskning visade det sig att generaldirektören avgick, och man kunde inte få sina ekonomiska rapporter. Det visade sig också att underskottet var betydligt större än vad som var rapporterat tidigare. Det visar hur svårt det är att styra denna form av stora myndigheter och behovet av att vidta åtgärder och följa upp, precis på det sätt som vi har fått reda på att ministern har gjort. Med detta känner jag mig förvissad om att vi ska slippa se något motsvarande det som utspelade sig de tre månaderna . Det var inte bra, men jag är nöjd med att ministern har vidtagit åtgärder för att situationen inte ska upprepas. Det är en av de frågor som vi har granskat. 144 () replik: Många blev väldigt negativt drabbade av det kaos som uppstod på . Man stoppade kaoset, sade , och var glad över det. Jag undrar vad regeringen skulle ha gjort annat än vidta åtgärder i detta kaos. Att regeringen inte agerade tidigare när det kom så tydliga signaler från tycks inte bekymra ett dugg. Att regeringen inte brydde sig om signalerna kan ju direkt kopplas till att det uppstod ett sådant kaos . och hennes kamrater i alliansen vill ju inte se den kopplingen. Då undrar jag vad det var som orsakade kaoset på 2008. Kan svara på det? 145 () replik: Jag sade inte att jag var glad över det. Jag sade att det är bra att det har vidtagits åtgärder. Jag tycker att det är viktigt att betona vad det är som ligger till grund för det som har blivit fel. Det har varit en långt utdragen förändringsprocess som initierades av den tidigare regeringen och som har genomförts. Det har också varit förändringar i samband med att det blev en ny majoritet. För att en minister ska kunna utföra sitt uppdrag krävs information som är korrekt. talar jag om 2008, och ministern har inte fått en redovisning som är baserad på hur situationen såg ut. Jag vill inte uttala mer kritik mot den tidigare ledningen. Det är ju precis detta som JO har tagit fram. Det är också precis detta som Statskontoret har tagit fram. Det har varit en bristande samordning mellan dem som arbetar inom förnyelseprogrammet och dem som leder delar av huvudkontoret. Det handlar inte om ministern. Det är på förvaltningsnivå. Det handlar om myndigheten. Det handlar om att redogörelser inte har tagit hänsyn till de kostnader som förändringsarbetet har medfört, att myndighetens ordinarie budget inte har samordnats med förnyelseprogrammet och så vidare. Detta ligger på myndighetsnivå. Så fort problemen har blivit kända har ministern därför vidtagit åtgärder som regelbundna återrapporteringstillfällen och en inspektion som ska följa upp vad som sker på . Situationen har varit allvarlig för de personer som drabbades negativt . Men har ju åtgärder vidtagits. 146 () replik: Min fråga var: Om det nu inte var regeringens icke-agerande som orsakade kaoset på , vad var det då? Jag fick svaret från att det har sin grund 2005. Jag får inte ihop det. För mig verkar det helt horribelt. Signalerna från gick fram jättetydligt. Regeringen, med statsrådet i spetsen, valde att inte agera. Därför uppstod kaoset. Vad var det annat än regeringens och icke-agerande som gjorde att kaoset uppstod? Vad berodde det annars på? Utskottsmajoriteten vill inte komma med någon som helst kritik mot regeringen eller specifikt mot statsrådet . De har fått total ansvarsbefrielse. Vem anser bär ansvaret för den uppkomna situationen? 147 () replik: Jag vill än en gång gå tillbaka till att ärendet handlar om några sommarmånader. Ministern har klart och tydligt redovisat den föregående kommunikationen med , med myndighetens ledning, och redovisat svårigheterna att få korrekt information. Ministern har redovisat åtgärder som har vidtagits för att situationen ska fungera vid , att människor ska kunna lita på att utbetalningar sker och att besluten är korrekta. Detta har den statistik vi har fått presenterad visat. Det har skett en förändring. Sjukpenningen har förbättrats. gjordes det en handläggning i av ärendena. där kom 2005 in var det . För