prop · GX0330 · 2009-10-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:30 Regeringen överlämnar denna proposition till . Genom lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut inrättades en stabilitetsfond för att finansiera stödåtgärder enligt lagen, stödmyndig- hetens () och förvaltnings- kostnader samt vissa övriga utgifter. I den proposition som låg till grund för stödlagstiftningen, aviserade regeringen att man skulle återkomma med förslag om införande av en s.k. stabilitetsavgift att betalas av de kreditinstitut och andra företag som omfattas av stödsystemet för att tillföra stabilitetsfonden de medel som behövs. Denna proposition innehåller förslag om införande av stabilitetsavgiften. Avgiften föreslås införas . Vidare innehåller propositionen förslag om finansiering ur stabilitetsfonden av statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . I propositionen föreslås även att sekretess ska gälla vid ägarprövning i fondbolag och centrala värdepappersförvarare på samma sätt som vid ägarprövning i fråga om andra typer av finansiella företag. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut .............................................. 2.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) .................................................. Ärendet och dess beredning.............................................................. Införande av stabilitetsavgift .......................................................... Finansiering av ersättning som betalas ut med stöd av lagen om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i Ikraftträdande ..................................- och övergångsbestämmelser Sekretess vid ägarprövning i fondbolag och central 9.2Sekretess vid ägarprövning i fondbolag och central 10.1Förslag till lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. 10.2Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)................................................ Bilaga 1 Promemorians lagförslag i utkast till lagrådsremiss ............. Bilaga 5 Promemorians lagförslag i utkast till proposition................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut, 2.lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Följande kostnader ska täckas med medel från kontot:1. statens utgifter för stöd enligt denna lag,2. stödmyndighetens och Pröv- ningsnämndens förvaltningskost- nader,3. kostnader för god man enligt6 kap. 4 § andra stycket,4. kostnader som enligt de bestämmelser i förvaltnings- processlagen (1971:291) som anges i 6 kap. 2 § ska stanna på staten, och Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut dels att 7 kap. 1 §, 8 kap. 3 § och rubriken till 7 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 7 kap. 26 §§ och 8 kap. 2 a §, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 7 kap. Stabilitetsfonden och 2 kap. 2 § ska föras till ett ränte- 2 kap. 2 § samt avgifter enligt 2 § bärande konto i . Till kontot ska även föras medel detta kapitel ska föras till ett ränte- som staten återfått och som avser bärande konto i . lämnat stöd enligt denna lag. Till kontot ska även föras medel som staten återfått och som avser lämnat stöd enligt denna lag samt garantier till insättare i utländska instituts filialer i . De medel som tillförts kontot utgör, tillsammans med de övriga tillgångar som anskaffats med stöd av denna lag, stabilitetsfonden. Statens utgifter för stöd enligt denna lag samt för stödmyndig- hetens och förvaltningskostnader ska täckas med medel från kontot. Detsamma gäller sådana kostnader som avses i 6 kap. 4 § andra stycket och kostnader som enligt de bestäm- melser i förvaltningsprocesslagen (1971:291) som anges i 6 kap. 2 § ska stanna på staten. I den mån medlen på kontot inte räcker till, får en obegränsad kredit i Riks- gäldskontoret användas. 5. ersättning som betalats ut på Prop. 2009/10:30 grund av en garanti till insättare enligt lagen om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . I den mån medlen på kontot inte räcker till, får en obegränsad kredit i användas. och andra företag som avses i 1 kap. 2 § första stycket (avgiftsskyldiga) ska för varje räkenskapsår betala en avgift (stabilitetsavgift). Stabilitetsavgiften är av ett underlag som beräknas enligt 3 och 5 §§ (avgiftsunderlag). Avgiftsunderlaget är summan av den avgiftsskyldiges skulder och avsättningar dock inte obeskattade reserver vid utgången av räkenskapsåret enligt fastställd balansräkning, om inte annat följer av andra eller tredje stycket. För en avgiftsskyldig som ingår i en koncern enligt årsredo- visningslagen (1995:1554) ska avgiftsunderlaget