prop · GX0351 · 2009-11-04 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:51 Enklare och tydligare regler för förnybar Regeringen överlämnar denna proposition till . En elanvändare som har ett säkringsabonnemang om högst och som producerar el som kan matas in med en effekt om högst ska inte behöva betala nätavgift för sin inmatning om han eller hon under ett kalenderår tar ut mer el från elsystemet än han eller hon matar in på elsystemet. I propositionen föreslås vidare att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten ska få meddela föreskrifter om undantag från vissa krav i ellagen. Nätföretag ska sålunda i fråga om ledningar som i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el kunna undantas dels från skyldigheten att upprätta en risk- och sårbarhetsanalys och en åtgärdsplan avseende leveranssäkerheten i el- nätet, dels från skyldigheten att informera elanvändarna om leverans- säkerheten i elnätet och om rätten till avbrottsersättning och skadestånd. Vidare ska nätföretag vars ledningar i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el kunna undantas från skyldig- heten att upprätta en övervakningsplan. ska i det enskilda fallet få meddela ett bindande besked om huruvida en ledning eller ett nätföretag omfattas av föreskrifter om undantag. I propositionen redovisas också regeringens bedömning i frågan om en ny koncessionsform bör införas för ledningar inom ett produktions- område med anläggningar för produktion av förnybar el. Dessutom föreslås att nätmyndighetens föreläggande för en elleveran- tör att rätta felaktiga uppgifter som rapporterats till Elpriskollen ska gälla . Slutligen föreslås att nätföretagens redovisning till nätmyndigheten av risk- och sårbarhetsanalysen och av åtgärdsplanen förenklas. De föreslagna lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857).............................. Ärendet och dess beredning ........................................................... Mätning och rapportering av inmatning från Vissa lättnader .............................för små elproducenter Kravet på nätkoncession ................................................................ Undantag ....................................från koncessionskravet Nätkoncession ............................för produktionsområde Lättnader i kraven på ..................................nätkoncessionshavare Krav i fråga ....................................om leveranssäkerhet Kravet på ............................................övervakningsplan Krav på årsrapport........................................................... Information om elpriser ................................................................. Risk- och sårbarhetsanalyser.......................................................... Övriga kunder på nätet Bilaga 1 Sammanfattning av Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna Bilaga 4 Sammanfattning av delbetänkande .........Nya nät för förnybar el (SOU 2009:2) Bilaga 6 Förteckning över remissinstanserna promemorian Förslag till ändring i ellagen (1997:857) i syfte att säkerställa tillsyn över inrapporterade elpriser ändring i ellagen (1997:857) i syfte att säkerställa tillsyn över inrapporterade elpriser samt leveransvillkor...... promemorian Förslag till ändring i ellagen (1997:857) avseende rapportering av risk- och sårbarhetsanalys och ändring i ellagen (1997:857) avseende rapportering av risk- och sårbarhetsanalys och åtgärdsplaner........................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857). Förslag till lag om ändring i ellagen Härigenom föreskrivs i fråga om ellagen (1997:857) dels att 3 kap. 9 c och 9 e §§, 4 kap. 10 § samt 12 kap. 3 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas fem nya paragrafer, 3 kap. 1822 §§, samt närmast före 3 kap. 18 § en ny rubrik av följande lydelse. med stöd av nätkoncession för med stöd av nätkoncession för linje med en spänning som under- linje med en spänning som under- koncession för område ska 1. en risk- och sårbarhetsanalys 1. en risk- och sårbarhetsanalys 2. en åtgärdsplan som visar hur 2. en åtgärdsplan som visar hur elnätet skall förbättras. elnätet ska förbättras. En redovisning baserad på risk- och åtgärdsplanen skall ges in till åtgärdsplanen ska ges in till 1. innehåll i och offentlig- 1. innehåll i samt redovisning görande av analyser och åtgärds- planer enligt 9 c §, och åtgärdsplaner enligt 9 c §, 2. information till elanvändarna 2. information till elanvändarna enligt 9 d §, och enligt 9 d §, och 3. skyldighet att rapportera elav- 3. skyldighet att rapportera elav- brott till den myndighet som brott till den myndighet som 1Senaste lydelse 2005:1110. 