prot · GX0946 · 2009-12-09 00:00:00 — Vi har inte ett bidrag när vi är sjuka. Vi betalar till våra sjukförsäkringar, och ni har fått svenska folket att tro att de inte går ihop, men det gör de. 89 () replik: Jag blir förvånad när jag hör som knappast kan hålla sig för skratt när vi diskuterar den här viktiga frågan. För mig är det här jätteallvarligt. Jag månar verkligen om de här människorna, och jag vill göra mitt yttersta för att se till att de kan komma tillbaka. Jag tror att vi alla känner någon som är i den här situationen i vår familj eller släkt, eller bland vänner eller arbetskamrater. Regeringen har gjort det lättare att komma tillbaka i a-kassan . Väldigt många har en anställning i botten, och med rätt stöd och anpassning kommer många att komma tillbaka till sitt arbete, precis som många har gjort redan under det här året. Man kommer också att kunna ta del av sin a-kasseersättning så långt som . Sedan diskuteras också möjligheten att ha en form av schablonberäkning. Ambitionen är att man ska kunna ha en ersättning att leva på. Sedan är, som både och jag vet, det lägsta beloppet i aktivitetsersättningen lågt. Det är klart att den yttersta garanten är att vi har skyddsnät i det här samhället. Man har a-kasseersättning eller aktivitetsersättning. Skulle den ersättningen vara för låg för att leva på kommer alla människor att få hjälp med sin försörjning. Vi har ju en socialtjänstlag i botten i yttersta fall. Det är alltså ingen människa som kommer att kastas ut från sin bostad eller inte ha mat för dagen eller kunna försörja sin familj. Vi är väl helt överens om att samhället har olika skyddsnät, men målet är att man ska kunna komma tillbaka och faktiskt leva på sin lön och inte leva på av den sjukpenninggrundande ersättningen eller vad nivån exakt är på . 90 () replik: Jag tycker att detta är ett seriöst ämne, men jag blir förvånad över hur ni kan vränga det. Sedan tycker jag att debatten här och diskussionen mellan dig och mig är väldigt klargörande. För mig och för mitt parti är det milsvid skillnad mellan att ta ut socialbidrag och att ha en socialförsäkring som bottnar i en sjukförsäkring. Jag tycker att det är tydligt och klart att det som här står och säger för bara i är det personer som drabbas är att det finns ett yttersta ansvar. Man säger till den ensamstående mamman kanske eller till den äldre personen som inte har orkat: ska du leva med kompletterande socialbidrag. För mig är det väldigt stor skillnad. Det är som sade att ni är inne på ett systemskifte, och det systemskiftet har vi varnat för, och här blir det väldigt tydligt vad det innebär. Vi säger nej till det systemskiftet. För oss är det en trygghet att vi betalar in på våra försäkringar. Vi har försäkringar som är broar tillbaka. Det har stått länge i våra program. Men ni lägger er så nära oss och tar vår retorik. Och det kan väl vara bra att ni gör det, för det är ändå så att ni också har förstått att det måste vara möjligt med broar tillbaka. Men därtill tränger ni ut folk i en fattigdomsfälla. Jag kan inte fatta hur ni kan tro att fattiga människor är trygga människor och att ni tycker att de ska behöva gå och be om hjälp. Kan man då inte vara på aktivitetsersättning får man ingen sjukersättning sedan. Ni är så cyniska. Detta gör ni jul! Jag får säga som någon annan sade, nämligen att det väl var så att ni tyckte att miljonärerna borde få mer, och därför tar ni det från sjuka och arbetslösa, för de är fler. Det måste bli den devisen som ni, som det nya som ni sade att ni var, lever efter i praktiken. 