minskas med skulder till andra avgiftsskyldiga företag i koncernen. För ett kreditinstitut ska avgiftsunderlaget minskas med efterställda skuldförbindelser som får ingå i kapitalbasen enligt lagen (2006:1371) om kapital- täckning och stora exponeringar. Om ett räkenskapsår har omfattat en längre eller än , ska stabilitets- avgiften ökas respektive minskas i förhållande till räkenskapsårets längd. För ett kreditinstitut till vilket med stöd av denna lag har utfärdat en garanti för skuldförbindelser, ska ett genomsnitt av det under räkenskapsåret garanterade beloppet räknas av från avgifts- underlaget enligt 3 §. Genom- snittet ska beräknas utifrån kredit- institutets garanterade förpliktel- ser vid utgången av varje kvartal. beslutar om stabilitetsavgiften för varje avgiftsskyldig. Avgiften ska betalas inom en månad för myndighetens beslut. Dröjsmålsränta ska tas ut på stabilitetsavgifter som inte betalas i rätt tid. Dröjsmålsräntan ska beräknas enligt en räntefot som motsvarar den av fastställda, vid varje tid gällande referensräntan enligt 9 § räntelagen (1975:635) med ett tillägg av . ska underrätta , om ett kredit- institut eller annat företag inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag. Beslut enligt denna lag får inte överklagas. Ett beslut om avgift enligt 7 kap. 6 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövnings- tillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Andra beslut enligt denna lag får inte överklagas. Denna lag träder i kraft . 2.De nya bestämmelserna får tillämpas endast för räkenskapsår som löper ut efter ikraftträdandet. 3.En stabilitetsavgift för räkenskapsår som går ut ska reduceras till hälften. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs att 30 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska ha följande lydelse. Sekretess gäller för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende hos en statlig myndighet om innehav av 1. aktier i bankaktiebolag, kre- bolag eller försäkringsaktiebolag, bolag, fondbolag eller försäkrings- 2. andelar i medlemsbank eller kreditmarknadsförening, eller 3. aktier eller andelar i börs eller Sekretessen gäller inte beslut av myndigheten och inte heller för upp- gift från en annan myndighet om uppgiften inte är sekretessreglerad där. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning I propositionen Stabilitetsstärkande åtgärder för det svenska finansiella systemet (prop. 2008/09:61) anges att en stabilitetsavgift ska införas. I denna proposition lämnas förslag till införande av stabilitetsavgift i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. En promemoria med utkast till lagrådsremiss har remissbehandlats. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. En förteckning över remiss- instanserna och de som på eget initiativ har yttrat sig finns i bilaga 2. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Fi2009/1494). Regeringen behandlar i detta ärende också de skrivelser som , utöver sitt remissvar, inkommit med angående förordningen (2008:819) om statliga garantier till banker m.fl. och denna förordnings förhållande till lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut (dnr Fi2009/347). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har i propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Lagrådets synpunkter och förslag behandlas i författningskommentaren (avsnitt 10) och i avsnitt 4. Vidare har på inrådan av Lagrådet gjorts vissa omdisponeringar av lagtexten. Därutöver har vissa redaktionella ändringar gjorts i förhållande till lagrådsremissen. Avdrag för vissa statligt garanterade fordringar Efter Lagrådets granskning har en ytterligare analys gjorts av förslaget att kreditinstitut som betalat garantiavgifter för statens åtagande för institutets upplåning inom ramen för det s.k. garantiprogrammet ska kunna göra en avräkning mot stabilitetsavgiften. En promemoria med utkast till proposition innehållande ett nytt förslag avseende avräkningen har remissbehandlats och ett remissmöte har hållits. Promemorians lagförslag finns i bilaga 5. En förteckning över remissinstanserna, vilka också inbjöds till remissmötet, finns i bilaga 6. Remissyttrandena och en uppteckning av de synpunkter som framfördes vid remissmötet finns tillgängliga i (dnr Fi2009/1494). I propositionen föreslås en annan metod för avräkning än den som föreslogs i lagrådsremissen (se avsnitt 4.3). Ändringen är av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande i denna del skulle sakna betydelse. I propositionen föreslås det även ändringar i en bestämmelse i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Det