2Senaste lydelse 2005:1110. Lättnader i kraven på nät- Prop. 2009/10:51 koncessionshavare i vissa fall Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten får meddela föreskrifter om undantag från kraven i 9 c och 9 d §§ i fråga om ledningar som i huvudsak matar in el från anlägg- ningar för produktion av förnybar el. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, nätmyndigheten får meddela föreskrifter om undantag från kraven i 17 § i fråga om nätkoncessionshavare vars ledningar i huvudsak matar in el från anläggningar för produktion av förnybar el. En sådan föreskrift får dock inte avse nätföretag som avses i 1 b § första stycket. får i det enskilda fallet, på ansökan av innehavaren av en ledning eller den som avser att bygga en ledning, meddela ett bindande besked om huruvida ledningen omfattas av föreskrifter om undantag enligt 18 §. får i det enskilda fallet, på ansökan av ett företag som bedriver eller avser att bedriva nätverksamhet, meddela ett bindande besked om huruvida företaget omfattas av föreskrifter om undantag enligt 19 §. Ett bindande besked enligt 20 eller 21 § får förenas med villkor. Dessa ska framgå av beskedet. En innehavare av en produktions- En innehavare av en produktions- anläggning som kan leverera en anläggning som kan leverera en effekt om högst ska skall för överföring av el betala för överföring av el betala endast endast den del av avgiften enligt den del av avgiften enligt nät- tariffen som motsvarar den årliga kostnaden för mätning, beräkning engångsavgift för anslutning. engångsavgift för anslutning. Om flera sådana anläggningar som är belägna i närheten av som är belägna i närheten av varandra gemensamt matar in el på varandra gemensamt matar in el på betraktas som separata anlägg- anläggningar vid tillämpningen av ningar vid tillämpningen av denna En elanvändare som har ett och som producerar el vars inmatning kan ske med en effekt om högst ska inte betala någon avgift för bara om elanvändaren under ett kalenderår har tagit ut mer el från elsystemet än han har matat in på Tvister i frågor som avses i Tvister i frågor som avses i första stycket prövas av nät- första och tredje styckena prövas En tvist prövas dock inte om det visas att ansökan om prövas dock inte om det visas att prövning kommit in till nät- ansökan om prövning kommit in myndigheten senare än efter till nätmyndigheten senare än två det att nätkoncessionshavaren sänt år efter det att nätkoncessions- berörd part under dennes senaste 3 Senaste lydelse 2002:121. En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden som behövs för att trygga efterlevnaden av de föreskrifter och villkor som omfattas av till- Ett föreläggande får förenas med vite. elsäkerhet eller driftsäkerheten hos elsäkerhet eller driftsäkerheten hos det nationella elsystemet eller som avser riktigheten av lämnade upp- gifter enligt 8 kap. 11 b § gäller Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift bl.a. att utvärdera om det nuvarande regelverket för förnybar elproduktion skapar hinder för en storskalig utveckling och utbyggnad av den förnybara elproduktionen och att lämna förslag till den lagstiftning och det regelverk i övrigt som krävs för att ett undantag från nuvarande krav på timvis mätning, beräkning och rapportering för inmatning av el från små anläggningar för förnybar elproduktion ska kunna införas (dir. 2007:10). överlämnade sitt betänkande Bättre kontakt via nätet om anslutning av förnybar elproduktion (SOU 2008:13). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Utredningens författningsförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2008/1408/E). föreslog att skulle analysera lämpligheten i att genomföra en förändring i ellagen (1997:857) som ger möjlighet att beviljas nätkoncession för enskild linje. Regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till Energi- nätsutredningen och kompletterade utredningsuppdraget bl.a. på så sätt att utredaren skulle klargöra samt redovisa för- och nackdelar med det förslag till förändring av tillstånd enligt ellagen (1997:857) som avsåg s.k. enskild linje, vilket hade överlämnat till regeringen (dir. 2008:54). Regeringen utfärdade en förordning om ändring i förordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (1997:857). Ändringen innebär att ett internt nät som förbinder två eller flera elektriska anläggningar för produktion, vilka utgör en funktionell enhet, får byggas och användas utan nätkoncession. överlämnade sitt del- betänkande Nya nät för förnybar el (SOU 2009:2). