prot · GW09102 · 2009-04-17 00:00:00 — Här är några av de avgörande skiljelinjer som just nu föreligger inom svensk migrationspolitik. Inte därför att vi i grunden skulle vara oense om att det ska finnas regler, utan därför att vi i grunden är oense om vilka reglerna ska vara och hur de ska användas. Vilka är egentligen för regeringen de rätta? Med lite välvilja, faktiskt ganska mycket, kan man urskilja två kategorier, de som är lönsamma och sedan en och annan från något flyktingläger. Låt oss ta de första först, de som är lönsamma. Det är så regeringens modell för arbetskraftsinvandring, dessvärre stödd av , ser ut, att människor ska vara lönsamma för svenska företag för att de ska vara välkomna. Några garantier för att få stanna i landet på lång sikt finns inte. Förlorar du jobbet har du några månader på dig att skaffa ett nytt, annars åker du ut. Någon prövning mot behoven på arbetsmarknaden sker inte i egentlig mening, och facken lämnas helt utanför. Så länge en företagare tycker att du ska vara välkommen att arbeta och vara lönsam för honom eller henne ska du vara välkommen. Det är en annan modell än vad vi skulle vilja se. Det tror jag få i kammaren kan tveka om. Vi skiljer oss återigen inte i huruvida det ska finnas en arbetskraftsinvandring utan i vilka reglerna ska vara och hur de ska användas. Sedan finns en och annan som vinner miljonvinsten i ett flyktingläger i ett avlägset land. De tillhör den andra kategorin av välkomna, av rätta personer. Regeringen har , precis som den föregående, verkat för att vidarebosättningsantalet ska öka. Fler människor ska tas ut på flyktingkvoten och förflyttas till . Vi är positiva till det. Det har vi alltid varit. Vi har också alltid varnat för att det sker på bekostnad av den asylinvandring som ändå kommer att ske. Man stänger så att säga gränserna, vilket regeringen är i full färd med att göra, det vill säga EU:s yttre gränser. Man säger att riktiga flyktingar är de som bor i flyktinglägren ni ser på tv . Det är de som verkligen behöver vår hjälp. Man låter förstå att de andra som kommer hit egentligen gör det utan att ha några flyktingskäl. De kommer egentligen hit bara för att de vill leva på vår välfärd eller vill arbeta. Den argumentationen och retoriken känns igen. fanns det ett annat parti som förespråkade en likartad syn på migrationspolitiken. Lönsamma är välkomna om de gör rätt för sig, och så ska vi utöka kvotflyktingantalet. Skillnaden är möjligen att och åtminstone var lite komiska . Om man skriver om citatet från en aning kan man säga: Historien upprepar sig, först som fars och som tragedi. Jag sade att det var två argument som den sittande regeringen och dess företrädare här i hade för att berätta att de är bättre för att sköta migrationspolitiken. Det förstnämna, att vi inte är seriösa för att vi vill att alla ska få komma hit, är avfärdat. Det andra är: Ni kan inte sköta det här, eftersom ni inte är överens om någonting. Hur ska ni kunna sköta landet, ni är ju inte överens om någonting? Titta hur det ser ut! Socialdemokraterna tycker en sak, något annat och ibland något tredje. Hur ska det gå? Jag är fullt medveten om att det finns skillnader. De är betydande, och de är betydelsefulla. Det är ingen hemlighet att vi har en lång resa för att komma fram till en gemensam politik. För egen del skulle jag vilja hävda att det gäller framför allt Socialdemokraterna. Det ska jag öppet redovisa här för kammaren. Men före det förra valet, vid den debatt som motsvarar den vi har , var de fyra borgerliga partierna överens i två frågor. Det ena var att man ville ha arbetskraftsinvandring på ungefär de villkor som man nu har fått igenom. Det andra var ett antal mindre frågor som hade att göra med asylprocessen. Det fanns två gemensamma reservationer. Vi har tolv gemensamma reservationer på ganska breda politiska områden. Det gäller ifrågasättandet av EU:s gränsövervakningsbyrå Frontex, könsrelaterad förföljelse, homosexuellas rätt att kunna få en bättre prövning och