prot · GW09139 · 2009-08-20 00:00:00 — Men om det hör vi lite. Det är bara annat som det pratas om ersättningsnivåer, a-kassa, olika typer av offentliga stödmedel och annat men aldrig om var de nya permanenta arbetstillfällena ska komma som ersättning för dem som går förlorade. Jag möts gärna i en sådan debatt också, . Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2008/09:580 om avvisningar av kristna till 60 Statsrådet (): har frågat mig om jag avser att vidta några åtgärder för att säkerställa att inte gör bedömningar som går stick i stäv med FN:s flyktingkommissariats i syfte att garantera att lever upp till . Med utgångspunkt i medieuppgifter och debatt om ett antal ärenden rörande asylsökande kristna irakier menar att för en anmärkningsvärt restriktiv asylpolitik. Hon befarar att detta särskilt som ordförandeland i EU minskar trovärdigheten för i försök att få andra EU-länder att bedriva en mer human asylpolitik. Skyddsgrunderna flyktingkonvention () återfinns i sin helhet i utlänningslagen. Därutöver ger utlänningslagen skydd i enlighet med andra internationella överenskommelser som åtagit sig att följa. Utlänningslagen ger även skydd i vissa situationer som inte omfattas av någon internationell överenskommelse. Det rör sig alltså här om rent nationella åtaganden. och migrationsdomstolarna har ansvar för att tillämpa utlänningslagen. Migrationsöverdomstolen är prejudikatinstans. Denna ordning, som infördes med rättssäkerhet i asylprocessen som ett huvudsyfte, har utvärderats. konstaterar i sitt slutbetänkande Den nya migrationsprocessen (SOU 2009:56) att reformen i huvudsak fallit väl ut. Både domstolarna och arbetar fortlöpande med att förbättra organisationer och rutiner, och rättsutvecklingen på området har endast inletts. Den information som tas fram och de bedömningar som görs av () tillvaratas regelmässigt i asylprocessen, men svenska förvaltningsmyndigheter och domstolar är inte skyldiga att lägga UNHCR:s bedömningar till grund för sina avgöranden. Däremot är dessa myndigheter skyldiga att tillämpa den lag beslutat om. Ofta går UNHCR även ut med vädjanden om att länder bör göra hänsynstaganden som går utöver internationella överenskommelser. I vissa fall svarar utlänningslagen mot vad UNHCR vädjar om, i andra fall inte. Förklaringen är att UNHCR:s mandat är vidare än de förpliktelser som flyktingkonventionen lägger på de stater som ratificerat konventionen. Det är en skyldighet för den enskilde att respektera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas domar och beslut i dessa fall på samma sätt som när det gäller tillämpningen av annan lagstiftning. Den instans- och processordning som beslutade om 2005 ger enligt min mening goda förutsättningar för att ska respektera sina förpliktelser enligt flyktingkonvention. Jag ser inte behov av några åtgärder av det slag tar upp i sin interpellation. 61 (): Om jag inte missminner mig stod det i valmaterial inför valet på området flyktingpolitik att skulle se till människor, inte till system, och att flyktingar skulle få jobb. Om det är officiella politik är det svårt att förstå migrationsministerns ständigt återkommande helt intetsägande svar, som snarare låter som ett mantra: att systemet ska upprätthållas detta oavsett att våra domstolars tolkning ifrågasätts av jurister både i och utanför gränser och oavsett hur långt ifrån lagstiftarens verkliga mening tolkningen hamnat. Vart tog människorna i systemet vägen? Det finns en fundamental skillnad mellan mig och migrationsministern när det gäller synen på människor. För mig handlar utvisningarna om människor av kött och blod. För migrationsministern är de delar i ett system. För mig är varje människa på denna jord lika mycket värd. Jag avhåller mig från att spekulera i vad migrationsministern innerst inne tycker, för det är omöjligt att veta vad som döljer sig bakom ministermasken. Däremot vet jag att inte mycket gjorts under hans ministertid för att se till människor i stället för system när det gäller