prot · GX0918 · 2009-10-21 00:00:00 — Regeringen har valt att i propositionstexten formulera förslaget till lagstiftning om individuella planer enligt följande: Individuella planer ska upprättas om kommunen eller bedömer att den behövs för att den enskilde ska få sina behov tillgodosedda. Detta är en avgörande skillnad mot utredningens lagförslag genom att man lyft bort att den enskilde eller dennes närstående ska kunna göra en begäran om en individuell planering. Det står visserligen i författningskommentaren att den enskilde, dennes närstående eller någon annan kan ta initiativ till att kommun eller landsting prövar om det behövs en plan, men det är helt uppenbart en försvagad formulering. Regeringen menar att den nya skyldigheten att upprätta en plan är långtgående. Situationer där den enskilde eller närstående nekas en individuell planering bör, så som förslaget är tänkt, endast vara undantagsfall. Vi delar inte den bedömningen utan anser att den föreslagna skrivningen riskerar att skapa osäkerhet och otydlighet. Nationell psykiatrisamordning arbetade med att försöka komma fram till hur verkligheten ser ut för de människor som har psykiska problem och hur den skulle kunna förbättras. Bristen på samordnade resurser var ett tydligt område, vilket gjorde att man lade fram ett lagförslag där individens rätt att kräva samordnad planering stärktes. Det är i detta ljus anmärkningsvärt att regeringen missar ett så viktigt förslag och tar bort individens eller närståendes möjlighet att ställa krav på en individuell plan och samordning. Därför har vi föreslagit att ska besluta om en ändring genom att göra följande tillägg: En sådan plan ska upprättas även om den enskilde begär det och, om den enskilde inte motsätter sig det, på begäran av en närstående. Den andra delen i propositionen som vi har ändringsförslag på är ett tillägg i lagstiftningen och handlar om tidsramar för insatserna. Vi vill betona vikten av att de individuella planerna görs så konkreta som det bara är möjligt. Det menar vi måste innefatta att man anger tidsgränser i så hög grad som möjligt. När ska vad inträffa, och vad ska hända om det inte fungerar? Vi menar att det bör framgå av den individuella planen i så hög grad som möjligt. För att tydliggöra behovet av tidsramar vill vi lägga till ytterligare en punkt efter punkt 1 med lydelsen: Inom vilka tidsramar insatserna ska genomföras. Jag går över till regeringens skrivelse En politik för personer med psykisksjukdom eller psykisk funktionsnedsättning. Ett förslag som vi tillsammans med Socialdemokraterna och tar upp i vår gemensamma motion och reservation är behovet av en förändring av konstruktionen och finansieringen av de personliga ombuden. De personliga ombuden hjälper människor att få tillgång till den hjälp de har rätt att få från kommunen, eller andra stödenheter. De arbetar nära den de är ombud för och helt på dennes uppdrag. Personliga ombud anser vi är en mycket viktig och välriktad reform som vi vill stärka och se en delvis förändrad konstruktion av. Vi anser att ombud behöver inrättas över hela landet. Man kan se de personliga ombuden som en anpassad konstruktion av den samhälleliga ombudsmannafunktionen. Det kan ses som en rättssäkerhetsfråga för en grupp människor som annars har påtagligt svårt att få sina rättigheter tillgodosedda. Reformen med personliga ombud har byggts ut successivt till allt fler kommuner . Men det finns kommuner som har valt att dra ned på verksamheten, och det finns kommuner som inte har några ombud alls. utgår statsbidrag per heltidsanställt ombud som kommunerna ansöker om hos . Men bidraget täcker endast tre fjärdedelar av den faktiska kostnaden. vill därför att staten står för hela finansieringen av de personliga ombuden. I en del kommuner har man lagt ut verksamheten med personliga ombud på brukarorganisationer, vilket vi anser har stora fördelar. Det finns då inte något inbyggt beroendeförhållande till den huvudman man eventuellt kommer att rikta kritik