sjukersättningen var det var det . Det är fakta som talar om att situationen har förbättrats vid . Människor ska åter kunna få sina utbetalningar och på ett bra sätt. 148 (): Som vi har hört kom det en mängd uppgifter om hur många som for illa i kontakten med . Vi fick läsa i tidningarna om föräldralediga som fick vänta i månader på ersättningen. Vi fick läsa om sjuka människor som också fick vänta . fick man vänta på att få besked om att man fyllt i en blankett felaktigt. Det finns ett antal granskningar av den här perioden. Dels har vi Statskontorets rapporter, dels har vi JO:s stora granskning som följer enskilda ärenden. hade också en utfrågning av JO där jag själv deltog. Där fick vi läsa en hel del detaljer med olika konkreta exempel på människor som fått vänta i månader på besked och så vidare. JO talade också om att brutit mot förvaltningslagen. Människor har inte fått reda på vem som är handläggare i deras ärende och har heller inte kommit i kontakt med dem. Det här är naturligtvis, fru talman, helt oacceptabelt. Det tyckte vi när vi hörde talas om det i alliansen, det tyckte ministern och det tyckte naturligtvis fler. Det minsta man kan begära är att en berättigad ersättning betalas ut till rätt person i rätt tid och att en sjuk person inte ska behöva sitta timmar i telefon. Det är en lång historia, det här. inrättades den nya mer centraliserade myndigheten . Följden blev den omorganisation som vi har hört talas om. beslutade den dåvarande ledningen att öka tempot i omorganiseringen. Omorganiseringen var alltså en logisk följd av att den nya myndigheten inrättades 2005. Slutsatserna man får av bland annat JO:s beskrivning är att uppenbarligen försummat att i tillräcklig utsträckning beakta de olika förvaltningsrättsliga kraven på ärendehandläggningen. Det är tydligt att de underskattade svårigheterna när det gällde att genomföra omorganisationen. Statskontoret, som också på regeringens uppdrag har granskat , redovisade att omorganisationen genomfördes utan att man analyserade förutsättningarna tillräckligt mycket. Man konstaterar också att 2008 var av handläggarna antingen utan erfarenhet av sina ärendetyper eller nyanställda med nya arbetsuppgifter. Ett antal reformer har genomförts av alliansregeringen: tandvårdsstödet, rehabiliteringskedjan, jämställdhetsbonusen. Varken Statskontoret eller anser att regeringens reformer har varit någon huvudorsak till problemen i organisationen. En myndighet ska klara av att genomföra reformer. Regeringen tog dessutom, som vi har hört, hänsyn till synpunkter från myndigheterna när reformerna genomfördes, bland annat genom att senarelägga vissa tidpunkter för genomförande och skjuta till medel till administrationen. försöker oppositionen göra väldigt mycket politik av det här. De försöker blanda ihop detta. De kritiserar de nödvändiga reformerna för snabbare rehabilitering och för att komma ifrån passiva sjukskrivningar men menar att det delvis är en orsak. Själva anmälan av inleds med en väldigt politiserande skrivning. Han skriver att många av de försämringar som genomfördes har lett till ökad arbetsbörda på . Det finns inget stöd för den typen av slutsatser när vi följer Statskontoret eller . I stället framtonar en bild av en mindre lyckat genomförd omorganisation på myndigheten. verkar det som att är på väg att förbättra sina rutiner. Handläggningstiderna har sjunkit. Vi får naturligtvis aktivt följa att den utvecklingen fortsätter. De allra senaste siffrorna visar att nio av tio nu får ersättning, beslut och handläggning inom en månad. Det är bättre än 2006, när alliansregeringen tillträdde. Men det är inte tillräckligt bra . Vi i och vi i alliansen tar vårt ansvar. Men förra regeringen hade det politiska ansvaret när den nya myndigheten beslutades. Den förra regeringen hade tillsatt ledningsorganisationen, och den förra regeringen beslutade om att inrätta den nya myndigheten . Därför borde naturligtvis även Socialdemokraterna fråga sig vilket ansvar den