91 () replik: Vi anklagas för de här sakerna, och jag tycker inte ens att det är värt att replikera på det. Frågan är vid vilken ände man ska börja när man hör måla upp ett skräckscenario över någon sorts samhällssystem som jag inte tror att någon i den här kammaren skulle vilja att någon blev utsatt för. Är man sjuk och det tror jag att det är flera som har sagt kommer man att kunna få en förlängd sjukpenning. Men det säger är att om man har arbetsförmåga ska man ändå vara kvar i sjukförsäkringssystemet. Det är ju helt orimligt! Där har människor kunnat vara i fem, sju, och . Människor som vill och kan komma tillbaka ska ju få hjälp genom den insats som de nu får på Arbetsförmedlingen genom en individuell handlingsplan och genom hjälp av socialpedagoger, kuratorer, rehabilitering och så vidare. Man kanske kan få hjälp att få en lönebidragsanställning, komma ut i eller på något annat sätt komma ut i arbetslivet. Man ska få arbeta av sin egen förmåga och det man klarar av. Sedan tycker jag inte om den här retoriken där det pratas om att ta ut socialbidrag, som att det skulle vara någonting väldigt negativt. Tvärtom kan det vara den yttersta utvägen när vi i kommuner kan ge ekonomiskt bistånd om man inte kan klara sig själv. Jag förstår inte varför det skulle vara det allra sämsta som kan säga. Det är väl ännu värre att vara i sjukförsäkringen om man har arbetsförmåga och både vill och kan arbeta! Då måste det vara betydligt bättre att få rehabilitering och hjälp och stöd att komma tillbaka genom de här individuella programmen som Arbetsförmedlingen nu erbjuder alla dem som är berörda av den här reformen där många är kvinnor och många har en arbetsgivare som behöver ta sitt ansvar. Överläggningen var härmed avslutad. (Beslut fattades under 11 §.) Föredrogs socialförsäkringsutskottets betänkande 2009/10:SfU1 Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet (prop. 2009/10:1 delvis). 92 (): Jag vill börja med att yrka bifall till reservationerna 1, 4, 7, 11, 13 och 21. Sedan skulle jag vilja framföra ett stort och varmt tack till 24-timmarssverige, till alla de människor som ser till att vårt går runt . Ofta framgår det inte att det bland annat är alla de som på olika sätt bidrar till att vi kan ha en generell välfärdspolitik. Därför kan vi också diskutera utgiftsområde 10. har den moderatledda alliansregeringen lagt sin sista budget. Den fullföljer konsekvent alliansregeringens tidigare orättvisa politik och utgår från att ökade klyftor och orättvisor ska skapa de incitament som gör att välstånd spirar och människor kommer i arbete. Vi socialdemokrater, och med oss våra samarbetspartner de gröna och , anser att denna allianspolitik inte bara är djupt orättvis utan också i sak helt felaktig. Man skulle kunna säga att det som försöker införa i , nämligen en allmän vårdförsäkring, håller borgarna på att avveckla i . Vi socialdemokrater har ibland, fru talman, anklagats för att ha varit alltför pragmatiska som vi tillsammans med och de gröna styrde landet 19942006 och återskapade förtroendet för jobben och välfärden för att vi ibland gjorde det som måste göras för att stabilisera ekonomin och rädda välfärden och därmed satte vår ideologi på undantag. Någon sådan kritik kan inte riktas mot denna regering. Den har envist fortsatt med sin tro på att större klyftor ger nya arbeten. Den har envist fortsatt med sin politik av icke-inblandning när företag och regioner drabbats av problem. Den har envist fortsatt att sälja ut statens tillgångar och förvandlat löpande inkomster till engångsbelopp som snabbt runnit mellan finansministerns fingrar. Vi beklagar detta. Alla människor löper risk att drabbas av långvarig sjukdom, skada, funktionshinder eller arbetslöshet. De flesta blir gamla, men ingen vet i förväg hur gammal man blir. Vissa människor har förmånen att vara och förbli friska och ha ett arbete under i princip hela sin aktiva ålder medan andra råkar ut för ohälsa eller arbetslöshet som leder till att försörjningsförmågan faller bort. Ingen kan dock på förhand veta huruvida hon eller han, eller någon i familjen, kommer att drabbas. Risken att råka ut för sjukdom eller arbetslöshet är emellertid inte jämnt fördelad. Det spelar roll vilken familj man råkar vara född i, vilken utbildning man har, var man bor och vad man jobbar med. Vi socialdemokrater har valt att ha ett försäkringsskydd som omfattar alla, som ersätter inkomstbortfall och är solidariskt