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 4. Utredningens författningsförslag finns i bilaga 5. Delbetänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2009/365/E). överlämnade prome- till ändring i ellagen (1997:857) i syfte att säkerställa tillsyn över inrapporterade elpriser samt leveransvillkor. Promemorians lagförslag finns i bilaga 7. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 8. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2008/5058/E). överlämnade till regeringen promemorian Förslag till ändring i ellagen (1997:857) avseende rapportering av risk- och sårbarhetsanalys och åtgärdsplaner. Promemorians lagförslag finns i bilaga 9. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remiss- Prop. 2009/10:51 instanserna finns i bilaga 10. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr N2008/5710/E). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 11. Lagrådets yttrande finns i bilaga 12. Regeringen har i propositionen i huvudsak följt Lagrådets förslag. Regeringen behandlar Lagrådets förslag i avsnitt 6.5 och i författnings- kommentaren. 4Mätning och rapportering av inmatning från produktionsanläggningar Inmatningen av producerad el mäts i en inmatningspunkt, som är den punkt där den producerade elen matas in på det nationella elsystemet. Det nätföretag som innehar den ledning där inmatningspunkten är belägen ansvarar för mätning och rapportering av den inmatade mängden el och dess fördelning över tiden. Vad gäller de ekonomiska förhållandena mellan nätföretaget och elproducenten gäller följande. Nätföretaget är skyldigt att installera en mätare med tillhörande insamlingsutrustning i elproducentens inmatningspunkt. Kostnaden för denna utrustning och för dess installation i inmatningspunkten ska nät- företaget debitera elproducenten. Dessutom ska elproducenten betala för inmatningen av den producerade elen enligt den nättariff som nätföre- taget tillämpar. Vissa undantag från dessa bestämmelser gäller för innehavare av vissa mindre produktionsanläggningar, närmare bestämt sådana anläggningar som kan leverera en effekt om högst . Innehavare av sådana anläggningar får inte debiteras kostnaden för mätare med tillhörande insamlingsutrustning och för dess installation i inmatnings- punkten. Dessutom ska dessa innehavare betala en reducerad nätavgift. De ska bara betala den del av avgiften enligt nättariffen som motsvarar den årliga kostnaden för mätning, beräkning och rapportering på nätföretagets nät. Vissa lättnader för små elproducenter Regeringens förslag: En elanvändare som har ett säkringsabonne- mang om högst och som producerar el som kan matas in med en effekt om högst ska inte behöva betala nätavgift för sin inmatning, om han eller hon under ett kalenderår tar ut mer el från elsystemet än han eller hon matar in på elsystemet. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser, däribland och , tillstyrker förslaget. anser att stöd till förnybar el inte bör ges genom nätavgiften utan i stället genom en höjd kvotplikt i elcertifikat- systemet, vilket resulterar i ökade priser på elcertifikat. Skälen för regeringens förslag: Det är vanligt att vissa typer av elanvändare har egen elproduktion. Det förekommer i sällsynta fall att sådana elanvändare är helt självförsörjande. De är då inte anslutna till det nationella elsystemet. Dessa fall lämnas i fortsättningen därhän. Det vanliga är att sådana elanvändare använder den egna elproduk- tionen som komplement till den sedvanliga förbrukningen av el som de tar ut från elsystemet. Som exempel kan nämnas lantgårdar med mindre vindkraftverk och byggnader med solcellsanläggningar på taket. Effekten hos de produktionsanläggningar det här är fråga om ligger långt under gränsen för vad som enligt ellagen anges som små produk- tionsanläggningar, dvs. Det ligger också i sakens natur att mängden producerad el är av liten omfattning. Dessa elanvändare är alltså anslutna till elsystemet i en uttagspunkt på ett lokalnät, där de tar ut el för förbrukning. I många fall är även deras elproduktionsanläggning ansluten till elsystemet i en inmatningspunkt på lokalnätet. Under vissa perioder används den egna elproduktionen fullt ut till den egna förbrukningen, men under andra perioder produceras mer el än som behövs för den egna förbrukningen. I dessa situationer är det vanligt att elanvändaren matar in överskottselen på lokalnätet och därmed på det nationella elsystemet. Om en sådan elanvändare vill sälja den överskottsel som han matar in på elsystemet måste han ha en elmätare installerad i inmatningspunkten. Som har nämnts i avsnitt 4.1 blir elanvändaren inte debiterad kostnaden för mätaren och dess installation i inmatningspunkten. Trots detta och trots att elanvändaren betalar en reducerad nätavgift för sin inmatning, enligt vad som beskrivits ovan, lönar