prot · GW0997 · 2009-04-03 00:00:00 — Man pratar bara om ersättningsnivåer och tar inte hänsyn till eventuella skillnader vad gäller arbetslöshetsförsäkringens täckningsgrad, ersättningsperiodens längd, arbetsvillkor, avgifter eller vilka system som finns när en arbetslös utförsäkras, alltså vad man går till efteråt. Man tittar på en aspekt av arbetslöshetsförsäkringen men inte helheten. Det kan bara konstateras att den svenska konstruktionen av arbetslöshetsförsäkringen gör att låginkomsttagare får relativt höga ersättningar medan höginkomsttagares ersättningar blir relativt sett lägre eftersom vi har vårt tak där vi har det. Då ska man komma ihåg att 1996 till exempel, när vi hade en socialdemokratisk regering, valde partikamrater att sänka ersättningsnivån till och sänka taket till . Sanningen är naturligtvis aldrig svart eller vit. Sanningen är lite grann den man vill att den ska vara, uppenbarligen, för det är ungefär så argumenterar. Jag kan konstatera att vill prata ned den svenska arbetslöshetsförsäkringen. Han pratar om att den är totalt raserad. Han pratar om att den är dålig och vad det nu kan vara. Jag skulle nog tycka att det var en god idé om vi tillsammans kunde prata upp den svenska arbetslöshetsförsäkringen och se till att fler gick med, om vi kunde se till att göra så att fler hade möjlighet till ett inkomstrelaterat försäkringsskydd. Det förslag som utredaren tog fram härförleden om en obligatorisk arbetslöshetsförsäkring har i flera debatter med mig förkastat. Uppenbarligen ska vi inte ha en arbetslöshetsförsäkring med ett inkomstrelaterat försäkringsskydd som täcker alla på svensk arbetsmarknad, annars hade ni ju inte lämnat 700 000 personer utanför, som var fallet när vi tillträdde. Det här kan vi diskutera i all oändlighet. I grunden är det här en intressant rapport, om det är den vi ska diskutera. Den beskriver en dimension. Det finns många fler som tecknar bilden av hur en arbetslöshetsförsäkring ser ut och fungerar. 53 (): Jag kan konstatera att arbetsmarknadsministern återigen smiter undan det som interpellationen handlar om. Arbetsmarknadsministern har hävdat att vi har världens bästa arbetslöshetsförsäkring. TCO har undersökt vår arbetslöshetsförsäkring och jämfört med ett flertal andra länders runt om i , och man konstaterar att detta inte är sant. Den svenska arbetslöshetsförsäkringen är sämst bland de undersökta i de nordiska länderna, konstaterar man. Den svenska arbetslöshetsförsäkringens ersättningsnivå för medelinkomsttagaren ligger bland de lägsta i de undersökta länderna, konstaterar man. Den reella ersättningsnivån i sjunker relativt sett genom att har flest karensdagar bland de undersökta länderna. Studien visar att den svenska försäkringen inte längre omfattar de breda löntagargrupperna. Detta är vad man kommer fram till i den här studien, och arbetsmarknadsministern säger i svaret att han håller med om mycket i rapporten. Det är ju detta man konstaterar. Kan man då fortfarande hävda att det är världens bästa försäkring? Det är den ena delen av frågan. Mitt svar är ju nej. Det är klart att man inte kan. Om man har tagit del av den här rapporten och dessutom, som arbetsmarknadsministern, säger att den i huvudsak är korrekt kan man inte kvarstå vid sitt påstående att vi har världens bästa arbetslöshetsförsäkring. Låt oss enas om det åtminstone! Om man då kommer fram till att arbetsmarknadsministern så här långt, fram till när den här rapporten kom, levde i vanföreställningen att vi hade världens bästa arbetslöshetsförsäkring, borde det rimligen leda till att arbetsmarknadsministern gör någonting åt situationen. Om man som ansvarig för ett politikområde kommer fram till att den uppfattning man har inte stämmer överens med verkligheten borde det rimligen leda till att man tar konsekvensen av det och ändrar sin politik. Man kan också dra slutsatsen att arbetsmarknadsministern levde i vanföreställningen att vi hade världens bästa arbetslöshetsförsäkring men att arbetsmarknadsministern