finansierat och inte har någon hälsoprövning, i motsats till många privata alternativ. Sjukförsäkringen ska vara en standardförsäkring enligt inkomstbortfallsprincipen. När alla är med och delar på riskerna blir avgiften till försäkringen lägre än om var och en skulle klara sig själv. Ett system där var och en löser sin egen försäkring skulle inte bara bli dyrt, en del människor skulle, på grund av funktionshinder eller sjukdom, inte ens få någon försäkring. Det gäller också personer som jobbar i vissa arbetsmiljöer eller branscher med hög risk för skador, sjukdomar eller arbetslöshet. Sjukförsäkringen bygger på den grundläggande principen att alla är med och bidrar till en gemensam försäkring, och alla har samma rätt att få del av den, när och om man behöver. Vi finansierar den gemensamt genom arbete och avgifter på lönen, och alla kan lita på att den träder in när man så behöver. Vi betalar när vi är friska och får tillbaka när vi är sjuka. Vi betalar inte mer för att vi arbetar i yrken där risken att drabbas av sjukdom eller arbetsskada är större. Vi betalar in i förhållande till inkomst och får tillbaka för att täcka upp för inkomstbortfallet. Däri ligger också arbetsgivarnas sociala avgifter. En allmän sjukförsäkring har särskild betydelse för många kvinnor som arbetar i yrken där risken att bli sjuk är hög. En förutsättning för att socialförsäkringarna ska vara hållbara är att arbetslinjen förstärks och upprätthålls. Alla som kan ska arbeta. Människor måste erbjudas ett stöd som är individuellt anpassat och förmår öka förutsättningarna för den enskilde att återgå till arbete i en eller annan form. En väl fungerande arbetslinje förutsätter inte bara insatser från den enskildes sida utan också från samhällets. Sedan regeringsskiftet har socialförsäkringarna utsatts för omfattande förändringar. A-kassan är inte längre solidariskt finansierad. Taken i försäkringarna är nu så låga att många inte får en verkligt inkomstrelaterad ersättning. Alliansregeringen håller i snabb takt på att i grunden förändra sjukförsäkringen, och vi är djupt oroade för att de grundläggande delarna i sjukförsäkringen raseras. De försämringar som genomförs är inte bara orättfärdiga eftersom de drabbar de mest utsatta. De äventyrar själva tilltron till en solidarisk och gemensam sjukförsäkring. När löntagarna kan lita på att försäkringen träder in och ger en rimlig ersättning när de blir sjuka minskar viljan att vara med och betala. Vi i det rödgröna alternativet accepterar inte en utveckling där människor slås ut från arbetslivet på grund av sjukdom eller skada. Arbetslivet måste vara så utformat att vi orkar arbeta ett helt arbetsliv och dessutom kan kombinera det med familj och fritid. Arbetslivets krav måste möta den enskildes förutsättningar och förmåga. Det vinner både den enskilde individen och arbetsgivaren på. Människor som mår bra presterar bättre. Därför vill vi i det rödgröna alternativet investera i en arbetslinje värd namnet. Vårt alternativ är en sjukförsäkring som ger trygghet och erbjuder reella möjligheter att återkomma i arbete. Vi har lagt fram sådana förslag till och kraftigt protesterat mot regeringens planer. Detta står i skarp kontrast till det systemskifte som regeringen nu genomför. Regeringens fokus ligger på tidsgränser och ensidiga krav på individen, inte på aktivt stöd som gör det möjligt att arbeta igen. De dogmatiska tidsgränserna, som regeringen kallar rehabiliteringskedjan, är i själva verket en utsorteringskedja. Alla vet att efter dessa 3, 6, 12 eller i bästa fall 18 månader är det slut. Rapporterna om hur illa människor far i sjukskrivningssystemet duggar numera tätt. Det senaste larmet kom från ett antal cancerläkare. Det visar sig att svårt cancersjuka patienter med de nya sjukskrivningsreglerna kastas ut ur sjukförsäkringen och ska tvingas ut på den öppna arbetsmarknaden. I morse, liksom även , hade socialförsäkringsutskottet extrasammanträde, och det har vi också . Skälet är att försöka laga det i