mot. Att stå oberoende som personligt ombud ser vi som en viktig förutsättning för att ha ett verkligt brukarperspektiv och kunna agera utifrån det. Vi föreslår därför att regeringen får i uppdrag att återkomma med förslag på hur denna konstruktion skulle kunna lösas på bästa sätt. En annan viktig funktion som de personliga ombuden har är att identifiera problem som drabbar flera individer som då kanske kan vara strukturproblem. Kontinuerliga träffar med berörda myndigheter ska därför ske på lokal, regional och central nivå där dessa frågor kan lyftas fram. Ett stort problem har varit att Arbetsförmedlingen och uteblivit från dessa träffar. Det är helt avgörande att man hos berörd myndighet tar till sig problembilden och försöker göra något åt den för att en förändring ska kunna ske. I annat fall riskerar nya individer att bli utsatta för samma brister i systemet gång på gång. Vi anser därför att det bör ingå i Arbetsförmedlingens och uppgifter centralt att ingå i samarbetsforum för uppföljning av reformen, och det bör framgå av deras respektive regleringsbrev. 100 (): Flickor och pojkar som sticker, skär, rispar eller bränner sig med cigaretter på kroppen mår inte bra. Ingen ung flicka eller pojke borde behöva sitta på sängkanten och tälja i sina armar eller ben för att det är det enda sättet att lätta på den ångest de känner. Vi är många som är rejält bekymrade över den situation en del av våra unga befinner sig i. Det kan handla om , hon den högpresterande flickan med omättliga krav på sig själv, eller om , som går till skolan med en klump i magen , utan kamrater och utanför all gemenskap, eller om som inte tror att vare sig mamma eller pappa älskar henne. Ingen vet säkert hur många det handlar om. Men Moderatkvinnorna där jag är aktiv tog fram en rapport om just självskadebeteenden . De undersökningar som då fanns tillgängliga visade att av tonåringarna ägnar sig åt detta. En engelsk studie med över 6 000 elever visade på , där största delen är flickor. Det vi vet med säkerhet är att av våra unga har psykisk ohälsa av något slag. Det vi också vet är att också mycket unga människor har självmordstankar. En enkätundersökning från visade att av åttondeklassare hade av pojkarna och av flickorna haft självmordstankar . Regeringens psykiatrisatsning handlar mycket om att ge stöd till och att påskynda huvudmännens arbete för att förbättra vården och stödet till dem som behöver det. Man kan tycka att tillgången till en väl fungerande vård borde vara en rättighet för alla och inte minst för de barn och unga som mår dåligt. En förstärkt vårdgaranti med målet om en väntetid på för nybesök för barn och unga som behöver specialistpsykiatrisk vård är ett viktigt redskap. Det är inte minst viktigt att ha möjlighet till valfrihet i den vård som erbjuds de unga. Det räcker med att läsa några böcker av flickor som varit med i vårdsvängen för att förstå det. Jag kan till exempel rekommendera Vingklippt ängel eller Zebraflickan, som väl beskriver hur viktigt det är att själv kunna vara med och påverka. Att ha en psykiatrisk sjukdom kan innebära att man får psykiatriska funktionshinder. Det kan handla om att man får problem med att få vardagen att fungera. Det kan vara svårt att ta initiativ. Man kan ha problem med minnet och tidsuppfattningen, svårt att skapa struktur i sin egen vardag eller problem med sömn och stresshantering. Det är rätt självklart att om man har sådana problem kan det också påverka ens egen förmåga att ta hand om sig själv i det dagliga livet, att kunna umgås med andra och ha ett socialt liv eller att arbeta eller delta i olika aktiviteter. Det finns hjälpmedel till människor som har den här formen av funktionshinder. Vården har börjat ta till sig det, men det finns fortfarande mycket att göra på det området. Det kan handla om något så enkelt som en kom-ihåg-klocka där man kan spela in sina egna meddelanden för att bli påmind om vad man ska göra , till exempel duscha eller äta frukost. Det kan vara en så