större chanser att få stanna i . Det är några exempel. Det gäller också synen på väpnad konflikt, som togs upp tidigare. Det är några exempel på vad vi redan har kommit överens om. Därför är vår resa åtminstone påbörjad. För att vara tydlig kan man säga att de fyra borgerliga partierna aldrig började resan förrän efter valet, och då var den kort. Jag minns mycket väl hur man här i kammaren från de tre borgerliga tidigare någorlunda flyktingvänliga partierna stod och förespråkade ett flertal krav tillsammans med oss. Dagen efter valet gjorde man inte det längre. Den strategin kommer inte att kunna användas den här gången. Det som i praktiken sade var: Sitt ned och tig still i båten. Där sitter de fortfarande i allt väsentligt med några enstaka undantag här och där och tiger. Vi väntar fortfarande på att någon ska säga någonting. De kan kanske läsa några gamla motioner som de undertecknade tidigare och återkomma med några förslag som de drev tidigare. Jag ska vara den första att ta tillbaka den hårda kritiken av , och om de visar att de står upp för de värden som de har gjort och inte bara sitter ned i den moderatstyrda båten. Jag står bakom samtliga 41 reservationer. Jag yrkar bifall till reservationerna 5 och 11. Jag kan avslutningsvis påminna om att de människor som här knackar på dörren inte är några vampyrer, utan det är medmänniskor som ber om stöd och skydd. Vår uppfattning är att vi ska ge dem hjälp, stöd och skydd. Det är helt enkelt nödvändigt. Det kallas för solidaritet. Det hade faktiskt kunnat vara vi. 3 (): Jag läste i nyheterna att bättrar på statistiken när det gäller att bevilja människor asyl och inte bara uppehållstillstånd. Jag blev naturligtvis väldigt glad över det men undrade: Hur sjutton hänger det ihop? Jag upplever inte alls att vi har en humanare asylpolitik utan snarare tvärtom. Det kändes väldigt fel. Med statistik kan man förmedla väldigt många olika budskap. Det beror på hur man tolkar den. I de TT-nyheter som jag läste stod det att antalet människor som söker asyl fortsätter att minska. ökar oförklarligt och snabbt andelen sökande som beviljas en fullvärdig eller fullfjädrad asyl enligt FN:s konventioner. Det är detta med fullvärdig asyl som är mest intressant. För gemene man är det väldigt svårt att förstå vad som är skillnaden mellan en fullvärdig asyl enligt , vad som är skyddsbehövande i övrigt, vad som är uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter etcetera. För gemene man är de asylsökande som har fått stanna att betrakta som flyktingar oavsett vilken lagparagraf som ligger till grund för beslutet. För gemene man är båtflyktingarna i flyktingar även om väldigt få av dem söker asyl. Jag vet inte om också ni andra får lika många brev från allmänheten som jag får. Jag blir uppringd av och får brev från människor som är upprörda över det sätt vi behandlar människor i vårt land. Det är flyktingar, gode män för ensamkommande barn, kyrkor, allmänhet, lärare och rektorer som skriver. Jag vet inte om de skriver också till er, men till mig skriver de. Jag får också brev från andra som påstår att det är mitt fel att människor här i landet lider av cancer eftersom jag är för invandring. Men de breven bryr jag mig inte om. Det är inte bara människor i som tror att de som har fått stanna är flyktingar. Många av de flyktingar som kom på kvoten för tror också att de är flyktingar i lagens mening. Men så är det inte om de inte sökte den flyktingförklaring som ingen talade om för dem att de skulle söka. Detta har jag talat om här i kammaren tidigare. står dessa människor i situationen att de inte får någon pension, trots att de borde ha rätt till pension. De får äldreförsörjningsstöd som är ungefär hälften av en garantipension. När vi läser TT:s text är det lätt att få uppfattningen att det nu kommer riktiga flyktingar till . Inte de där som vi har hört talas om som fått avslag för att de inte är riktiga flyktingar. Det är dessutom den argumentation som främlingsfientliga partier använder