all hast framställda lapptäcke som vi nu ser. Vi har varnat för att detta skulle hända. De försäkringar vi fått från en samlad borgerlig allians, att ingen kommer att bli utförsäkrad, har man nu fint och retoriskt hittat på att kalla för omförsäkring. har precis redogjort för vad det kommer att få för konsekvenser. Det finns ytterligare exempel på sjukdomskomplex. Alliansen talar om mellan 1 000 och 2 000 personer, men några som över huvud taget inte har berörts är de psykiskt sjuka. Det handlar om personer som kanske har ett livslångt behov av stor och positiv uppmärksamhet från samhällets sida. Det handlar också om reumatiker, liksom om ms-sjuka, som i och för sig nämns. görs förändringar vad gäller cancersjuka, och man för också in begreppet stroke. För inte så länge sedan hölls i ett seminarium om just stroke. Bland annat talades det om hur många som drabbas av stroke och varje timme. Om jag minns rätt var det en person ungefär . En snabb räkning ger vid handen att det på årsbasis handlar om tusentals människor som råkar ut för stroke i vårt land. Dessa ska rymmas bland de 2 000 personerna. I förrgår använde en läkare i tv ett uttryck som vi kanske inte ska använda i . Jag kallar det för en skvätt i . Hon sade någonting annat, men jag tror att alla förstår. Det är när man slår en droppe vatten i havet; det märks inte. Det beskriver ganska väl vad vi egentligen talar om. lappar alliansen ihop försäkringen. De behöver säkert återkomma. och dess ordförande har varnat för detta. Dessutom har ingen ännu så länge diskuterat människor med whiplashskada eller dem som fått en hjärnskada exempelvis vid en trafikolycka. Dessa människor kräver långa perioder med rehabiliteringsåtgärder. Man konstaterar också att av dem har blivit erbjudna några rehabiliteringsinsatser från för att kunna återgå i arbete. När man då tittar vidare i den budgetproposition som ni har lagt fram på detta utgiftsområde ser man att ni på knappt tio rader skriver att man eventuellt ska ta bort samordningsansvar vad gäller rehabilitering och överlämna det till annan aktör. Det är väl det som ni har sysslat med privata jobbcoacher inom Arbetsförmedlingens område eller coacher inom vårt område vad gäller sfär. Ni puttar på de här gränserna. Det är också viktigt att peka på den lagliga rättighet som de utförsäkrade har att få tjänstledighet beviljad från sina arbetsgivare. Även om ni säger att det är inskrivet finns här fortfarande oklarheter. Det som också är viktigt att lyfta fram är hur det kan förändras . I samband med budgeten precis före valet lade ni från de fyra borgerliga partierna fram en reservation om att en socialförsäkringsutredning skyndsamt skulle tillsättas. man behöver ibland titta på historiken var det från som kunde utropa: Äntligen! medgav då att vi skulle tillsätta en parlamentarisk utredning. Jag tar mig friheten att läsa lite grann ur den reservationen, som var undertecknad av , Per , , , , och . Det står så här: har , med bred majoritet, beslutat att ge regeringen till känna att en parlamentarisk utredning av socialförsäkringarna bör tillsättas. Regeringen har vägrat att efterkomma detta tillkännagivande (skr. 2004/05:75 s. 71 f.). Vi anser att därför ånyo bör göra ett tillkännagivande om att en parlamentarisk utredning om socialförsäkringarna bör tillsättas. Man skriver också att socialförsäkringarna ska vara kollektivt finansierade. Därigenom hindras att negativa urval, som selekterar riskgrupper från grupper av människor som är förhållandevis friska och sysselsatta, görs. måste systemen vara utformade så att fusk och överutnyttjande minimeras. Ett framtida socialförsäkringssystem bör minska konjunkturkänsligheten så att den offentliga sektorns finanser inte får samma betydelse för systemets robusthet och för vilka ersättningsnivåer som kan garanteras. Efter det fick uppdraget att göra en översyn av socialförsäkringarna, som skulle vara generella och obligatoriska, långsiktiga och finansiellt stabila. Översynen skulle leda till