enkel sak som att ha en whiteboardtavla hemma där man skriver upp det man ska göra i stället för att ha lösa lappar som ligger lite här och där och som man tappar bort eller glömmer. Det kan vara en tidsstock som ser ut som ett stoppljus och som lyser rött när man diskat , så att man inte försjunker i själva diskandet. Eller vad sägs om ett bolltäcke? En kvinna jag talade med som använt ett sådant tyckte att det var tungt det väger men gav trygghet. Hon kände sig omkramad, och den ångest hon hade, främst , minskade. Med bolltäcket på sig kunde hon sova bättre. Resultatet blev att hon gick och lade sig tidigare det var ju inte lika ångestfyllt att gå och lägga sig längre. Hon sov bättre och kunde därmed minska sin medicinering. Regeringens uppdrag till att öka informationen om den här sortens hjälpmedel, att utbilda och att också utveckla nya hjälpmedel och metoder är oerhört viktigt. Nog är det underligt att det skulle dröja ända innan samhället på allvar insåg att barn som har en sjuk närstående kan behöva särskilt stöd och hjälp. Här i , där vi brukar tro att vi har barnens rätt för ögonen och där vi vill att barnperspektivet ska genomsyra våra beslut, har vi helt enkelt bara utgått från att det också fungerar så i verkligheten. Men precis som vi kan se i propositionen om vissa psykiatrifrågor så är det . Barn som har föräldrar eller andra närstående med psykisk sjukdom har behov av att få veta vad som händer. Vad är det som gör att mamma ibland bara ligger på sängen? Är det mitt fel? Vad kan jag göra för att det inte ska hända? Kan jag ta hem kamrater utan att vara orolig? Det finns mängder med frågor som behöver besvaras. Här har hälso- och sjukvården tillsammans med ett mycket stort ansvar, ett ansvar man inte alltid har tagit. Förslaget om en lagändring där det nu blir en skyldighet för kommuner och landsting att särskilt beakta barns behov är varmt välkommet, och jag vill därmed yrka bifall till förslagen i båda betänkandena. Avslutningsvis vill jag passa på att framföra ett tack till , som ska delta i sin sista debatt här i kammaren. Jag vill tacka dig, , för ett gott kamratskap, för många kloka inlägg och framför allt för det engagemang du alltid har för de människor det ytterst handlar om när vi diskuterar här. Jag och önskar dig lycka till och allt gott ! 101 () replik: Det finns mycket i skrivelsen som vi tycker är bra. Det är prioriteringar när det gäller insatser riktade till barn och ungdom. Sysselsättning för personer med psykisk funktionsnedsättning är jätteviktigt. Det räcker inte med att man har någonstans att bo om man inte har något meningsfullt att ägna dagarna åt. Kompetensevidens och ett långsiktigt kvalitets- och utvecklingsarbete behövs. Men den psykiatriutredning som fanns var en väldigt bred utredning. Jag kommer ihåg att när jag var kommunalråd och jobbade kommunalt med de här frågorna var ute. Man hade konferenser. Man träffade brukare, brukarorganisationer och personal som jobbade inom kommunerna och hälso- och sjukvården. Det som jag funderar väldigt mycket över och som vi nog alla är överens om är att det finns brister i hälso- och sjukvårdens psykiatri, att den inte är tillräckligt utbyggd i kommunerna när det gäller människor med psykisk funktionsnedsättning och att samarbetet mellan dem inte fungerar. Vi ser hur människor hamnar i kläm. Man får inte den vård och hjälp man behöver och dessutom hamnar man mellan stolarna mellan kommunerna och hälso- och sjukvården. Den huvudsakliga kritik vi har är att det saknas tillräcklig långsiktighet. Pengar och annat satsas . Så kommer det något och , och hälso- och sjukvården och kommunerna kan inte jobba med en långsiktig satsning och ha en höjd ambitionsnivå. Vi tror att en sådan är nödvändig och har föreslagit en handlingsplan för att höja ambitionsnivån inom psykiatrin. Jag undrar varför inte allianspartierna kan ställa upp på det här. 102 () replik: Jag delar uppfattning att det finns väldigt mycket som behöver göras. Det är ganska