för att lura i människor här i landet att de allra flesta som kommer hit är lycksökare och inte riktiga flyktingar. Frågan är då: Vilka är de här lycksökarna, eller de falska flyktingarna, och de där som vi låser in ända tills polisen lyckas skicka hem dem? För om de gömmer sig är de brottslingar eftersom de inte rättar sig efter avslagsbeslut, och brottslingar ska sitta inom lås och bom. Eventuellt framtida brottslingar, alltså de som eventuellt skulle kunna gömma sig, måste man sätta bakom lås och bom i förebyggande syfte. Det är så det fungerar . Men vilka är de? Vill man titta lite närmare på statistiken finns det en hel del att hämta på . Där kan vi läsa att ansökte färre personer asyl i jämfört med . Gruppen irakier har minskat stort . Läget är bättre i . Gruppen somalier och afghaner har däremot ökat. När det gäller afghaner har antalet mer än fördubblats. I en jämförelse med övriga ser vi att antalet asylsökande i ökade som hade en minskning . Vi är fortfarande tredje största mottagarland ändå, men till kommer faktiskt människor som söker asyl, som söker skydd. Till många andra länder kommer väldigt många som aldrig söker asyl därför att de vet att de kanske inte skulle få det ändå, utan det är av andra skäl de har kommit. Men sedan kommer vi till det som TT säger är den oförklarliga biten. Det är fler riktiga flyktingar, det vill säga konventionsflyktingar. Andelen bifall var . Det är samma som . Det är alltså det här som har ökat. Andelen bifall är störst bland sökande från , och då är det lite märkligt att vi skickar tillbaka andra asylsökande till med tvång. En förklaring till att den här gruppen har ökat kan faktiskt bero på att så många andra som har fått stanna av andra skäl har minskat. Då blir ju procentdelen högre. Om man ser till det faktiska antalet som har fått uppehållstillstånd som riktiga flyktingar är det 432 jämfört med 275 . Det är nästan en fördubbling, men på ett helår blir det ungefär 1 700 personer. 1 700 personer i förhållande till antalet asylsökande är inte särskilt mycket. Jag får inte riktigt ihop de här siffrorna, måste jag erkänna. Därför har jag gått vidare och läst på och hittat en jämförelse . Där står det att antalet konventionsflyktingar ökade . Antalet skyddsbehövande minskade från drygt 10 000 personer till drygt 5 000, och det handlar alltså om dem som har fått tillstånd. Andelen som fick tillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter har minskat . Andelen kvotflyktingar har ökat . Andelen med tidsbegränsade tillstånd har minskat , och antalet övriga tillstånd har minskat . Det är kanske inte så konstigt att procentdelen av dem som så att säga har fått riktig asyl har ökat, i och med att alla de andra har minskat. Det är väldigt bra att vi äntligen lämnar bottenplaceringen som vi har haft när det gäller antalet beviljade tillstånd enligt . Men om man tittar på siffrorna ser man att vi 2005 hade 790 tillstånd, och 2008 hade vi 1 934. Det är inte många. Antalet beviljade tillstånd i förhållande till mängden asylsökande är alltså oerhört lågt även om det har höjts. Det känns därför lite övermaga att slå på stora trumman för ökningen när vi halverar antalet tillstånd för skyddsbehövande i övrigt och den grupp som ges tillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter, tidigare kallat humanitära skäl. Den här minskningen är alarmerande, och det är den här hårdnande flyktingpolitiken som vi möter när vi diskuterar med flyktingar i vårt land som har fått avslag. Jag nämnde tidigare att vi utvisar människor till . Vi vet ju hur regimen där beter sig. Vi vet hur journalister i har det. Vi känner nog alla till ; jag tror inte att någon här i landet lever i ovisshet om hans öde. Ändå skickar vi tillbaka människor dit. är det människor som har rätt att få uppehållstillstånd i därför att de väntar barn i eller lever tillsammans med en person här i . Ändå skickar vi tillbaka dem. har i en motion föreslagit att staten ska ha ett uppföljningsansvar vid utvisningar. Vi