var missnöjd med det. När arbetsmarknadsministern nu har insett att vi har en väldigt dålig arbetslöshetsförsäkring är arbetsmarknadsministern nöjd med det konstaterandet och därför inte beredd att göra någonting. Det är så att säga de två olika rimliga, logiska slutsatser man kan dra när man tar del av arbetsmarknadsministerns svar. Först, , trodde arbetsmarknadsministern att det här var världens bästa försäkring. kan vi gemensamt konstatera att så inte är fallet. Vi kan konstatera att den är i strykklass. Om arbetsmarknadsministern tycker att det är ett problem, vilka åtgärder tänker arbetsmarknadsministern i så fall genomföra? Eller är det så att arbetsmarknadsministern känner sig till freds med att konstatera att vi har en arbetslöshetsförsäkring i strykklass? Det tycker jag skulle vara spännande att få en konkret och saklig redogörelse för från arbetsmarknadsministern, utan en massa utsvävningar och utan att prata om någonting helt annat, där han försöker hålla sig till detta. Är det så att arbetsmarknadsministern tycker att det är bra att vi har en dålig arbetslöshetsförsäkring och därför inte tänker göra någonting, eller tycker arbetsmarknadsministern att det är ett problem? Vilka åtgärder tänker arbetsmarknadsministern i så fall vidta? 54 Arbetsmarknadsminister (): Vilka initiativ avser arbetsmarknadsministern att vidta med anledning av TCO:s rapport är frågan i interpellationen. Svaret är: Inga. TCO:s rapport är inte världens hela sanning. Det är en del av sanningen och naturligtvis en partsinlaga. tittar enbart på en parameter och missar flera andra, som jag gav uttryck för i mitt förra inlägg. Jag vidhåller att vi har en av världens bästa arbetslöshetsförsäkringar om man tittar på mer än . Valet av parameter avgör naturligtvis utfallet, hur man studerar de olika systemen. Återigen ser jag väldigt mycket fram emot att debattera jobben med vid ett annat tillfälle där vi kan diskutera saker som handlar om hur nya jobb ska komma fram och inte bara prata ersättningar och arbetslöshetsförsäkring. 55 (): På det sättet kan jag åtminstone känna att jag har fått ett bra och tydligt svar. Jag hade i och för sig inte väntat mig några åtgärder heller, men det innebär att arbetsmarknadsministern tycker att det är rimligt att leda arbetsmarknadspolitiken i en regering där man konstaterar att vi har en arbetslöshetsförsäkring i strykklass och att arbetsmarknadsministern är nöjd med detta faktum. Det är precis exakt den slutsatsen man måste dra av svaret. Vi kommer gemensamt fram till att det finns en rapport som konstaterar att är sämst bland de undersökta nordiska länderna och befinner sig lägst bland de undersökta länderna när det gäller medelinkomsttagare. Den reella ersättningsnivån sjunker eftersom har flest karensdagar. Studien visar också att den svenska försäkringen inte omfattar breda löntagargrupper. När vi gemensamt har konstaterat detta, och när arbetsmarknadsministern i sitt svar har sagt att han till stora delar håller med om undersökningens resultat, och arbetsmarknadsministern inte på någon punkt har påvisat att något resultat i undersökningen är felaktigt, och han sedan kommer fram till slutsatsen inga åtgärder, måste vi konstatera att arbetsmarknadsministern är nöjd med att vi har en arbetslöshetsförsäkring i strykklass. Vi är sämst bland de nordiska länderna, och vi ligger dåligt till jämfört med länder i övriga . Jag vet inte om man ska vara förvånad eller inte, det kanske finns en konsekvens i det. Vi diskuterade inkonsekvensen i arbetsmarknadsministerns politik i en tidigare interpellationsdebatt. har vi fått svart på vitt; arbetsmarknadsministern är nöjd med sitt verk att rasera den svenska arbetslöshetsförsäkringen. 