intressant när man läser regeringens skrivelse, En politik för personer med psykisk sjukdom. Här finns oerhört många åtgärder inom många olika områden. Det är inte bara bidrag till att stärka psykiatrin, regeländringar eller utredningar, utan här finns specificerat väldigt många olika uppdrag som är gjorda eller som är på gång. På sätt och vis skulle man kunna säga att det här är en form av handlingsplan. Jag skulle vilja säga att för min del är det mycket viktigare att vi visar på handling än att vi har planer. Det är mycket viktigare att vi visar på satsningar än att vi använder många ord. Och det är mycket viktigare att vi visar på ett reellt arbete, som vi gör, än att vi har stora dokument som ingen bryr sig om. 103 () replik: Det är inte så att vi vill ha en långsiktig handlingsplan med en helhetssyn som bara är där, utan från sida kopplar vi kontinuerligt också resurser och handling till handlingsplanen. Det är detta som är bekymret. När man ska jobba i kommuner och landsting och förbättra psykiatrin och stödet i kommunerna till människor med psykisk funktionsnedsättning vet man inte hur mycket man har framåt. Jag vet att det är en stor begränsning. Det blir projektinriktat. Det är inte det man behöver när det gäller att förbättra stödet till psykiatrin. Det jag menar med långsiktig satsning är handling och satsningar som gör att man kan jobba mer långsiktigt inom verksamheterna. Det här fixar man inte på ett eller i taget, och det tror jag egentligen att alla är överens om. Därför är jag fortfarande väldigt fundersam till varför man inte gör en långsiktigare satsning från de borgerliga partierna. Jag skulle vilja ta upp den andra frågan, om den enskilde, om en person som själv har en psykisk sjukdom, som kanske har varit inne i den psykiatriska hälso- och sjukvården, som har haft stöd från kommunen och som själv känner: Jag vill ha en individuell arbetsplan där hälso- och sjukvården, kommunerna och andra som kan vara aktuella för att jag ska få det bra diskuterar tillsammans med mig hur jag ska kunna få det bättre. Varför ska inte individen själv få kunna ta initiativet till denna arbetsplan? Varför ska det i slutändan vara kommunerna eller landstingen som bestämmer? Jag har svårt att förstå det. Det handlar om att ta människor på allvar och låta den som har problemen inpå huden få vara med och bestämma mycket mer över sitt eget liv. Varför kan ni inte gå med på detta? 104 () replik: Det är intressant att jag får dessa frågor av . Om jag hade varit skulle jag ha försökt vända mig till med dem. Såvitt jag förstår har Socialdemokraterna inte samma uppfattning, och det vore därför på sätt och vis intressant att få veta hur det skulle se ut om det, förbjude, blev en ändring efter valet . Jag skulle lite grann vilja kommentera det sade om ekonomisk stress, vad man ska göra med det och behovet av åtgärder. Jag skulle vilja påstå att det som alliansregeringen gör i form av jobbskatteavdraget där vårdbiträdet, sjuksköterskan, läraren netto har en månadslön extra att röra sig med innebär att den ekonomiska stressen minskar högst väsentligt. På så sätt har man en chans att få något mer inflytande över sin egen vardag, vilket gör att människor mår bättre. 105 (): Till att börja med vill jag yrka bifall till socialutskottets förslag i båda ärendena. När jag läste skrivelsen tyckte jag att den gav en oerhört intressant historisk tillbakablick. Som tidigare landstingsledamot och aktiv i dessa frågor har jag upplevt mycket av det som finns med i skrivelsen. Jag har följt de olika skedena, till exempel när man tömde de stora mentalsjukhusen, minskade antalet vårdplatser och slussade ut patienterna. Dessa hade varit helt beroende av institutionerna och hade svårt att svänga om; de hade dessutom varit inlåsta. Det var en stor prövning för dem. Från att tidigare ha varit ledda hela vägen skulle de helt plötsligt själva få bestämma. Jag minns psykiatrireformen där kommunerna på många ställen tog över psykiatrin helt eller delvis