förra regeringen haft för problem på . Alliansregeringen och ansvarigt statsråd har vidtagit ett antal välkomna åtgärder. Man har gett ett uppdrag att lämna fördjupade underlag regelbundet till regeringen. Vi inrättar en inspektion för socialförsäkringen . Ett serviceåtagande har formulerats: rätt ersättning till rätt person i rätt tid. Det är också glädjande att regeringen nu har beslutat att snabbutreda ett system för kompensation till människor som blir illa behandlade av myndigheten. Det innebär ekonomisk ersättning vid försenad handläggning. ska vara en rättssäker myndighet med ett bra bemötande mot allmänheten. säger i sitt ställningstagande att regeringen och ansvarigt statsråd ansvarar för myndigheters verksamhet. Utskottet säger att granskningen inte visar annat än att socialförsäkringsminister medverkat till att åtgärder vidtagits för att genomföra reformerna och omorganisationen vid . Jag menar att fakta talar för att ställningstagande är väl avvägt. 149 () replik: Jag vill bemöta det som tog upp på slutet. Som jag uppfattade det var hans uppfattning att problemen 2008 berodde på bristande hantering av regeringen . Det är ett alldeles eget ärende. Vi har granskat om förstatligandet av ledde till eller hade något samband med de problem som uppstått 2008. Vi var överens. Ett enigt utskott har slagit fast att de sambanden inte fanns. Det fanns ingen anledning till av den tidigare regeringen. Står ni inte längre för det vi kom fram till i den granskningen? Jag kommer inte ihåg vad det är för nummer på ärendet. Det går att ta reda på, så att vi inte blandar ihop det. Jag uppfattade att antydde att det som hände 2008 var den socialdemokratiska regeringens fel, och var det inte den socialdemokratiska regeringens fel så var det fel. Däremot är nuvarande regering totalt utan ansvar. Det finns inget som helst samband med vad man där har beslutat om och kommit med vad gäller anslag och förändringar i verksamheten. Jag vill passa på att säga att jag inte vare sig i någon replik eller i mitt anförande nämnt om synpunkter på eller min uppfattning om innehållet i de förändringar ni gjorde i försäkringssammanhang. Det har jag över huvud taget inte uttalat mig om. Eftersom ni i majoriteten skriver att ni anser att Husmark medverkat till att åtgärder vidtagits för att reformerna och omorganisationen skulle kunna genomföras vid kassan måste jag fråga: Tycker att det blev bra? 150 () replik: Jag tror att är på rätt väg, men jag har ingen konstitutionell synpunkt på om den gamla regeringen på något sätt borde prickas. Däremot menar jag att vi alla, inte minst den gamla regeringen, har ett ansvar för de olika typer av brister som funnits vid . gjorde till exempel en utvärdering av hur besluten gått till när det uteslutande, till , var gamla regler som gällde. Det var mycket kritik mot det, men det har inget med konstitutionella synpunkter att göra. Jag tycker att vi ska vara lite ödmjuka. Det går inte att falla för frestelsen att säga att så fort Socialdemokraterna kommer i opposition har de inget ansvar för de myndigheter som byggts. Jag håller med om att inte alls har tagit upp frågan om reforminnehållet. Men det är intressant att det i själva inledningen till den KU-anmälan som är grunden för den här diskussionen talas om försämringar, om försämrande reformer alltså ett politiskt angrepp. Det är också intressant att läsa era ganska hårt skruvade formuleringar i er reservation. Det är som att ni inte riktigt vågar stå för den kritik som jag menar i grunden är mer politisk än konstitutionell. I er gemensamma reservation har ni följande formuleringar: Det kan emellertid inte bortses från Vidare kan det inte helt uteslutas att socialförsäkringsminister hade kunnat vidta åtgärder Det kan inte heller uteslutas att Det är väldigt försiktiga formuleringar, och sådana tycker jag att ni har all anledning att hålla er till. Man ska vara väldigt försiktig med att peka ut syndabockar. Jämfört med tonfallet hos bland annat här är det inte så mycket sakligt som kommer fram i er reservation. 