56 Arbetsmarknadsminister (): pratar om den raserade a-kassan i vad som måste vara den 38:e eller vad det nu kan vara interpellationsdebatten. Sedan tar han som intäkt för det. Jag konstaterar återigen att naturligtvis är en partsinlaga. Det är ingen hemlighet att TCO vill göra saker med a-kassan som inte jag vill. Det är självklart att det är en partsinlaga. Man har valt att titta på en parameter, och därmed valt att inte titta på sådant som täckningsgrad, ersättningsperiodernas längd, arbetsvillkor, avgifter eller vilka system som man går vidare till när man har lämnat a-kassan. Om jag väljer en parameter skulle jag kunna visa i princip vad som helst. Det är väl alldeles självklart att det är så. Det tar till intäkt för sin grundläggande uppfattning att vi har raserat arbetslöshetsförsäkringen. Varför prata ned a-kassan så ofta, ? Varför inte se till att fler går med i stället, så att vi får en bättre a-kassa med bättre inkomstrelaterat försäkringsskydd för fler löntagare på svensk arbetsmarknad? Jag undrar varför så energiskt pratar ned a-kassan. Det är synd. Överläggningen var härmed avslutad. 13 § Svar på interpellation 2008/09:339 om situationen för yrkesarbetande småbarnsföräldrar 57 Arbetsmarknadsminister (): har frågat mig vad jag avser att göra för att kvinnor och män ska få ett jämställt arbetsliv som ska kunna förena och förenkla yrkesliv och familjeliv. Den ekonomiska konjunkturen har mattats på ett sätt som saknar motstycke i modern tid. Främst är det den utländska efterfrågan som viker. Trots detta står regeringens övergripande prioritering att bryta utanförskapet fast. Alla som kan och vill ska ha ett arbete med en lön som går att leva på. Ofrivillig deltidsarbetslöshet är ett problem som till stor del drabbar kvinnor. Kvinnor och män ska ha samma möjligheter att delta i arbetslivet, och det ska gå att kombinera yrkes- och familjeliv. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder så att människor ska få en lön som går att leva på. Skattereduktion för hushållstjänster gör det möjligt även för dem med lägre löner att få vardagen att fungera med ett heltidsarbete. Jobbavdraget innebär att det blir lönsammare att arbeta. Det är utformat så att det ger mest procentuellt till den som tjänar minst. Deltidsbegränsningen i rätten till arbetslöshetsförsäkring syftar till att efterfrågan på heltidsanställningar ska öka. Därmed sätts press på arbetsgivarna att erbjuda heltidsanställningar. var 38 600 personer deltidsarbetslösa, vilket är en minskning jämfört med . För dem som saknar arbete kan både privata och offentliga arbetsgivare erbjuda anställningar med nystartsjobb. Detta gäller även deltidsarbetslösa. Även andra politikområden än arbetsmarknadspolitiken har betydelse för att uppnå ett jämställt arbetsliv. Familjepolitiken underlättar för föräldrar att kombinera yrkesliv med ett fungerande familjeliv genom att ge möjligheter för båda föräldrarna att ta hand om barnen när de är små. En väl utbyggd föräldraförsäkring i kombination med den jämställdhetsbonus som regeringen införde skapar goda förutsättningar för både mammor och pappor att vara hemma med sina barn och behålla anknytningen till arbetsmarknaden. Insatser har genomförts för att främja en utveckling där könsmönstren bryts i val av utbildning och yrke. Det har införts stimulanser för att vi ska få fler kvinnliga företagare. pågår ett arbete med att utforma en övergripande strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet. Det är en tydlig signal om att det är viktigt att arbeta långsiktigt med jämställdhet oavsett konjunkturläget. Konjunkturläget är bekymmersamt. Som framgått har regeringen vidtagit en rad åtgärder för att säkerställa att så många som möjligt, både kvinnor och män, har ett arbete med en lön som går att leva på. Regeringen kommer att fortsätta att föra en aktiv politik anpassad efter konjunkturutvecklingen. 