har redan blivit fällda tolv gånger för brott mot tortyrkonventionen. Vi ska inte bli fällda fler gånger. Ett ansvar för vad som händer individen vid en eventuell hemresa skulle kunna få myndigheterna att tänka sig för både en och två gånger innan en person utvisas till ett land som till exempel . En annan grupp kommande flyktingar som vi inte alls diskuterar särskilt ofta är klimatflyktingar. Röda Korset sade att vi redan har 25 miljoner klimatflyktingar . Man räknar med 150 miljoner . Det här måste vi ha en beredskap för. Vi vet att det är vi i den rika världen som har ställt till problemen för dem i dem i de fattiga länderna. Vårt och de grönas förslag globalt är att länder ska ta emot klimatflyktingar i förhållande till sina historiska utsläpp. Det innebär för oss ett stort ansvar och för ett oerhört stort ansvar. Vi har här talat om den grupp som blev över, alltså de som hamnade mellan den gamla och den nya utlänningslagen och som fortfarande finns kvar här i landet. har vi infört en ny lag om arbetskraftsinvandring som ger dem som har ett arbete här möjlighet att söka uppehållstillstånd i . Även om huvudregeln är att man ska söka från hemlandet kan man i vissa fall även söka i om man har fått ett visum för att besöka en potentiell arbetsgivare och då fått jobb. Det här är väldigt bra. De som är papperslösa av en eller annan anledning har ofta redan varit här , och det vet vi alla. Åtta, nio, tio, kan det vara. Många har jobb. Många har vita jobb och betalar skatt här i landet . Många är gifta med svenskar eller med personer med uppehållstillstånd här i landet, och många har barn. Det är inte rimligt att begära att de ska resa tillbaka till hemlandet för att ansöka om uppehållstillståndet där. De som kan göra det har förmodligen redan gjort det, men de som har valt att leva gömda av rädsla för vad som ska hända dem vid en eventuell hemfärd har inte den möjligheten. Det enda som återstår är att fortsätta att leva gömd. Jag har vädjat till regeringen förr om att hitta en lösning för den grupp som jag nu talar om. Det är inte omöjligt att ge dem som kan visa ett anställningsbevis möjlighet att söka uppehållstillståndet inifrån landet under samma premisser som de som har fått besöksvisum för att besöka en arbetsgivare. Allt är möjligt om viljan finns. Tyvärr har jag inte sett den viljan hos regeringen . Det enda jag har sett är att regeringen försöker göra livet så svårt som möjligt för den här gruppen, och jag yrkar därför bifall till reservation 15. Det som är konstigt med vår migrationspolitik är att den bara är logisk men inte mänsklig. Det kan naturligtvis vara logiskt att tolka lagen stelbent och inte göra undantag eller ta hänsyn till att människor från andra länder inte alltid tänker och resonerar som vi svenskar gör. Men det är inte mänskligt att låsa in kvinnor och män som är gifta med någon i sträck för att skicka hem dem. Sedan får de vänta på att få komma till en ambassad för att göra en ansökan, och därefter får de vänta till på att få ett svar. Det handlar också om människor som redan har barn här i landet. ska de försöka försörja sig trots att de hade jobb här i , och i vissa fall ska de hålla sig undan det lands myndigheter som de en gång flydde från. Regeringen har uppmärksammat en liten del av den problematiken och snabbutreder en ändring av lagen för att möjliggöra för dem som har barn med en svensk medborgare att söka inifrån landet. Det är väldigt bra, men det räcker inte. Det bör gälla alla anhöriga. Den lag vi har ger möjlighet att göra undantag, men och domstolarna gör det inte. Man kan fråga sig av vilken anledning vi tar människor från deras vita jobb och låser in dem månader i sträck för att sedan skicka ut dem i chartrade plan i stället för att låta dem jobba och betala skatt som alla andra. Det är oerhört stelbent, det är oflexibelt, det är inhumant och det är oekonomiskt. Regeringen använder sig av den logiken att har man fått ett avslag ska man lämna landet den som avviker begår