asylpolitiken. Migrationsministern och jag är däremot överens om de delar av migrationspolitiken som handlar om möjligheten att ta sig lagligt till och för att arbeta. Men det är inte dem interpellationen handlar om, och jag är därför tacksam om ministern i sina ytterligare inlägg inte pratar om arbetskraftsinvandring. Dem vi pratar om är de asylsökande, människor som flyr för sina liv till . De flyr krig, de flyr politisk förföljelse och de flyr religiös förföljelse. Det handlar inte om lycksökare eller sociala turister som kommer hit för att sko sig på socialbidrag. Har ministern något hum om hur svårt det är att leva på socialbidrag? Vem vill utsätta sin familj för det? Vilken läkare från ger sig självmant av till med hela sin familj till ett liv i ekonomisk misär? Det skulle vara intressant att få höra vad ministern egentligen tror och tycker, i stället för att om och om igen få höra mantrat att vi har en domstolsprövning etcetera och att det är en skyldighet för den enskilde att respektera domstolarnas och förvaltningsmyndigheternas domar och beslut i dessa fall på samma sätt som när det gäller tillämpningen av annan lagstiftning. Hur förklarar ministern för den kristna irakier som ska utvisas till hemlandet att han eller hon ska respektera domstolarnas beslut när det är omöjligt att förstå hur beslutet verkligen stämmer med ? Vi vet att kristna i dagens lever i en mycket utsatt situation och att den irakiska regeringen inte har någon som helst möjlighet att skydda dem. Det är inte nog med att var det land som påbörjade tvångsavvisningar av människor till på det sätt som skett. Jag tänker bland annat på det chartrade plan med neddrogade irakier som fraktades hem. Det är inte värdigt, och andra skrupelfria länder tar efter. Kan det generösa kan väl vi, tänker man. Bilden av det generösa lever fortfarande kvar, men frågan är hur länge till. Det senaste i raden av vidriga behandlingar av flyktingar är det som skedde i . al-Maliki säger att de inte kommer att ta emot tvångsavvisade, att det är inhumant och att det strider mot ratificerade konventioner. Jag håller med honom. Jag och migrationsministern har tidigare diskuterat de återtagandeavtal som slutits med . Jag läste dem i samband med att de slöts, och jag förstår om den irakiska regeringen uppfattar dem som att det handlar om att ska ta emot dem som återvänder frivilligt. Att återtagande kan ske ofrivilligt i vissa fall finns med som undantagsregel, om jag inte missminner mig, och har inte en framträdande plats i dokumentet. Trots det är det frivilligt återtagande som blivit undantaget så som avtalet nu tillämpas. Jag ser att migrationsministerns inställning är glasklar: Inget ska göras för att bättre ska leva upp till . 62 (): Jag är väldigt tacksam för att har ställt den här interpellationen. Hon har uttryckt att hon är missnöjd med svaret, och jag kan bara instämma. Migrationsministern har svarat på torr byråkratiska, men det är människor, människors öden, som vi har att hantera. Lite mer känsla, lite mer medkänsla och lite mer förståelse för den situation som många människor befinner sig i och lever i skulle vara på sin plats. Jag har själv fått samtal om att människor är försvunna. Det var bland annat en biskop och hans medföljare människor som senare har hittats mördade. Andra har tagit sig hit. Den minoritet av assyrier/syrianer och kaldéer som interpellationen har sin utgångspunkt i lever i en situation som jag vet att folkpartister också har uttryckt kritik mot när det gäller migrationsministerns hantering. Men jag kan konstatera att folkpartisterna trycker i kanterna och inte vågar ta sig ned i kammaren och ta del i interpellationsdebatten. Jag skulle tycka att det var bra om företrädare för majoriteten också tog del i debatten om den här viktiga interpellationen. Jag ska själv komplettera interpellation genom att ta upp någonting som inte minst , förbundsordförande för , och hans internationella sekreterare för HBT-socialdemokrater har lyft fram. Vi vet att