58 (): Tack, ministern, för svaret! Vad ska jag säga om ett sådant här svar? Jag instämmer definitivt inte i mycket av svaret, men jag kan börja med det som kunde vara positivt jämställdhetsbonusen. Men så blev det inte. Det är endast 30 föräldrar som har ansökt om jämställdhetsbonus. Det var faktiskt något som vi socialdemokrater tänkte kunde bli bra, men det är alldeles för krångliga regler. Sedan var det frågan om skattereduktion för hushållsnära tjänster. Den ska gynna även dem med lägre löner så att de kan få vardagen att gå ihop med ett heltidsarbete. Då funderar jag på vem ministern tänker på. Är det städhjälpen han tänker på? Till vilken lön? Hur många är heltider? Vem kommer hem och hjälper dem som utför dessa tjänster? En sak som ni inte tar upp, men som ni brukar säga är en jämställdhetsåtgärd, är vårdnadsbidraget. I min hemkommun har 94 ansökt om bidraget. 8 är pappor, men de flesta av dem delar bidraget med barnets mamma. I en del av fallen jobbar båda föräldrarna och avlöser varandra med att ta hand om barnen. Hur kommer den arbetsmiljösituationen och den hälsan att se ut sedan? Jobbavdraget gynnar den som tjänar mest. Så är det bara. I går roade jag mig med att titta på hur det skulle vara om jag fortfarande hade varit barnskötare med den inkomst jag i så fall skulle ha med en heltid. Då hade jag fått ett jobbavdrag på . som riksdagsledamot får jag . Hur kan man få ihop det till att det lönar sig för den som har lägst lön? Vi vet att män generellt tjänar mer än kvinnor. Skattesänkningarna gagnar inte lågavlönade kvinnor. Tvärtom ser vi nu att kvinnor i offentliga sektorn missgynnas. får de problem att klara välfärden, det vill säga vård, skola, omsorg. Vi ser redan de tysta varslen, det vill säga att de med visstidsanställningar redan har fått gå hem. Många verksamheter bygger på att det finns visstidsanställda som hjälper till. Arbetsbelastningen kommer att drabba välfärdsarbetarna. Vi vet vilka som jobbar i de branscherna oftast kvinnor. Ministern måste också vara medveten om att den som har ett ofrivilligt deltidsarbete jobbar oftast bara när det är som värst på jobbet, det vill säga de riktiga topparna. Det är stressigt då, och det syns i sjuktalen att det inte är de heltidsarbetande som är mest sjuka. De friskaste är faktiskt de heltidsarbetande småbarnsmammorna trebarnsföräldrarna. Vad beror det på? Är det för att ansvaret delas i hemmet? Eller jobbar de vid sådana tider att de får arbeta med både höga toppar och stress och när det är lite lugnare? 59 Arbetsmarknadsminister (): I har vi ett högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor om vi jämför med andra länder, inte minst i princip alla andra länder i EU. Vi får ofta frågor om detta när vi besöker andra länder. Det finns väl i grund och botten, när man tittar på forskning och annat, två svar på frågan varför det är så många kvinnor ute i arbetslivet i . Det ena svaret har med särbeskattningen att göra, att man inte beskattas som familj eller par utan beskattas var och en för sig. Jag såg en OECD-uträkning som visade att om varje land i hade haft den här särbeskattningen, som man inte har i till exempel och på andra håll, hade vi haft ett arbetsutbud bland kvinnor som varit så pass högt att det inneburit att det inte hade varit någon skillnad i bnp-utveckling mellan och under de gångna tio åren. Det är en oerhört viktig förklaringsfaktor. Den andra viktiga förklaringsfaktorn handlar om möjligheterna, det vill säga att en väl utbyggd barnomsorg har betytt väldigt mycket för möjligheterna att komma ut i arbetslivet, över tiden, eller så. Det som sker är naturligtvis oroväckande av många skäl, men det vi ser är att arbetslösheten ökar snabbast bland män i det här läget av konjunkturen. Det är verkstadsjobben som slås ut snabbt, och det är männens arbetslöshet som ökar snabbast. Ett grundläggande problem är naturligtvis att kvinnor tjänar mindre, äger mindre, startar och driver företag i mindre omfattning än män och styr mindre än män i ledande befattningar och styrelser. Med tanke på att i princip halva vår befolkning är kvinnor och andra halvan är män är det oförklarligt. Det är också orimligt. Därmed blir det och här kommer möjligen en nyhet, att jag får komma ut som feminist ett strukturellt problem, ett strukturellt fel, som vi måste arbeta med. Vad gör man då? Ja, det är klart att man måste arbeta på flera