det sig inte för en elanvändare att låta installera en mätare i inmatningspunkten och därefter sälja sin över- skottsel. Orsaken är att nätavgiften för inmatningen, även om den är reducerad, blir för hög för att det ska löna sig att sälja överskottselen. Ett sätt att göra det möjligt för de små elanvändarna att på ett lönsamt sätt sälja sin överskottsel vore därför att befria dessa elanvändare från skyldigheten att betala nätavgift för sin inmatning. Endast elanvändare med egen elproduktion bör omfattas av undantaget. Renodlade produktionsanläggningar omfattas alltså inte av förslaget. En övre gräns vad gäller elanvändarens förbrukning bör gälla för att man ska omfattas av undantaget. En lämplig omfattning är att undantaget ska gälla endast de elanvändare som har ett säkringsabonnemang om högst . Skälet är att dessa elanvändares förbrukning inte mäts över tiden utan schablonberäknas enligt bestämmelsen i 3 kap. 10 § andra stycket ellagen. Nätföretaget kan därmed lätt avgöra vilka elanvändare som omfattas av undantaget. Även för inmatningen av producerad el bör en övre gräns gälla för att undantaget ska gälla. Gränsen bör lämpligen sättas till inmatning av producerad el som kan ske med en effekt om högst , vilket motsvarar ett säkringsabonnemang om . En förutsättning för att elanvändare ska omfattas av undantaget bör vara att elanvändaren under ett kalenderår förbrukar mer el än han producerar (nettoanvändare). Om nämnda förändring genomförs ökar förutsättningarna för dessa små elproducenter att sälja sin överskottsel alternativt sluta avtal om nettodebitering i stället för att bara mata in elen på elsystemet utan ekonomisk kompensation. (SvK) anser att stöd till förnybar el inte bör ges genom nätavgiften eftersom den avgiften har till syfte att effektivt allokera kostnaderna för nätens investeringar, drift och under- håll. Om man vill stödja förnybar el bör man i stället höja kvotplikten i elcertifikatsystemet, vilket resulterar i ökade priser på elcertifikat. Regeringen delar SvK:s inställning vad gäller syftet med nätavgiften. I detta fall har dock regeringens förslag så liten inverkan på detta syfte att intresset av att underlätta för de små elanvändarna att sälja sin över- skottsel väger tyngre. har föreslagit att inmatningen från dessa elanvändare inte ska behöva mätas och rapporteras över tiden utan i stället schablonberäknas. Som skäl för förslaget har utredningen anfört att kostnaden för hanteringen av timvärden utgör ett avgörande hinder för att investeringar i små anläggningar ska bli av. Regeringen gör i denna del följande bedömning. Med hänsyn till det relativt sett ringa antalet elanvändare/elproducenter som berörs, till att dessa aktörer torde vara utspridda på ett stort antal lokalnät och till deras förmodligen helt olika inmatningsmönster är det svårt att se hur en någorlunda rättvisande schablonberäkning av deras inmatning ska kunna konstrueras. Någon form av mätning av inmatningen måste därför till. Utredningen har påtalat den höga kostnaden för hanteringen av timvärden. Som har beskrivits i avsnitt 4.1 är nätföretaget skyldigt att installera en mätare med tillhörande insamlingsutrustning i elproducentens inmatningspunkt. Eftersom nu aktuella elproducenter bara kan leverera en effekt om högst får inte nätföretaget debitera elproducenten kostnaden för denna utrustning och för dess installation i inmatningspunkten. Installationen av mätaren kan alltså inte påverka elproducentens investeringsvilja. Vad gäller hanteringen av de timvisa mätvärdena sköts detta av nät- företaget. Man ska då komma ihåg att det gäller mätvärden från både inmatning och uttag. Kostnaden för denna hantering lägger nätföretaget på nättariffen. Det är alltså i praktiken samtliga elanvändare på ett lokalnät som betalar denna kostnad. Man kan visserligen tänka sig att de Prop. 2009/10:51 nu aktuella elanvändarnas inmatning skulle mätas och rapporteras med längre intervall än timvis. Skillnaden vad gäller den totala kostnaden för mätning och rapportering på ett lokalnät om ett litet antal elanvändare/elproducenter mäts med längre intervall än timvis torde knappast vara mätbar. Därmed skulle inte heller nättarriffen påverkas på ett mätbart sätt. Regeringen delar alltså inte uppfattningen att hanteringen av timvärden utgör ett avgörande hinder för att investeringar i små anläggningar ska bli av. Eftersom huvudregeln på elmarknaden är timvis mätning bör denna regel också gälla nu aktuella elanvändare/elproducenter. Regeringen vill också peka på att i det framtida arbetet med att utveckla elmarknaden i , t.ex. i form av en ökad flexibilitet av elanvändningen och för att kunna hantera större andelar oreglerbar el i elnäten, kommer det troligtvis att krävas en utbyggnad av s.k. smarta mätare och smarta nät, vilket kräver mätning med kortare intervaller. Det skulle därför i detta skede vara mindre lämpligt att för vissa produktions- anläggningar införa mätning för inmatning av el eftersom en sådan reglering åter kan ändras till timvis mätning. 