den gruppen, som kan vara både HBT-personer och kristna eller tillhör någon annan religiös eller etnisk gruppering, har en mycket svår situation i . Vi har fått rapporter från Human Rights Watch om att vad som skulle kunna kallas rena dödspatruller i ägnar sig åt att leta upp och avrätta människor som man uppfattar har ett feminint beteende, som man ibland uttrycker det. Det är alltså HBT-personer eller de som klär sig på ett visst sätt som associeras till någon könstillhörighet. Dessa människor är totalt rättslösa. I Human Rights Watchs rapport pekar man också på att myndighetspersoner, till exempel poliser, kan känna till det här men vänder bort blicken. Det leder inte till rättsliga åtgärder och inte till ingripanden. Det här är människor som befinner sig i en mycket svår akut situation med fara för sitt liv. Jag har meddelat att denna del av problematiken när det gäller migrationsfrågorna och skulle komma upp här och hade hoppats att vi skulle få något ord med i svaret kring de frågorna, som har kommit upp på bordet på ett annat sätt och till vår kännedom genom den här rapporten, även om jag förstår att det naturligtvis har varit väl känt för regeringen . Men går det inte att bortse från den. Jag hoppas att migrationsministern i sitt nästa inlägg lyfter in den svåra situationen med avrättningar som vi har sett i stor omfattning i . Jag vill inte heller att vi ska prata om arbetskraftsinvandring det är inte det som den här interpellationen gäller. Jag skulle kunna prata om migrantarbetare och deras utsatta situation, hur de ibland hamnar i klorna på sådana som tillhör organiserad brottslighet, som har en helt annan agenda än att bistå människor för att få bra jobb och bra möjligheter till försörjning. Men det är en annan interpellationsdebatt, och den kan vi ta . Jag hoppas att han den gången ska svara seriöst och se de problem som är förknippade med de frågorna. handlar det om situationen för människor som är förföljda, som lever under hot och som befinner sig i och har förväntningar på omvärlden och på att som ordförande i ska ta initiativ så att vi kan göra tillvaron säkrare för dessa människor, att de får en rättvis behandling och att deras situation uppmärksammas här i . 63 (): Just nu når oss en väldig massa nyheter om terrordåd i och att dödandet ökar igen. Vi har tidigare sett att förhållandena i stabiliserades och att antalet terrordåd minskade. Vi märkte också att antalet personer som ville återvända frivilligt ökade och att färre sökte asyl i och i . Men när nu dras bort från städerna ser vi en kraftig och skrämmande upptrappning av våldet igen. Vi får väl se om det är en tillfällig utveckling eller om det kommer att bli en långsiktigt negativ trend. Det senare vore fruktansvärt beklagligt för detta land som har lidit så mycket. Det har varit många attacker mot kristna och deras kyrkor . Många kyrkor har blivit utsatta för bombdåd, och många kristna har flytt landet. Det lär finnas 600 000 kristna av 28 miljoner, vilket är en kraftig minskning. kommer det rapporter om att myndigheterna och ledningen i landet försöker öka säkerheten för alla medborgare, inklusive de kristna, och att myndigheterna inte stöder angreppen på kristna. Ett antal kristna som har utvisats från har flytt från igen. Enligt rapporter i medierna har en del av dem nästan blivit utsatta för förföljelse när de återvände. Det är klart att det mänskliga lidandet i känns hemskt och fruktansvärt att läsa om. Det ställer frågan: Har utvisningarna från varit i enlighet med andemeningen i internationella konventioner? är naturligtvis inte ansvarigt för allt som kan drabba en människa som mot sin vilja blir flyttad till sitt hemland. Det är många länder som kan vara mycket mer otrygga än , och vi kan aldrig hitta hundraprocentiga garantier, men ändå, om det är uppenbart att en individ har en välgrundad fruktan för sitt liv och sin hälsa ska den individen inte behöva flytta mot sin vilja. Den fråga vi ställer oss är alltså om svenska myndigheter borde