olika fronter. Man kan arbeta med till exempel att på olika vis motverka diskriminering, att på olika sätt pusha för att kvinnor ska få möjligheter att komma ut i arbetslivet, se till att det är möjligt att pussla ihop familj och arbetsliv på olika sätt. Det är ju det tar upp i sin interpellation. Ett sätt är också skattesystemet. Ni kanske kommer ihåg att Pomperipossa fanns med i skattedebatten sagofigur som fick att se rött. Pomperipossa betalade i marginalskatt. Det som hände under var att Pomperipossa flyttade från , eller var hon nu bodde, ut till förorterna runt storstäderna och till glesbygden. De som betalade de höga marginaleffekterna, om man räknar ihop skatter, ersättningssystem och allting annat, var inte de med högst inkomster utan de med lägst inkomster. Det var barnskötarna, kommunalarbetarna och vårdbiträdena som hade 80, 90 och i marginaleffekt. De som gick från utanförskap in på arbetsmarknaden kunde i vissa fall till och med förlora på det. Det kom en rapport som publicerade som visade att nio av tio kvinnor i vården förlorade på att gå ut i arbete när man räknade ihop alla de system som finns, skatter, avgifter och annat. Det som har hänt med jobbskatteavdraget i dess tre steg är att marginaleffekterna för de här grupperna, de allra sämst betalda, de med högst marginaleffekter före valet , har gått från 80, 90 och ned till . Det är de stora vinnarna på jobbskatteavdraget. Det är de som har haft de allra lägsta lönerna. Det är där Pomperipossa nu har gått i ide. Det är ett stort steg framåt för ökad jämställdhet på svensk arbetsmarknad. 60 (): Det är nästan så att man tror att ministern tror på sig själv. Då undrar jag bara: Om man ska räkna som ministern gör, räkna i procent, kan man betala med procent i affären? Det är ju det som det handlar om. Jag kan som exempel ta barnskötaren som får om vi ska fastna lite vid jobbskatteavdraget, eftersom ministern tycker att skatterna är väldigt viktiga i ett jämställdhetsperspektiv och riksdagsledamoten som får . Oavsett procenten är det mer pengar man får som riksdagsledamot än som barnskötare. Tror ministern att en barnskötare kan komma till affären och säga så här: Jag är bara barnskötare och fick i jobbskatteavdrag så jag ska betala per kilo för fläskfilén, men riksdagsledamoten ska betala per kilo för fläskfilén. Så fungerar det inte, . Det är att ta bort jämställdhetsfrågorna från vad de faktiskt är. De som hade en lön som de kunde leva på har fått det ännu bättre och kan leva ännu bättre på sin lön. Det kan man räkna ut i den vanliga skattetabellen. Jag glömde tyvärr att kolla vad man skulle tjäna som minister, hur många kronor det hade blivit, men det blir väl ännu mer än för en riksdagsledamot. Ni har krånglat till det speciellt för småbarnsföräldrar. Jag kan ta ett exempel. I frågestunden var det helt uppenbart att jämställdhetsminister inte visste om att den borgerliga regeringen hade infört ett krångligt VAB-intyg. Då undrar jag: Vet att den borgerliga regeringen har infört VAB-intyg och vad det innebär? Vem är det som drabbas mest av det? Jo, vem är det som jobbar på förskolan? Jo, det är oftast kvinnor. De har fått ett nytt arbetsmiljöproblem. Och vem är det som mest lämnar och hämtar barn på förskolan? Vem är det som mest tar föräldraledighet eller VAB-dagar? Jo, det är kvinnorna. Det här är bara en sak som är ett bekymmer mer. Jämställdhetsbonusen kunde ju ha blivit bra, men det var också ett regelverk som var väldigt krångligt och väldigt konstigt för att man skulle kunna få den. Men det är inte bara det. I svaret säger ministern att den som är deltidsarbetslös kan ni nu erbjuda en anställning med nystartsjobb. Jag är jättenyfiken på att få veta hur det ska fungera i praktiken. Det skulle jag jättegärna vilja att ministern förklarar. De som har deltider är, som ministern säkert vet även om han inte vill kännas vid det, kvinnor. Kvinnorna har inte fått det bättre nu i dessa lågkonjunkturer, för nu kommer de också bort från statistiken på Arbetsförmedlingen. När de inte längre får a-kassa efter de kommer det sannolikt inte bli så att de får stöd och hjälp för att få en modern arbetstid och en modern arbetsgivare som förstår att heltid måste vara en norm även för kvinnor. 