en utredning i första steget och en parlamentarisk utredning för en reformerad socialförsäkring i andra steget kanske i likhet med pensionsreformen, där alla partier skulle kunna enas. Vår avsikt var att vid denna mandatperiods start tillsätta en sådan utredning, men ni vann valet, som bekant. Eftersom ni verkligen låg på oss om denna del har vi tittat på detta. Vi har då kunnat konstatera att det står att läsa i förrförra numret av tidningen i en intervju med statsminister att ni i regeringsförklaringen har angett att utredningen ska tillsättas. Statsministern säger: Vi har utlovat den, men direktiven är inte färdiga. När de blir det vet jag inte. Han säger vidare: Ja, men vi har också gjort stora förändringar i socialförsäkringarna som har varit viktiga. blir det så att när man går in med något i en utredning innebär det att det blir små eller inga förändringar . Sedan tar han den här ramsan med att före valet blev fler än 140 personer nya förtidspensionärer och att vi ville få stopp på det. Det är oerhört konstigt att vid sade från talarstol: Utredningen är på gång. Den är på väg. Den ska bara finjusteras. Vi har hört det vid ett antal tillfällen. Och förstår vi bättre varför det aldrig blev en utredning. Ni skulle göra alla dessa förändringar innan man tillsatte en parlamentarisk utredning. Då kan man tycka: Det kunde ni ha sagt från början, så hade vi haft en helt annan kritik på området och sagt hur det bör se ut med en framtida socialförsäkring. Med det, fru talman, har jag använt en stor del av min tid, och jag kan avslutningsvis bara konstatera att vi anser att man borde ha tagit ett annat, djupare tag. Vi har redovisat olika modeller vad gäller rehabilitering, och vi säger hur viktigt det är. Vi har också satt upp de mål som jag redogjorde för tidigare . När nu har kommit in vill jag än en gång nämna de 140 per dag som var 137 och 133 . Jag trodde att man skulle kunna vara överens om det siffermaterialet, som dels finns hos , dels har tagits fram av . Jag ska ge samma erbjudande till , eftersom han nu sitter på sin plats: Du kan få den utredning som har gjort åt mig. Alla andra borgerliga ledamöter kan också få den. När vi går in i valrörelsen kan vi då slippa talet om 140 och i stället prata om de reella siffrorna. Jag är medveten om att jag har gått över tiden. Jag vill bara säga att i den borgerliga alliansens breder försäkringslösheten ut sig. I ett rödgrönt är ingen försäkringslös, herr talman. 93 (): När jag har varit ute och talat om sjukförsäkringen och vad som har hänt och händer med den är en vanlig reaktion misstro bland folk. Nej, men så kan det inte vara, säger de. Så kan det inte vara här i , här hos oss. Jo, svarar jag, det är precis så det är. har blivit ett kallt land där cancersjuka får betala skattesänkningar för de rika. motion som behandlar socialförsäkringsfrågorna heter En sjukförsäkring för alla, och det är tyvärr inte något som den högerledda regeringens politik vare sig strävar efter eller har lyckats med. Man kan säga att det egentligen är precis tvärtom. Angreppen mot våra offentliga välfärdssystem har blivit alltmer intensiva. Vi har i vår tidigare debatt diskuterat det som kan betecknas som sista steget i rehabkedjan, en sista länk som innebär att du som nått vägs ände, det vill säga att dina dagar har tagit slut, tvingas ut i arbetslöshets- eller socialbidragskön. Det handlar inte om att du har blivit frisk. Nej, det handlar om att du har varit sjuk längre än den högerledda regeringen tillåtit. Hela den svenska välfärdsmodellen har undergrävts, och den trygghet vi alla behöver för att må bra finns en trygghet som är extra viktig för den som har oturen att bli sjuk, rätten att vara trygg i att veta att jag kan betala hyran, köpa kläder till mina barn och så vidare. Den som blir sjuk får inte automatiskt ett billigare boende och behov av mindre mat. Vi närmar oss jul, en högtid som borde innebära glädje. Men hur tror ni på högersidan att alla de mår som har fått ett brev eller