ha haft kunskap om vad som väntade en del av dem som återvände. Jag vill inte gissa. Men jag och har i olika sammanhang föreslagit att utvecklar och utarbetar rutiner för att följa upp och skaffa en bild av vad som händer med människor som återvänder, särskilt med dem som återvänder mot sin vilja, och följer upp med ordentlig information om vad som har hänt med den avvisade efter utresan. Har det blivit tortyr och omänsklig behandling? förslag är alltså att regeringen och dess myndigheter på sätt man finner lämpligt medverkar till att vi får en tydlig genomgång av hur myndigheterna arbetar för att få information om de risker som finns när man reser till ett annat land eller när man utvisas till ett annat land. Sedan måste vi vara öppna för förändringar om vi konstaterar att rutinerna är otillräckliga. I det här sammanhanget ska sägas att inget nytt har lagligt eller formellt inträffat i och med alliansregeringen. Den lag och de regler som gäller för asyl formulerades i bred enighet här i 2005 och infördes . Som sagt, har inte ansvar för allt som kan hända, men vi har ansvar för att konventionerna följs när en person utvisas. Jag menar att vi måste börja diskutera hur vi får bättre information om att våra myndigheter verkligen skaffar sig den kunskap de behöver inför ett utvisningsbeslut. I detta anförande instämde (). 64 Statsrådet (): Det är intressant att lyssna på den här diskussionen. Jag vill börja med att säga att det är intressant att du, , läser vårt valmanifest. Jag hoppas att du också noterade vad vi skrev om hur viktigt det var med rättssäkerheten för den enskilde och att man flyttar besluten från politiker till domstolar, som oberoende, tillsammans med myndigheter, kan göra bedömningen om skyddsvärdet. Det var en av de stora vinsterna med reform och den nya instans- och processordningen, och den tänker jag fortsätta slå vakt om. påstår att den här reformen skulle ifrågasättas av jurister. Det var väldigt många jurister som satt med i den så kallade , som har tittat på hurdant reformens utfall egentligen blev. Om man här i kammaren påstår att inte mycket har hänt under den här mandatperioden tycker jag att det är att tala osanning. Det är direkt felaktigt. Det har hänt väldigt mycket. har konstaterat att har fått precis det som man beställde 2006, nämligen en mer rättssäker ordning. Det framgick mycket tydligt när utredningens ordförande överlämnade utredningsbetänkandet till mig. Jag vill också gärna påpeka att har fel när hon påstår att flertalet som återvänder gör det under tvång. Så är det inte. Flertalet som återvänder gör det självmant. Jag kan till och med dra siffrorna här, så att de kommer i protokollet. Statistiken för januarijuni visar att det var 1 581 personer som självmant återvände, varav över 1 000 personer till , medan det var 179 som återvände genom polisens försorg, varav minst 113 till . Det är bra om vi har korrekta siffror här i kammaren, så att vi vet vad det är vi pratar om. Som jag sade i mitt inledningsanförande ser jag ingen anledning till några förändringar. Den reform som vi har haft ska vi naturligtvis fortsätta att utvärdera och följa upp. Vi ska också ta ställning hur vi ska remissbehandla betänkande, men det finns inte här och anledning till några lagförändringar. Till vill jag säga att det var hennes eget parti som presenterade den lagstiftning som gäller , alltså den som vi rättar oss efter i domstolar och myndigheter. Jag uppfattar hennes kritik som något missriktad eftersom vi inte har gjort några förändringar av den lagstiftning som Socialdemokraterna själva presenterade här i kammaren. HBT-situationen är komplicerad, liksom i många länder i , tyvärr. Men det är intressant att du nämner detta eftersom det ju var vår regeringen som , efter att vi hade tillträt, skrev in i regleringsbrev att verket ska vidareutbilda sin personal i HBT-frågor något sådant uppdrag har verket haft och tillse att denna får insikt i hur man ska kunna bedöma skyddsvärden hos HBT-personer. Jag vill