med skatteväxling. Vi vet att kompetensen inom psykiatrin var mycket låg på de flesta ställena. Det gick trögt med forskning och utveckling. Å andra sidan kom läkemedelsutvecklingen med många nya preparat, men de gav också många biverkningar. Jag har följt en guru på området, nämligen , som var chef för psykiatrin i . Han arbetade mycket med psykoterapibehandling som alternativ till läkemedelsterapin. Vi arbetade, till mångas bestörtning, med öppna dörrar, men med ett fantastiskt resultat. Det handlade mycket om att i teamen runt patienten lyssna till den enskilda människan. Det kändes fantastiskt att följa detta arbete. Med det i minnet anser jag att bredden i behandlingsalternativen måste öka. Det tar tid att förändra, vilket vi ser när vi blickar tillbaka . Behovet är jättestort och har länge varit eftersatt när det gäller den psykiatriska vården. Det är konstigt att det ska behöva inträffa tragiska incidenter innan man tar tag i problemen och gör förändringar inom psykiatrin. Ett antal mord har blivit begångna av patienter på grund av svår psykisk ohälsa. Det är förskräckligt och onödigt att sådant ska behöva hända för att vi politiker ska vakna och göra någonting åt samhällssituationen. Den psykiatriutredning som leddes av , Nationell psykiatrisamordning, väckte mycket diskussion och debatt. Den tillsattes och överlämnades förslaget. Det hade uttryckligen sagts att man skulle samordna vård, omsorg och rehabilitering i ett helhetsperspektiv. avsattes 1 miljard i en särskild satsning på psykiatrin. och finns förslag på 900 miljoner till psykiatriområdet . Det blir totalt 2,7 miljarder. Man har sagt att det ska satsas på tre huvudområden, nämligen vården, vardagen och valfriheten. De är de absolut viktigaste frågorna för den enskilda människan. Att kunna komma fram, det vill säga ha tillgänglighet i vården, har redogjort för. Det är viktigt särskilt för barn men även för vuxna och de äldre. Man ska då få vård, rehabilitering och stöd enligt de senaste tillgängliga kunskaperna. Nästa punkt gäller utbudet av arbete, sysselsättning, boendeformer och hjälpmedel. När det gäller boendeformer är det kommunernas skyldighet att tillhandahålla boende, men så är tyvärr inte fallet på alla ställen. Regeringen och har anslagit pengar för att kommunerna ska kunna satsa ytterligare på detta område. Beträffande sysselsättning finns det ett förslag på 130 miljoner till sysselsättningsplatser för personer med psykisk sjukdom eller funktionsnedsättning. En ytterligare punkt innebär att det ges möjlighet att välja och ha inflytande över vem som ska utföra insatserna. Det ska gälla konkreta, varaktiga förbättringar och handla om mångfald och tillgänglighet. beslutade regeringen om ytterligare 10 miljoner i verksamhetsbidrag. Det kan sökas av företag, stiftelser och organisationer som vill verka för att öka inflytandet i samhällslivet för personer med psykisk sjukdom eller funktionsnedsättning. Här finns möjligheter för frivilligorganisationer och idéburna organisationer att få stöd för sitt arbete. Ett exempel är fontänhusen där den enskilda människan kan söka medlemskap på egna villkor och få stöd och hjälp utan att behöva få stämpeln biståndsbedömd på sig. Detta beslut om ytterligare 10 miljoner visar regeringens vilja till mångfald och till att ge den enskilda människan möjligheter att välja. Regeringen har verkligen tagit till sig förslagen i utredningen. Man har satt i gång olika verksamheter, vilket vi kan ta del av i skrivelsen. Man har satsat långsiktigt och på kvalitet samt tillfört medel. har man satt upp tydliga uppföljningsplaner. Det är mycket viktigt att vi kan se hur det fungerar och vad det kostar. Att kunna följa upp det hela tycker jag är oerhört viktigt. Det är viktigt att det har tillförts medel som gör detta möjligt. Jag tycker att regeringen har satt individen, patienten, i centrum. Det här är en stark början på ett område som har varit eftersatt . Det är viktigt att olika instanser samverkar den statliga