151 () replik: Det är väl bra att vi fick utklarat att det som tog upp i sitt anförande angående den socialdemokratiska regeringen inte har en konstitutionell bäring. Vad vi skulle pröva var väl om det fanns. Därmed kan vi lämna det och vara överens om att det inte finns grund för en konstitutionell kritik mot den socialdemokratiska regeringen för hur detta sköttes. Jag kan inte erinra mig att jag uttalat att vi när vi hade regeringsmakten inte hade ansvaret för hur myndigheter fungerade självklart hade vi det! kan vara helt övertygad om att jag aldrig någonsin förnekat att det fanns brister i samhället, att det fanns brister i hur vi kunde ta hand om människor som behövde stöd. Det fanns alltså brister när vi styrde. Jag har aldrig påstått att vi levde i det perfekta samhället. Ett uttryck för att vi såg brister var just detta med att vi 2005 medverkade till att förstatliga . Vi insåg att det fanns brister. Det var alltså precis tvärtom; vi såg och erkände att det fanns brister, och därför gjorde vi något åt dem. Jag skulle vilja återkomma till min fråga även ställd till : Är ni stolta och tycker ni att det blev bra ? Ni säger att statsrådet har medverkat till att det gick att genomföra reformer och omorganisationer. Det har hon medverkat till. Blev resultatet bra? Att man efteråt gjort saker som har lett till förbättringar hos är väl bra. Jag angriper er inte för det. Det intressanta och det som är uppdraget nu är att försöka slå fast vem som bär ansvaret för det icke önskvärda som hände vid kassan 2008. 152 () replik: Det blir lite grann så att politiska, praktiska och konstitutionella frågor med nödvändighet blir sammanblandade. Till och med har gjort en sådan sammanblandning i sin anmälan. Jag uttalar mig inte om historien i konstitutionella frågor. När det däremot gäller problemen med massjukskrivningar, passivisering och en bristande rehabilitering menar jag att den socialdemokratiska regeringen måste känna ett väldigt stort ansvar. Vi har tagit ett mycket stort ansvar för att vända den utvecklingen. Naturligtvis är det vår regerings ansvar att rätta till de brister som visade sig finnas bland annat . Jag tycker att det utifrån de faktaunderlag vi har är ganska uppenbart att regeringen tar det ansvaret. Dessutom konstaterar jag att det är oacceptabelt att inte vidta åtgärder för att slippa en upprepning. Som ett exempel vill jag nämna att det inte alltid var så lätt att få information om vad som var på gång. Vi i socialförsäkringsutskottet fick i oktobernovember 2008 information om att det ekonomiska läget var under kontroll och att det mesta skulle fungera bra . Men kom det besked om att det var ett underskott på och att det hela inte alls var under kontroll. Utan att kunna redogöra för detaljerna kan jag säga att det även för oss i utskottet är helt uppenbart att informationen inte alltid var glasklar. Avslutningsvis: Självfallet har ministern det avgörande och övergripande ansvaret. Jag menar att hon och alliansregeringen har tagit det ansvaret. 153 (): Det är en intressant debatt. i den här KU-debatten har det talats om vikten av självständiga myndigheter. Men här finns det en känsla av att man på regeringen försöker övervältra ansvaret för vad självständiga myndigheter har vidtagit. Min bedömning är att regeringen när man väl blev informerad har agerat på ett förtjänstfullt sätt i det här sammanhanget. Problemet är att man inte informerades , utan först framstod det att det var stora problem. Inte ens styrelsen var informerad. Det intressanta är det som här tar upp. Han vänder sig mot ett antal debattdeltagare här och mot vad majoriteten skriver i sin slutsats. På s. 313 står det så här i reservationen från oppositionen: Granskningen visar inte annat än att socialförsäkringsminister medverkat till att åtgärder vidtagits för att reformerna skulle kunna genomföras utan problem vid . Har vi inte samma upplaga? Jo, det fattas ett ord i fråga om majoritetens text, nämligen ordet omorganisation. Det är det här som man går in för när man tittar på den interna omorganisationen och försöker övervältra på regeringen ansvaret för de problem som uppstod i samband med omorganisationen. Det intressanta är vad som sedan står i reservationen. stal en del av mina synpunkter i den delen, vilket han naturligtvis inte visste att han gjorde. Det gäller då sättet att resonera i övriga delen av reservationen där man skriver: inte bortses från, inte helt uteslutas, hade kunnat uppfatta tidiga tecken, inte heller uteslutas och hade kunnat uppfatta tidiga tecken på problem och kunnat vidta kraftfullare åtgärder. Det här är hypoteser, inte fakta. Det är alltså ett hypotetiskt resonemang. Hade oppositionen utgjort en domstol skulle det här inte ha hållit eftersom det då handlar om att det ska vara ställt utom allt rimligt tvivel. Det går inte att bygga en slutsats i konstitutionella sammanhang på hypoteser, utan vi måste ha fakta. I slutet av reservationen står det att allt detta alla dessa spekulationer sammantaget leder fram till att regeringen bär ansvaret för att omorganisationen gick snett. Regeringens agerande i ett ärende om avvisning av en marockansk medborgare (avsnitt 4.2) 154 (): I världen finns det miljontals och åter miljontals människor som far illa, blir förföljda, svälter, torteras, våldtas, mördas, dör i sjukdomar, blir fängslade för sina åsikter, religiösa som politiska, eller blir stämplade som terrorister. Listan kan göras lång. Vi med många andra länder har undertecknat . Vi har undertecknat om mänskliga rättigheter. Detta förpliktar till att respektera tortyrförbudet. I klartext betyder detta att vi i aldrig får avvisa någon som riskerar tortyr, trakasserier eller annan omänsklig behandling i hemlandet. Detta borde vara en självklarhet, men så är det tyvärr inte. Inte mindre än tio gånger har fällts av mot tortyr för brott mot tortyrkonventionen. Detta är tio gånger för mycket. Jag bara undrar: Lär sig inte regeringen, oavsett vilken färg, av sina enorma misstag? Svaret är tydligen nej. Jag kan bara med stor sorg beklaga detta. avvisades 29-årige från till . fördes efter avvisningen till fängelset i närheten av . Han hade då inte fått någon som helst information om vad han var anklagad för och fick inte heller någon möjlighet att tala med en advokat. Det är inte okänt för den att tortyr och annan omänsklig behandling är vanligt förekommande i . Men det låtsas man inte känna till. Det är inte bara pinsamt utan också sorgligt att inte står rakryggat i frågor som rör mänskliga rättigheter. Det får inte vara så att det är endast läpparnas bekännelser eller en signatur på ett papper som ska vara det rådande. Inte heller får det finnas godtycklighet, som jag tycker mig se alltmer av. Vi måste vara ett av världens länder som verkligen går i bräschen för mänskliga rättigheter. Något annat ska inte få förekomma. I domen från domstolen i står det att överlämnades till . Men i Säpos verkställighetsrapport framgår att överlämnandet skedde till gränspolisen i , det vill säga . Var fanns då under dessa ? Hade han gått upp i rök? Nej, det hade han naturligtvis inte. Att uppge felaktiga datum från sida är inget ovanligt. Men varför gör man det? Jo, då enligt marockanska myndigheter inte fanns där kan de mörklägga vad som egentligen händer. Vad som händer är att det är mycket vanligt att fångar torteras, detta för att tvinga fram information eller bekännelser. Detta är känt i många av de organisationer som jobbar med mänskliga rättigheter. Enligt UD förekommer tortyr särskilt av terroristmisstänkta. Flertalet källor berättar om att flera fångar torterats till döds, trots att det är förbjudet i landet. Detta är ingen nyhet för , men ändå lät man verkställa utvisningen. , fru talman, gjorde tv-programmet ett reportage om Jabris situation. Han berättar via telefon: De slog sig trötta. De tvingade oss att ta av oss kläderna och förde upp glasflaskor i anus. De