förslaget, som har utarbetats efter samråd med , innebär att sekretess vid Prop. 2009/10:30 ägarprövning i fråga om finansiella företag ska inbegripa även fondbolag och centrala värdepappersförvarare (30 kap. 5 §). Sekretessregleringen vid ägarprövning i fråga om olika typer av finansiella företag har i flera tidigare lagstiftningsärende varit föremål för Lagrådets granskning. De nu aktuella ändringarna görs i syfte att åtgärda ett tidigare förbiseende så att sekretessregleringen vid ägarprövning i fråga om fondbolag och centrala värdepappersförvarare ska bli densamma som vid ägarprövning i fråga om andra typer av finansiella företag. Lagförslaget får mot denna bakgrund anses vara av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut (stödlagen) ger regeringen möjlighet att ingripa med olika former av stöd för att motverka en risk för allvarlig störning av det finansiella systemet i . Av förarbetena till lagen (prop. 2008/09:61) framgår att staten, för det fall en stödåtgärd vidtas, som huvudregel genom villkor ska säkerställa att utbetalda medel återbetalas samt att ersättning också erhålls för den risk som åtgärden inneburit. Även om utgångspunkten således är att de stödbehövande instituten själva ska finansiera behövliga stödåtgärder så kan det uppkomma behov av tillkommande medel. Erfarenheter visar att krislösningar ofta medför långsiktiga kostnader för staten. För att värna skattebetalarnas intressen och långsiktigt stärka stabiliteten uttalade regeringen i nämnda proposition att de aktörer som omfattas av stödlagen huvudsakligen ska ansvara för finansieringen av kostnaderna genom införandet av en stabilitetsavgift. Regeringens förslag: Den aviserade stabilitetsavgiften införs 2009. Avgiften ska vara reducerad till hälften. Stabilitetsavgiften ska betalas av samtliga kreditinstitut och andra företag som omfattas av lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Avgiften ska beräknas och bestämmas av stödmyndigheten () utifrån ett avgiftsunderlag som består av den avgiftsskyldiges förpliktelser vid utgången av räkenskapsåret, med avdrag för vissa koncernlån och efterställda skulder. Avgiften ska grundas på den av stämman beslutade balansräkningen. Stabilitetsavgiften ska utgöra av avgiftsunderlaget. Avgiften ska betalas i efterskott inom en månad från stödmyndighetens avgiftsbeslut. En dröjsmålsränta ska tas ut på obetalda avgifter. Om ett kreditinstitut eller företag endast omfattas av lagen under en del av året, ska avgiften anpassas därefter. Avgiften och eventuell dröjsmålsränta ska tillföras stabilitetsfonden. Regeringens bedömning: Avgiftssystemet bör slås ihop Avgiftssystemet bör då utformas så att avgifterna avspeglar den risk som olika kreditinstitut tar på sig. Regeringen avser att återkomma med förslag om en ny avgiftskonstruktion som bl.a. ser över riskdifferentieringen. Förslagen och bedömningarna i såväl promemorian om utkast till lagrådsremiss som i promemorian om utkast till proposition överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran mot förslaget att införa en stabilitetsavgift. Därutöver anför remissinstanserna i huvudsak följande. Tidpunkten för införande av stabilitetsavgift avstyrker förslaget såvitt avser tidpunkten att införa en stabilitetsavgift med motiveringen att införandet av en sådan bör anstå till dess läget på finansmarknaden har normaliserats samt att utformningen av avgiften och stabilitetsfondens storlek fordrar en mer ingående analys. anser att det inte är ändamålsenligt att ta ut en avgift som reducerar kapitalbasen som man erbjuder kreditinstitut olika stödåtgärder. Därutöver anser att de medel som kan komma att inflyta i stabilitetsavgift i sammanhanget är marginella. Flera remissinstanser (bl.a. , och ) påpekar att det är viktigt att föreslaget avgiftssystem, när marknaden har stabiliserats, ses över och jämförs med andra EU-länders motsvarande system, till undvikande av att det uppstår konkurrensnackdelar för t.ex. svenska företag. framhåller att det ur ett mer långsiktigt perspektiv finns skäl att närmare analysera och utvärdera de stödåtgärder som har vidtagits, stabilitetsfondens användningsområde samt institutens kostnader för olika stödåtgärder och att en normaliserad marknad ger möjlighet till en sådan analys. efterfrågar vissa klarlägganden när det gäller avgränsningen i lagtext av vilka som ska betala stabilitetsavgift. (Dessa synpunkter behandlas i författningskommentaren). anser vidare att kretsen avgiftsskyldiga bör vara densamma som de som kan få stöd enligt förordningen (2008:819) om statliga garantier till banker m.fl., annars