61 Arbetsmarknadsminister (): raljerar lite med att man inte kan handla mat med procent. Men procenten är viktiga. Har man marginaleffekter på uppåt 90 och och går ned till betyder det faktiskt mer pengar i plånboken för den som har lite betalt. Det är sådant som du och jag kan påverka. Du och jag som sitter här kan påverka skatternas utformning. Vi kan se till att inte brandskatta de sämst betalda i svenskt samhälle. Den makten har vi som står här. Den har vi utnyttjat för att se till att de med sämst lön får lägre marginaleffekter så att det lönar sig mer för dem att arbeta. Det är en bra idé. Det är en bra politik, och den gynnar jämställdheten. Lönebildningen i sig kan vi också ha synpunkter på, och jag har en stark synpunkt på att kvinnor tjänar mindre än män med samma typ av jobb. Det är helt orättfärdigt. Det bygger inte på någonting annat än strukturella problem, som vi gemensamt måste bekämpa. Men lönebildningen i sig måste parterna ta hand om och ta ansvar för. VAB-intygen pratar om. Ja, jag vet mycket väl att vi nu kräver VAB-intyg . Jag har småbarn själv så jag kan detta. I grunden är det naturligtvis så att rätt ersättning ska gå till rätt person, och vi måste se till att inte fel person får ersättningar som han inte har rätt till. Värnet om tryggheten och säkerheten i de olika offentliga försäkringssystemen trodde jag att vi var överens med Socialdemokraterna om, för att se till att det är rätt personer som får de pengar som är våra gemensamma. Jag tycker väldigt mycket om , och hon är en varm person som bryr sig väldigt mycket. Vi kan dela den inställningen, hoppas jag. Men man hör väldigt lite om det motsatta. Vi hör bara nej till det som gynnar kvinnor mest. Det är nej till jobbskatteavdraget, eller åtminstone det sista steget, som jag förstår det. Vi hör ett halvnej till deltidsbegränsning och vad det nu kan vara. Men jag hör inte så mycket mer än det, och det är lite synd. Låt mig ta de två separat. Jobbskatteavdraget och dess positiva effekter för jämställdheten har jag pratat om. Den andra delen handlar om deltidsbegränsningen. Det låter som om Socialdemokraterna är emot deltidsbegränsning, men det är ni ju inte. Ni föreslår bara några ytterligare dagar i deltidsbegränsning. Skälet till att vi båda vill ha en deltidsbegränsning måste ju vara att det gamla systemet faktiskt var orättfärdigt och inte ledde någon vart. När man kunde deltidsstämpla var det inte längre en omställningsförsäkring utan något annat. Det visade sig vara ett förtäckt stöd till arbetsgivare som vägrade ta sitt arbetsgivaransvar och organisera sina arbetsplatser på ett sådant sätt att man erbjöd heltider till dem som ville ha det. I nästan varje svensk kommun är kommunen den största arbetsgivaren. Att en kommun som har 7 00010 000 anställda inte skulle kunna organisera sig på ett sådant sätt att man erbjuder heltid åt dem som vill ha det är bara nys. Det är klart att det går! Detta visas av en kommun som leds av socialdemokrater och folkpartister eller av borgerligt styrda . Det går visst att organisera sig på ett sådant sätt att man kan erbjuda heltid till dem som vill. Något annat är bara nys. Slutsatsen av dessa förändringar blev att deltidsarbetslösheten första året efter förändringen sjönk med en fjärdedel. Det är den kraftigaste minskning av deltidsarbetslösheten som jag känner till att vi någonsin har sett. har helt rätt i sin ansats. Det är oerhört viktigt att vi också i dessa sämre tider inte glömmer bort jämställdhetsaspekten, att vi gör vad vi kan för att se till att män och kvinnor får lika betalt för lika jobb och att vi ser till att öka möjligheterna för småbarnsföräldrar att kunna kombinera ett familjeliv med ett arbetsliv. 62 (): Detta med deltidsstämpling kommer alltid upp.