ett lagbrott och ska straffas för det och vill man flytta till landet ska man ha fått uppehållstillstånd innan inresa. Det är huvudregeln, men verkligheten är inte så svartvit som regeringen tror. Det finns en massa nyanser, och ibland är det inte fel att använda sunt förnuft. Man kommer faktiskt ganska långt med det. Vi kanske ska skicka ministern och departementet på sunt-förnuft-kurs inför den utlovade översynen, så att de inte agerar alltför stelbent och oflexibelt när de sedan tar ställning till det som utredningen faktiskt kommer fram till. har vi väntat på den här översynen. Våra förhoppningar är att vi ska få se ändringar i lagen som rättar till de problem som vi om och om igen diskuterar här i kammaren. Det är inte utan att man ibland känner sig som en papegoja, men enträgen vinner, säger de. Med andra ord kommer jag fortsätta att påtala de problem som ser med tillämpningen av utlänningslagen. Jag yrkar därför bifall till reservation 24. Jag står naturligtvis också bakom alla andra reservationer. Jag vill också understryka det tidigare tog upp, nämligen att vi har väldigt många gemensamma reservationer den här gången. Det är jag väldigt glad och nöjd över. 4 (): Jag vill börja med att yrka bifall till förslagen i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Jag är lite förkyld och för att säkerställa att jag hinner göra det här bifallsyrkandet innan rösten tar slut börjar jag med det. var antalet rörelser över den svenska gränsen det högsta , det vill säga när SCB började göra sina räkningar. 99 000 kom in i och 45 000 lämnade landet. Det är nästan 150 000 människor. Det är ett av skälen till att vi har ändrat målet för migrationspolitiken. Det är ett mål som ska säkerställa en långsiktig och hållbar migrationspolitik inom ramen för den reglerade invandringen, värna asylrätten, underlätta rörlighet över gränser, främja en behovsstyrd arbetskraftsinvandring, tillvarata och beakta migrationens utvecklingseffekter samt fördjupa det europeiska och internationella samarbetet. var vi på andra plats när det gäller att ta emot asylsökande i förhållande till folkmängden. Det var 4 asylsökande per 1 000 personer. låg på första plats. När det gäller det totala antalet var vi nummer ett. Vi tog emot 36 000 personer. kom det 24 000 människor till , och 11 200 fick tillåtelse att stanna. Antalet personer som fått stanna enligt har ökat från 1 113 till 1 934. Antalet kvotflyktingar har under ökat från 1 719 till 2 209. Det arbete som alliansregeringen med statsrådet i spetsen har bedrivit för att få ordning och reda på migrationsområdet fortsätter. överlämnade den utredning som fick namnet Aktiv väntan. Detta är ett område som den gamla regeringen underlåtit att hantera . Han kommer med ett antal förslag, bland annat att man inte ska behöva ha tillstånd för att arbeta som ansökan prövas. Vidare ska man vara mer individuell när det gäller att kartlägga vilka förutsättningar och eventuella utbildningar personen har och vilka valideringar som behöver göras. Han säger också väldigt tydligt att det är kommunen som ska ha det operativa ansvaret för svenskundervisning, praktik och sysselsättning samt att vi tydligare ska involvera de frivilliga organisationerna. Han föreslår också en del förändringar när det gäller boendet. Han säger att i början när man kommer till bör man vara i något som heter ankomstboende. Skälet till det är att man ska vara nära den som utreder. Dessutom höjer det kvaliteten, säkerheten och snabbheten i handläggningen. Sedan ska man mycket aktivt erbjudas ett ordnat boende, och det är viktigt att det har hög kvalitet. Han säger också att bör utveckla en boendestrategi. När detta är sagt föreslår han att EBO, eget boende, ska vara kvar, men han vill hantera detta med ersättningar. Han föreslår per dag om man bor i ett ordnat boende, om man väljer eget boende och om man deltar i de aktiviteter som erbjuds. Det innebär att en asylsökande skulle kunna få per dag. infördes en ny instans- och processordning. Den