torterade oss. Det är ett rent helvete på jorden. Hans advokat i skriver att Jabris trötthet, hans minnesluckor och hans brist på koncentration bevisar tortyr. En svensk ambassadanställd som av en tillfällighet var på besök i fängelset såg . Han skriver i sin tjänsteanteckning: Han gick med krum rygg. Enligt Jabris vänner här i hade han inga ryggproblem. fann mot bakgrund av nya uppgifter från att det fanns skälig anledning att anta att riskerade att utsättas för tortyr vid ett återsändande till . uppgifter tog inte regeringen på allvar. Eller rättare sagt: De struntade totalt i informationen och verkställde avvisningen. I en interpellation fick statsrådet frågan hur han avsåg att gå vidare med fallet och hur han avsåg att säkerställa att ingen människa utlämnas från till ett land där denne riskerar tortyr. I sitt svar svarar statsrådet: Jag avser inte att vidta ytterligare åtgärder. Utskottets ställningstagande, som alliansen, Socialdemokraterna och står bakom, är under all kritik. De lutar sig mot Migrationsöverdomstolens utlåtande och . De struntar totalt i att funnit att risken för tortyr förelåg. Att risken finns, och med de fakta och den information vi har från olika organisationer om förhållandena i , är det en skam att se hur utskottet hanterat ärendet. Jag upprepar vad jag sade i min inledning: Tio gånger har fällts av mot tortyr för brott mot tortyrkonventionen. Detta är tio gånger för mycket. Min tro var att nu lärt sig något, att dessa brott mot mänskliga rättigheter inte skulle ske igen, men jag hade fel. Det är med stor sorg i hjärtat jag konstaterar det. Jag yrkar på godkännande av anmälan i reservation 10. 155 (): ska utgöra en för människor som flyr från förtryck och förföljelser i sina hemländer. Rätten att söka och få asyl i vårt land är av stor betydelse. Det är också viktigt att vi har ett system för asylprövning som tillgodoser högt ställda krav på rättssäkerhet. Efter den stora asylprövningsreformen bygger vårt system på att beslut kan överklagas till en migrationsdomstol, vars beslut i sin tur kan överklagas till Migrationsöverdomstolen. Regeringen är således i flertalet asylärenden inte längre högsta instans. Det råder bred enighet i denna kammare om att den nu rådande ordningen med domstolsprövning i asylärenden tillgodoser kravet på rättssäkerhet bättre än den gamla ordningen. Vanligen är regeringen således inte inblandad i asylärenden. Det fall vi nu debatterar är ett undantag, ett så kallat säkerhetsärende. Säkerhetsärenden är ärenden där Säkerhetspolisen förordar att en ansökan om uppehållstillstånd ska avslås med hänvisning till skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet. Säkerhetsärenden avgörs i första instans av . Verkets beslut kan överklagas till regeringen. Innan regeringen fattar beslut ska Migrationsöverdomstolen, normalt efter muntlig förhandling med både sökanden och närvarande, överlämna ett yttrande i ärendet till regeringen. Alla som fattar beslut i asylärenden , migrationsdomstolarna, Migrationsöverdomstolen och regeringen är bundna av åtaganden enligt artikel 3 i om de mänskliga rättigheterna. Den stadgar att ingen får utsättas för tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Av artikeln följer också att ingen får utvisas till ett land där han eller hon riskerar tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. Den här debatten rör om regeringen har haft grundad anledning att anta att Abderazzak riskerade att utsättas för tortyr om han utvisades till sitt hemland . Samtliga partier i KU utom anser att regeringen har levt upp till åtaganden enligt . Regeringen har inte haft anledning att tro att riskerar att utsättas för tortyr om han utvisas till . Det är värt att notera att den här utvisningen inte har kritiserats av . Låt mig kort redogöra för vad som har hänt i ärendet. Det tog sin början när ansökte om asyl och uppehållstillstånd i . Han blev då kallad till förhör med men infann sig aldrig. Ett förhör kom dock till stånd .