blir det konkurrenssnedvridande till nackdel för de institut, t.ex. icke bankägda institut, som exkluderas från möjlighet till stöd enligt nämnd förordning. Företagarna invänder mot att avgiften endast ska tas ut på svenska moderbolag och inte på i förekommande fall dotterbolag utomlands. har anfört att sparbanker/sparbanksaktiebolag inte omfattas av stödlagen och därför inte heller bör betala någon stabilitetsavgift. Om de anses omfattas av stödlagen framhåller att sparbankerna bör ha möjlighet till kapitaltillskott på samma villkor som övriga institut på den svenska bankmarknaden. och anser att avgiften bör baseras på hela koncernens förpliktelser då stabiliteten i en systemviktig bank inte är begränsad till visst land eller enbart moderbanken. och menar att de riskvägda tillgångarna i respektive avgiftsskyldigt institut utgör ett bättre beräkningsunderlag än förpliktelser. menar att institut som ingår i koncerner med utländska ägare diskrimineras genom att de vid beräkning av avgiftsunderlaget för stabilitetsavgiften, till skillnad från institut som ingår i svenska koncerner, inte kan göra avdrag för koncerninterna Prop. 2009/10:30 skulder till sina utländska ägare. Flera remissinstanser (bl.a. , , , , , och ) har kommenterat en kommande riskdifferentiering av avgiften och ställer sig bakom förslaget i den delen. Nordea och anser dock att avgiften bör riskdifferentieras redan från start, genom ett interimistiskt system baserat på riskvägda tillgångar. Nordea förespråkar att de riskvägda tillgångarna i respektive avgiftsskyldigt institut används som ett alternativt avgiftsunderlag då det utgör ett bättre beräkningsunderlag än förpliktelser, eftersom en riskdimensionen på det sättet införs i beräkningsunderlaget samt att merparten av de gruppinterna problem som en gränsöverskridande bankkoncern drabbas av då undanröjs. En gränsöverskridande koncern kommer bli föremål för olika typer av stabilitetsåtgärder och därmed sammanhängande kostnader i varje land, och en sådan koncern riskerar att drabbas av dubbla kostnader. Flertalet remissinstanser välkomnar en sammanslagning av föreslaget avgiftssystem med insättningsgarantisystemet. och Företagarna förordar en så snabb sammanslagning som möjligt. FAR SRS anser att riktigheten i avgiftsunderlaget bör granskas och bekräftas av respektive instituts revisor till säkerställande av riktigheten i underlaget på samma sätt som sker inom insättnings- garantisystemet. Skälen för regeringens förslag och bedömning Tidpunkten för införandet av stabilitetsavgiften I propositionen med förslaget till stödlagen uttalades att stabilitetsavgiften bör införas när förhållandena på marknaden normaliserats. En sådan normalisering på marknaden skulle medföra att till staten inkommande garantiavgifter skulle komma att sjunka, varför regeringen först i detta skede skulle införa avgiften. Valet att avvakta med att införa stabilitetsavgiften gjordes mot bakgrund av förväntade intäkter från garantiavgifter. Då få kreditinstitut valt att ansluta sig till det statliga garantiprogrammet och marknaderna har stabiliserats något, finns det skäl att nu ta ut stabilitetsavgift. anser att införandet av stabilitetsavgiften bör anstå till dess läget på finansmarknaden har normaliserats. bedömning är emellertid att om instituten ska kunna bära Prop. 2009/10:30 kostnaderna för att hantera risker i det finansiella systemet måste fonden nu börja byggas upp. Det bör dock ske gradvis för att inte belasta . Därför bör endast halv avgift tas ut till att börja med. Som redogörs för i avsnitt 4.3, är det rimligt att ett institut som redan har betalat avgifter för statliga garantier inom garantiprogrammet får viss kompensation för denna kostnad. I samband med införandet av stödlagen inrättades en stabilitetsfond som är avsedd att användas för finansieringen av stödsystemet. Förutom ett särskilt anvisat anslag om till grund för stabilitetsfonden, ska de medel som staten erhåller i anledning av stödåtgärder enligt stödlagen föras till fonden. Dessa medel förs till ett räntebärande konto hos . Behållningen på detta konto samt de finansiella instrument och övriga tillgångar som förvärvas enligt stödlagen, utgör stabilitetsfonden. Regeringen och stödmyndigheten får bl.a. använda innestående medel i fonden för att vidta stödåtgärder och för stödmyndighetens förvaltningskostnader. Om brist skulle uppkomma, får medel lånas upp till ett obegränsat belopp i . I förarbetena till stödlagen uttalas att de ersättnings- och stödsystem som inrättas med stöd av lagen, i ett längre perspektiv, bör slås samman med insättningsgarantisystemet