bara lyfta detta eftersom det påstås att det inte är mycket som har hänt under den här mandatperioden. På det här området har det uppenbarligen hänt mycket mer än under de år då Socialdemokraterna styrde . , jag tycker att det är en mycket intressant fråga som du tar upp. Det är en viktig fråga. Vi har ett tvåfaldigt perspektiv här. Å ena sidan vill vi självfallet inte göra fel i våra bedömningar. Å andra sidan är irakiska medborgare på irakiskt territorium den irakiska statens huvudansvar. Jag vill peka på den hjälp och assistans som organisationer som Röda Korset kan erbjuda i det här fallet med att följa upp asylärenden där personer har avvisats till hemlandet och vikten av att vi från den sida lämnar stöd och insatser för att se till att de här organisationerna kan få stöd i det här arbetet. Det kommer vi nu att fortsätta göra från regeringens sida. 65 (): Jag vill börja med att svara på de siffror som migrationsministern tar fram. Naturligtvis är det många som återvänder så kallat frivilligt. I valet mellan att återvända under tvång och med hjälp av polisen eller att självmant sätta sig på planet och dessutom få en summa pengar med sig, så att man kan påbörja något när man kommer hem, väljer man ändå att åka frivilligt. Men det betyder inte att man egentligen gör det frivilligt. Det finns inte mycket att välja på: antingen tvång med polisen eller att åka hem ändå. Det är påtvingat i vilket fall som helst. Låt mig återgå till det som själva interpellationen handlade om. Det är alltså 24 kristna som har tvångsavvisats till . En person har sedan fått flyktingstatus av UNHCR efter att ha kommit till . Vi gör alltså helt andra bedömningar. Den som har fått flyktingstatus kan sedan komma till ett annat land som kvotflykting och då få stanna, exempelvis i . Hur kan det då komma sig att vi gör de här skilda bedömningarna, vi och UNHCR? Det borde inte vara så. Migrationsministern säger att är direkt inskriven i svensk lag. Det har vi ju, men när man läser den och utlänningslagen är det helt omöjligt att förstå hur domstolarna kan komma till sina slutsatser. Ordalydelsen i lagen är en helt annan än den bedömning som domstolarna gör. När vi under förra mandatperioden antog den nya utlänningslagen var alla överens om att vi skulle ha en rättssäkrare prövning med hjälp av domstolarna. Alla partier var överens om det. Vi var inte emot det. Men det fanns andra delar i lagen som vi var överens med Socialdemokraterna och Vänstern om och där vi nu i alla tre partier säger att vi inte uppfattar att tolkningen stämmer med det som var lagstiftarens mening. Det handlar till exempel om att man säger att det inte är ett krig som pågår i . Det var inte vår mening att lagen skulle tolkas på det sättet. Vi menade inte heller att detta om andra svåra omständigheter, som vi lade till för att människor inte skulle hamna mellan stolarna, inte skulle kunna tillämpas på människor från . Man verkar resonera så här: Det står inte på bomben, alltså kan åka tillbaka. Vi har helt olika uppfattningar om hur lagen ska tolkas. Ordalydelsen i lagen är bra, men tillämpningen har blivit en helt annan än vad vi hade tänkt oss från början. vet vi också att den irakiska regeringen inte klarar av att ta emot alla återvändare som vi skickar tillbaka. Man säger klart och tydligt att man inte vill ta emot dem som är avvisade med tvång. Det har sagts , efter det här danska fallet till exempel. Men migrationsministern har i stället uttryckt i medier att vårt ansvar tar slut så fort flyktingarna har lämnat eller så fort de har kommit till hemlandet. Jag menar att det är ett felaktigt sätt att resonera. Vi har nämligen ett ansvar för människor som kommer till andra länder. Vi har skrivit under olika konventioner. Vi har bland annat tortyrkonventionen. Men ändå drar vi oss inte ett dugg för att skicka tillbaka människor till länder där de sedan utsätts för tortyr. Det är klart att vi har ett ansvar för de människor som vi skickar tillbaka. Har vi i gjort felaktiga bedömningar har ett ansvar. Vi kan inte överlåta ansvaret på Röda Korset eller någon annan, utan vi har ett eget ansvar. kan inte uppfylla sina förpliktelser enligt återvändandeavtalet. De ska skydda minoriteter. De ska skydda olika religiösa minoriteter och andra minoriteter. De klarar inte av det. Därför borde inte det här avtalet vara giltigt. 