telefonsamtal om att deras sjukskrivningsdagar tagit slut? Vilken jul blir det för dem och deras familjer? I stället för denna otrygghetskris som regeringen har skapat vill se ett starkt och hållbart system som ger människor trygghet och tillit för att klara av olika livssituationer. Sedan högern tillträdde har den beslutat och genomfört historiska försämringar av sjukförsäkringen. Vi har till och med hört högern erkänna att det är ett systemskifte som pågår. Det systemskiftet innebär att den som blir sjuk i kan räkna med en skälig levnadsstandard utan måste köpa sig privata försäkringslösningar, det vill säga om man har råd eller över huvud taget får lösa en privat försäkring. För det ska man vara ganska frisk. Vill vi ha ett samhälle där bara de med tjocka plånböcker har råd att bli sjuka? Nej, jag vill det inte. Det som händer och har hänt inom socialförsäkringsområdet är, precis som sade tidigare, förödande ur ett jämställdhetsperspektiv. Större delen av de sjukskrivna är kvinnor. Av dem som kommer att tvingas att söka socialbidrag är naturligtvis större delen kvinnor. När man söker om ekonomiskt bistånd räknas hela familjens inkomst ihop. Det gör förstås att kvinnor, och i vissa fall också män, blir beroende av sin partner. Kampen för kvinnors oberoende har i och med den här regeringen tagit ett rejält kliv bakåt. Vi vet att en majoritet av de sjukskrivna är kvinnor och att det är de som drabbas värst av era försämringar. Jag förstår inte hur ni på högersidan ur ett jämställdhetsperspektiv kan försvara att den lägsta ersättningen för den som tvångsförflyttas från till Arbetsförmedlingen är . Hur främjar det jämställdheten och kvinnors oberoende? Regeringens politik har haft som avsikt att försämra de ekonomiska villkoren för personer som är sjukskrivna eller förtidspensionerade. Motiveringen har varit att det ska löna sig att arbeta. avvisar detta inskränkta synsätt. Vi föreslår i stället en rad förstärkningar för att återupprätta den generella välfärden och tilliten till våra socialförsäkringar. I och med sänkningen av taket och ersättningsnivån i sjukförsäkringen har antalet personer som inte längre omfattas av inkomstbortfallsprincipen ökat kraftigt. Vi vill att taket återigen ska höjas till tio basbelopp. Vi avvisar dessutom sänkningen av ersättningsnivåerna som regeringen genomfört genom att ändra beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten. Med steg mot en historisk beräkning av SGI har man räknat på 0,97 i stället för hela inkomsten. Det låter som en liten förändring. Men för den som tjänar gör det i varje fall mindre . Det kan vara mycket pengar om man har lite från början. vill att det överskott som finns i socialförsäkringen ska komma de försäkrade till del och användas till att förbättra försäkringen och förhindra att människor slås ut. Vi vill också att pengarna från sjukpenninganslaget ska användas till ett förstärkt högriskskydd för långtidssjukskrivna. Vi vill skydda och värna de långtidssjukskrivna. Det kan ni jämföra med regeringens politik som piskar och jagar de långtidssjukskrivna. Vänsterparitet menar också att karensdagen är ett gissel. Karensdagen tvingar många att gå till jobbet fast de är sjuka. Vi vet att sjuknärvaron ökat dramatiskt . Det i sin tur gör att människor riskerar längre sjukskrivningsperioder i ett senare skede. Alliansregeringen har genomfört ett systemskifte på många sätt. Ett systemskifte som vi har varit inne på tidigare här är att man åtminstone har börjat införandet av en diagnosbaserad sjukpenning. Vi menar i stället att principen ska vara att sjukförsäkringen ska täcka inkomstbortfall på grund av nedsatt arbetsförmåga till följd av sjukdom. Det är fel att lagen säger att man får olika sjukpenning beroende på vilken diagnos man har och att man får olika undantagsregler beroende på sjukdom och diagnos. En av många andra vansinniga saker i de nu gällande reglerna om bedömning av arbetsförmåga är att inte längre får ta hänsyn till individuella faktorer.