enligt lagen (1995:1571) om insättnings- garanti. Vidare görs bedömningen att de medel som influtit i anledning av de nämnda regleringarna bör sammanföras i stabilitetsfonden (prop. 2008/09:61 s. 48). Genom ett samordnande skulle en enda avgift kunna tas ut från instituten och avgiftsmedlen användas på lämpligt sätt anpassat efter den situation som är för handen. och Företagarnas uppfattning att sammanslagningen bör ske så snabbt som möjligt. är det dock inte möjligt att slå ihop de två stödsystemen då ytterligare överväganden först måste göras. Regeringen avser därför att återkomma till i denna del. För att ett långsiktigt hållbart finansieringssystem ska kunna skapas måste målsättningen vara att fondens behållning ska motsvara de sammanlagda kostnaderna i samband med en betydande bankkris. framgår av förarbetena till stödlagen måste metoden för uppskattningen av dessa kostnader bygga på dels risken för att stödsystemet behöver användas, dels den förväntade belastningen på systemet. förarbetena är det svårt att uppskatta dessa faktorer. har använts statens kostnader till följd av 1990-talets bankkris, som enligt beräkningar uppgick till av bruttonationalprodukten (BNP). En betydande del av dessa kostnader kunde sedan återvinnas. annan jämförelse nämns att flera andra europeiska länder (bl.a. och ) har upprättat krisfonder till vilka medel motsvarande av respektive lands BNP avses tillföras (prop. 2008/09:61 s. 48). Som ovan anförts anser regeringen att de stödsystem som inrättas enligt stödlagen framöver ska slås samman med insättningsgaranti- systemet. I förarbetena till stödlagen konstateras att målsättningen är den att stabilitetsfondens behållning, tillsammans med medel som beräknas kunna överföras från det konto som inrättats enligt 15 § lagen om insättningsgaranti, bör uppnå ett genomsnittligt värde om av BNP (prop. 2008/09:61 s. 46). Regeringen konstaterar därvid att för att detta ska kunna uppnås bör stabilitetsfonden åtminstone tillföras medel som, exklusive de avgifter som ska tas ut enligt lagen om insättningsgaranti, i dagens läge uppgår till (prop. 2008/09:61 s. 48 f.). De garantier som kan ställas ut enlig stödlagen kan som mest omfatta kreditinstitutens sammanlagda förpliktelser med undantag för vissa efterställda skulder, varför det finns skäl att låta dessa förpliktelser utgöra underlag för beräkningen av stabilitetsavgiften. Om avgiften ska kunna fastställas på ett enkelt sätt, bör de förhållanden som redovisats i den avgiftsskyldiges balansräkning i normala fall kunna läggas till grund för stödmyndighetens beräkning. Balansräkningens passivsida innehåller de två huvudgrupperna skulder och eget kapital. Ett kännetecken på en skuld är att företaget har en befintlig förpliktelse. Skulder som kan mätas endast genom uppskattning benämns avsättningar. Mellan posten avsättningar och eget kapital redovisas s.k. obeskattade reserver. Obeskattade reserver är olika skatte- mässiga reserveringar som företaget gjort (t.ex. överavskrivningar på inventarier och avsättning till periodiseringsfond). Ställda panter, ansvarsförbindelser och vissa åtaganden tas upp i balansräkningen inom linjen. Dessa utgör möjliga förpliktelser som inte uppfyller kraven för att redovisas som skuld eller avsättning. I förarbetena till stödlagen har det uttryckts att avgiftsunderlaget ska bestå av respektive instituts balansomslutning, med avdrag för redovisat eget kapital, efterställda skulder och den del av de obeskattade reserverna som utgör eget kapital (prop. 2008/09:61 s. 50). Ett annat sätt att uttrycka samma sak är att säga att avgiftsunderlaget ska utgöras av företagets skulder och avsättningar (företagets förpliktelser). Som Lagrådet har anfört bör det klart komma till uttryck i lagtexten att just skulder och avsättningar avses samt lämpligen användas samma terminologi som i t.ex. årsredovisningslagen (1995:1554). Beträffande avdraget för efterställda skulder bör preciseras att avdraget ska begränsas till sådana efterställda skuldförbindelser som kan ingå i ett kreditinstituts kapitalbas. Beträffande posten obeskattade reserver görs följande överväganden. Posten obeskattade reserver utgör varken en skuld eller eget kapital i ett företags balansräkning. Vid upprättande av koncernredovisning sker visserligen en uppdelning av obeskattade reserver i en del som hänförs till eget kapital och en resterande del som hänförs till företagets skatteskuld. Vidare får den s.k. eget kapitalandelen av de obeskattade reserverna ingå i ett kreditinstituts kapitalbas (se 3 kap. 2 § 3 lagen [2006:1371] om kapitaltäckning och stora exponeringar).