5 Kravet på nätkoncession Enligt huvudregeln i 2 kap. 1 § första stycket ellagen (1997:857) får en elektrisk starkströmsledning inte byggas eller användas utan tillstånd (nätkoncession). Kravet på nätkoncession har tre huvudsyften, nämligen att säkerställa att landets infrastruktur vad gäller ledningsnätet får en lämplig utformning, att säkerställa att motstående intressen, såväl allmänna som enskilda, beaktas vid anläggandet av ledningar och att säkerställa att endast den som från allmän synpunkt är lämplig bedriver nätverksamhet. Sistnämnda krav bottnar i att den som innehar nät- koncession är skyldig att överföra el för annans räkning, vilket i lagen benämns nätverksamhet. Den som bedriver nätverksamhet har enligt ellagen en rad skyldigheter både gentemot det allmänna och gentemot sina kunder, dvs. Kravet på juridisk åtskillnad Av 3 kap. 1 a § ellagen framgår att en juridisk person som bedriver nät- verksamhet, dvs. ställer elektriska starkströmsledningar till förfogande för överföring av el, inte får bedriva produktion av eller handel med el, med undantag för sådan elproduktion som uteslutande är avsedd att täcka nätförluster eller sker tillfälligt i syfte att ersätta utebliven el vid elav- brott. Svårigheter att ansluta produktionsanläggningar har pekat på omständigheter kring nät- koncessioner som försvårar introduktionen av förnybara energikällor (SOU 2008:13 s. 17 f. och 129 f.). Det är enligt utredningen t.ex. svårt att konkurrensutsätta utbyggnaden av nödvändig ledningskapacitet. leder en planerad utbyggnad till svårigheter för produktions- och nätföretag att komma överens om det tekniska utförandet av elnätsanslutningen för en elproduktions- Om en elproducent själv vill bygga elnätet är det nödvändigt att bilda ett nätbolag och söka koncession. Detta för med sig rapporte- ringskrav och andra krav som bedöms leda till onödig administration i Tillståndsprocesserna för produktionsanläggningen och elnätet är inte samordnade, vilket leder till såväl ökade kostnader som att tiden från ansökan till idrifttagande blir onödigt lång. därför lämnat förslag med avsikt att underlätta tillståndsprocessen och därmed sänka kostnaderna samt snabba upp hanteringen. föreslog bl.a. att ett undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen skulle införas för interna nät inom anlägg- ningar för elproduktion. Som framgår av avsnitt 5.2 nedan har ett sådant undantag nu införts. Som ett andra steg föreslog att Energinäts- utredningen skulle analysera lämpligheten i att genomföra en förändring i ellagen som ger möjlighet att bevilja nätkoncession för enskild linje. bedömning i fråga om nätkoncession för enskild linje har redovisats i delbetänkandet Nya nät för förnybar el (SOU 2009:2). har funnit att det inte finns vägande skäl för att införa den av föreslagna I stället har föreslagit att en ny nätkoncession för produktionsområde ska införas att gälla ledningar inom ett produktionsområde med anläggningar för produktion av för- Regeringens överväganden i fråga om en sådan koncessions- form redovisas i avsnitt 5.3. och har även före- slagit vissa lättnader avseende kraven på nätkoncessionshavare för att underlätta och öka förutsägbarheten för nya elproducenter. behandlas i avsnitt 6. 5.2 Undantag från koncessionskravet Enligt 2 kap. 4 § första stycket ellagen får regeringen föreskriva undantag från kravet på nätkoncession i fråga om vissa slag av ledningar eller i fråga om ledningar inom vissa områden. Regeringen har meddelat sådana föreskrifter i förordningen (2007:215) om undantag från kravet på nätkoncession enligt ellagen (1997:857), den s.k. IKN-förordningen, som trädde i kraft . De ledningar som omfattas av undantaget brukar benämnas interna nät. Det rör sig huvudsakligen om ledningsnät inom vissa avgränsade områden. Gemensamt för dessa interna nät är att områdets innehavare använder nätet för att distribuera el från nätets anslutningspunkt på det koncessionspliktiga överföringsnätet till olika uttagspunkter inom området där elen förbrukas. Som exempel på sådana områden kan nämnas industriområden, flygplatser, byggarbetsplatser, idrottsplatser, begravningsplatser etc. Utmärkande för denna typ av ledningsnät är alltså att de inte används för att överföra el för annans räkning utan att de uteslutande används för innehavarens egen räkning.