66 (): Ja, vad säger då migrationsministern om uttryck som sexuell rensning och rensning av kristna från olika territorium? Vad säger migrationsminister om Human Rights förskräckande rapport? Är den trovärdig? Uppfattar han liksom jag att en del av de här uppgifterna också styrks av andra medier eller andra källor? En del berättelser är av den arten att det känns främmande för mig att läsa upp dem här i talarstolen. De är av den arten att man ryser bara man läser dem. Jag har noterat att det finns andra regeringar som är aktivare. Den amerikanska regeringen har en talesperson som så sent som uttryckte den regeringens oro för det våld som drabbar homosexuella, varför man uppmanade Bagdadregeringen att ingripa och stoppa detta våld. Man har också uttalat sig om kristna grupper. Den har inte valt att fokusera på det här sättet och lyfta fram de mänskliga rättigheterna, som är universella. Det är ingenting som upphör vid någon gräns. Det är ett gemensamt åtagande vi har. Sedan har en regering i ett land ett extra åtagande när det gäller att skydda sina medborgare. Här vet vi att det finns en regering som inte har tagit det ansvaret, som inte har kunnat ta det och som ibland inte ens har velat ta det. Jag har i tidigare inlägg pratat om hur poliser tittar bort. Det finns en rättslöshet när det gäller en del av de brott mot mänskliga rättigheter som begås i . Men man har från regeringens sida valt att lägga sin tyngdpunkt på handelspolitiken. Handelminister har sagt: Vi har identifierat flera hinder men även möjligheter att göra affärer med . vill jag att vi ska bli konkreta och sätta fart. Vi måste ta vara på möjligheterna. Så säger regeringen. Man satsar på . Man vill öppna ambassaden, som kostar oerhört mycket pengar. Man satsar på exportkontor. Det är ambitionerna. Man vill öka utrikeshandeln och samarbetet. Men var kommer de andra frågorna in? Vilket är det som har störst tyngd? Handel kan vara ett verktyg som drar åt samma håll. Men det ska inte vara handel i stället för mänskliga rättigheter, ministern. 67 (): Vi diskuterar ibland från lite olika utgångspunkter. När det gäller inställning i de här frågorna får jag först säga att jag verkligen respekterar engagemang och att hon lyfter fram den här viktiga frågan. Men jag måste också säga att man, när man debatterar med , aldrig på allvar får höra vad tycker att vi ska göra med människor som vistas illegalt i . Har man, som och i princip alla andra länder har, regler för uppehållstillstånd måste människor ibland flytta även mot sin vilja. I praktiken gör det ofta väldigt lätt för sig här. För mig är utgångspunkten att människor som inte har arbetstillstånd eller asylskäl, med vissa undantag, faktiskt ska lämna landet. Därför tycker jag också att det är viktigt att vi skaffar ännu bättre kunskap än vad vi har när det gäller att man kan lämna ut människor på ett säkert sätt. Då vill jag tacka ministern för öppningen när det gäller att vi ska arbeta för att få bättre information via Röda Korset, FN-organ och så vidare. Jag vill då också själv betona att vi inte ska vara rädda för att, om det behövs, ta upp en seriös diskussion om eventuella förtydliganden i regelverk och i lagstiftning. Även om utlänningslagen som helhet är bra finns det en hel del frågor att ställa. Vi i har också sagt att vi framöver vill diskutera definitionen av begreppet väpnad konflikt, barns asylrätt och definitionen av särskilt ömmande skäl. Det tillhör inte dagens debatt, men det finns en del frågor som vi vill lyfta upp till diskussion för att vi med stolthet ska kunna säga att svensk migrationspolitik även bygger på humana värden där asylrätten värnas. 68 Statsrådet ():