är under utvärdering, och vi får utredarens rapport . Men jag tror att det är viktigt att vi säger att den har kommit för att stanna. Rättssäkerheten i asylprocessen har ökat genom muntlighet och genom att det är överklagningsbart. Men bra kan naturligtvis bli bättre. Jag kommer att titta en hel del på hur man har hanterat barnperspektivet i utlänningslagen och vilken påverkan portalparagrafen har fått. Det gäller inte minst kopplingen mellan barnperspektivet och synnerligen ömmande omständigheter. Ja eller nej är slutet på asylprocessen. Det måste faktiskt vara en skillnad. Om det inte skulle vara någon skillnad skulle jag vara den första att föreslå att man tar bort asylprocessen. Det måste vara det mest rationella om det inte är någon skillnad mellan ett ja och ett nej. Lagen säger att man ska lämna landet frivilligt. Här tror jag att man kan förbättra informationen för den som har fått ett nej. Staten understöder också med så kallade återvändandebidrag. Det är 30 000 per vuxen, 15 000 per barn och max 75 000 per familj. Ett skäl till detta är att väldigt många har sålt en hel del saker för att få råd att komma till via människosmugglare. De ska ha möjlighet att få en start i sitt hemland igen. Enligt min mening bör polisen hantera den här typen av frågor lite mer effektivt. ökade det frivilliga återvändandet . är fullt av viktiga datum. Den 24 är det , den 31 är det nyårsafton, den 4 fyller min hustru och min son år, den 10 är och mitt barnbarn födelsedag och den 15 infördes lagen om arbetskraftsinvandring. Jag tycker att det är ett av de mest framsynta lagförslag som har gått igenom i den här kammaren. Det är framsynt av det skälet att vi står inför en demografisk utveckling. Det är framsynt att det är behovsstyrt, för det är bara företagaren som kan bedöma detta. Trots vad inte minst Socialdemokraterna nu säger tror jag att ni om kommer att tala ganska tyst om att ni har velat ha myndighetsprövning. Det ska naturligtvis vara samma regler för dem som kommer hit genom arbetskraftsinvandring som för oss som bor här i landet. Det är viktigt att ha en bra och effektiv kontroll och sätta dit oseriösa arbetsgivare. EU följer med lite grann med detta så kallade blue card. Vi tycker att det är ett steg i rätt riktning, men det är på tok för litet. Vi kommer att arbeta för att man vidgar möjligheterna att komma till EU. Vi vill att antalet som kommer till EU och får skydd ska öka. sade lite raljerande att vi pratar så mycket om de så kallade kvotflyktingarna. Ja, det gör vi på grund av att de inte har förmåga att komma och få skydd, . Vi tycker också att det kan komma fler människor till EU för att helt enkelt uppfylla drömmen om ett bättre liv. Vi tror att om vi i och vill behålla och utveckla vår välfärd måste vi ha fler människor som arbetar här. Kort sagt vill vi göra det bättre för många och inte bara för få. Det är därför vi arbetar hårt för en harmonisering inom EU. De som inte tycker att vi ska göra det får faktiskt förklara vad det är för fel att fler kan komma hit och få skydd och att fler kan komma hit behovsstyrt och få arbete. Harmoniseringen har pågått . Den började med Amsterdamfördraget. har vi haft Haagprogrammet, som håller året ut . Under ordförandeskap bildades en framtidsgrupp för informella diskussioner. Under ordförandeskap samsades man runt något som kallas för migrationspakten. Där pratar man om laglig invandring, asyl, partnerskap med tredje land, återvändande, insatser mot olaglig invandring och kopplingen mellan migration och utveckling. Kommissionen kom med en grönbok 2007. kom kommissionen med en strategisk plan. Den kommer att lägga fram ett förslag som kommer att ligga till grund för de diskussioner under vårt svenska ordförandeskap som förhoppningsvis ska leda fram till ett Stockholmsprogram. EU tittar också lite över den så kallade Dublinförordningen, som i grunden är en förordning som ger alla människor rätt att få sin sak prövad. Människor ska inte bli skickade mellan olika länder.