nivån, kommuner, landsting och regioner. Samverkan är en otroligt viktig del. Psykiatrin måste prioriteras på alla områden. Den har alltför länge ställts åt sidan. Jag tänkte inte orda så mycket om den andra delen, SoU3. Tiden går fort, och det tar att gå från ord till handling. väckte jag en motion om stödinsatser för barn till vuxna som har en psykisk sjukdom, och äntligen blir detta verklighet. Det tar tid att gå från ord till handling, och det har det gjort förr också. Det är när man inte blir överens som man ska göra planer mellan kommuner och landsting för den enskilde. Det är viktigt att man då tydliggör ansvaret från de båda enheterna. vill jag säga att vi verkligen behöver prioritera psykiatrin i förhållande till övrig hälso- och sjukvård. Den har varit åsidosatt alldeles för . Människor kräver det, och det är de människor som inte förmår att ropa högt. 106 (): Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkande SoU2 En politik för personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning samt i betänkande SoU3 Vissa psykiatrifrågor m.m. Fru talman! Psykiatrin i vårt land har under en lång följd av år varit i djup kris. Det har vi tydligt kunnat se när vi har tittat på väntetider till barn- och ungdomspsykiatrin och även när det gäller kontinuitet och uppföljning inom vuxenpsykiatrin. satsar man 2,7 miljarder på barn- och ungdomspsykiatri, på sysselsättning och arbete för personer med psykisk funktionsnedsättning, på kompetens och evidens samt på kvalitets- och utvecklingsarbete. Den här satsningen ska vi göra tillsammans med kommuner och landsting. Regeringen fokuserar på tre huvudområden, som har nämnts här: vård, vardag och valfrihet. Ett av de prioriterade områdena är alltså barn och unga. En av satsningarna är att införa en förstärkt vårdgaranti. Ett besök ska erbjudas , och behandling ska komma . I det sammanhanget är det viktigt att komma ihåg att behovet av samverkan mellan bland andra förskola och skola, barn- och mödrahälsovård samt ungdomsmottagningar är viktigt. Vi har familjecentraler på många ställen i vårt land som gör ett utomordentligt arbete för familjen, för barnet och för varje enskild förälder. Ju tidigare vi kan möta barnet och dess behov, desto tidigare kan vi ingripa. En tidig insats innebär också att barn- och ungdomspsykiatrin kommer att få fokusera på det som är dess uppdrag. Sysselsättning och arbete är också ett prioriterat område. Där har regeringen gett uppdrag till såväl arbetsförmedling som försäkringskassa med fokus på att öka sysselsättningen för personer med psykisk funktionsnedsättning. När det gäller kompetens kan vi konstatera att det råder brist på psykiatriker i . Det gäller även allmänläkare. Därför har vi både stafettläkare och hyrläkare; det har blivit alltmer vanligt i våra landsting. För patienten är det oerhört viktigt med en fast läkarkontakt när man söker upp psykiatrin. Därför satsar regeringen på en förlängd allmäntjänstgöring i psykiatrin inom två regioner i landet. Det gör man för att öka intresset för denna specialistkompetens. Över huvud taget behövs det en bred satsning inom kommuner och landsting för att utbilda personal inom rehabiliteringsområdet. Det är också vad regeringen har satsat på. Utvecklingsarbete och kvalitetsarbete har under en varit eftersatta områden inom psykiatrin. Därför har regeringen lagt ut flera olika uppdrag för att stärka dessa områden. Bland annat har regeringen gått ut och gett uppdrag till såväl Kommuner och Landsting som till och Handisam. Kunskapen om psykisk sjukdom och funktionsnedsättning måste öka för att vända attityder och motverka fördomar. Det är därför mycket positivt att regeringen satsar på detta. Min förhoppning är att det här ska gälla även andra funktionsnedsättningar. Sammanfattningsvis har regeringen sedan den tillträdde genomfört omfattande insatser och satsningar som på olika sätt påverkar vården och det sociala stödet till personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning.