prop · GX0361 · 2009-11-25 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:61 En sänkning av kapitalkravet för privata aktiebolag . Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag sänks från nuvarande till . Försla- get syftar till att göra aktiebolagsformen mer tillgänglig för företagare. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) ............... Ärendet och dess beredning.............................................................. Kravet på aktiekapital sänks till ....................................... Ingen möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet ........... Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser .................................. Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49).................................................... Bilaga 3 Sammanfattning av promemorian Minsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag kompletterande Bilaga 5 Förteckning över remissinstanserna ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...... Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551). Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen Prop. Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (2005:551) ska ha Om aktiekapitalet är bestämt i Om aktiekapitalet är bestämt i kronor, skall det uppgå till minst kronor, ska det uppgå till minst Om aktiekapitalet är bestämt i Om aktiekapitalet är bestämt i euro och har varit bestämt i euro euro och har varit bestämt i euro sedan bolaget bildades, skall det sedan bolaget bildades, ska det uppgå till minst det belopp i euro uppgå till minst det belopp i euro som enligt den av Europeiska som enligt den av Europeiska aktiekapitalet tidigare varit bestämt aktiekapitalet tidigare varit bestämt i kronor, skall det uppgå till minst i kronor, ska det uppgå till minst det belopp i euro som vid bytet av det belopp i euro som vid bytet av I fråga om publika aktiebolag gäller 14 § i stället för första och andra styckena. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Vid registrering av ett aktiebolag som har bildats före ikraftträdandet gäller det lägsta tillåtna aktiekapital som föreskrivs i äldre bestämmelser. Ärendet och dess beredning tillkallades en särskild utredare för att bl.a. överväga till vilket belopp lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag lämp- ligen bör bestämmas (dir. 2007:132). Utredningen antog namnet Utred- ningen om ett enklare aktiebolag. Utredningen har redovisat sina förslag i delbetänkandet Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49) och i slutbetänkandet Förenklingar i aktiebolagslagen m.m. (SOU 2009:34). Inom har upprättats promemorian Minsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag kompletterande underlag. I denna proposition tar regeringen upp de frågor som behandlas i del- betänkandet och promemorian. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 3 och promemorians lagförslag finns i bilaga 4. Betänkandet och promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 5. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (Ju2008/4316/L1). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets ytt- rande över ett lagförslag som överensstämmer med förslaget i denna proposition. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Allmänt om kapitalskyddet i aktiebolag Ett grundläggande drag hos aktiebolaget är att aktieägarna inte ansvarar personligen för bolagets skulder. Det har ansetts att det, för att balansera denna avsaknad av personligt betalningsansvar, måste finnas regler om kapitalskydd som garanterar att bolaget alltid har tillgångar som minst svarar mot bolagets förpliktelser. Aktiekapitalet är en grundläggande del av kapitalskyddet och syftar till att säkerställa att det finns en marginal mellan bolagets tillgångar och skulder. Med aktiebolagets egna kapital avses skillnaden mellan bolagets till- gångar och skulder i en balansräkning. Det egna kapitalet kan delas upp i bundet och fritt eget kapital. Aktiekapitalet utgör tillsammans med even- tuell uppskrivningsfond, reservfond och kapitalandelsfond det bundna egna kapitalet (5 kap. 14 § årsredovisningslagen [1995:1554]). eget kapital är fritt eget kapital. Det bokförda värdet av bolagets till- gångar ska uppgå till minst det bokförda värdet av bolagets skulder och avsättningar samt aktiekapitalet och eventuellt övrigt bundet eget kapital. Är detta fallet sägs det bundna egna kapitalet vara täckt. Aktiekapitalet bestäms vid bolagsbildningen. Bolaget får registreras i aktiebolagsregistret endast om summan av de belopp som ska betalas för de tecknade aktierna uppgår till minst det aktiekapital som anges i bolagsordningen samt full och godtagbar betalning har lämnats för samt- liga tecknade aktier (2 kap. 23 § aktiebolagslagen [2005:551]). Aktieka- pitalet kan senare både ökas och minskas. Aktiekapitalet för ett privat aktiebolag måste dock alltid uppgå till eller motsva- rande belopp i euro (1 kap. 5 § aktiebolagslagen). För ett publikt aktie- bolag gäller att aktiekapitalet ska uppgå till eller mot- svarande belopp i euro (1 kap. 14 § aktiebolagslagen). Också bestämmelserna om värdeöverföring i 1720 kap. aktiebolags- lagen är en viktig del av kapitalskyddet. Enligt den s.k. beloppsspärren får en värdeöverföring från bolaget, t.ex. vinstutdelning, inte äga rum om det inte efter överföringen finns full täckning för bolagets bundna egna kapital. Beräkningen ska grunda sig på den senast fastställda balansräk- ningen med beaktande av ändringar i det bundna egna kapitalet som har skett efter balansdagen (17 kap. 3 § första stycket aktiebolagslagen). Även om beloppsspärren inte lägger hinder i vägen, får bolaget genom- föra en värdeöverföring endast om den framstår som försvarlig med hänsyn till de krav som verksamhetens art, omfattning och risker ställer på storleken av det egna kapitalet samt bolagets konsolideringsbehov, likviditet och ställning i övrigt. Detta är den s.k. försiktighetsregeln (17 kap. 3 § andra stycket aktiebolagslagen). En värdeöverföring som strider mot beloppsspärren eller försiktighets- regeln är olaglig. Den som tar emot egendom som utgör en olaglig vär- deöverföring eller medverkar till ett beslut om en sådan värdeöverföring kan under vissa omständigheter bli återbäringsskyldig respektive brist- täckningsansvarig (17 kap. 6 och 7 §§ aktiebolagslagen). Kravet på aktiekapital skulle bli i det närmaste meningslöst om det vore fritt att låta täckningen för aktiekapitalet sjunka hur lågt som helst. I aktiebolagslagen åläggs därför bolagets styrelse och aktieägare att vid tecken på kapitalbrist i bolaget vidta åtgärder för att antingen läka kapi- talbristen eller inleda en avveckling av bolaget (25 kap. 1320 §§ aktie- bolagslagen). När det finns skäl att anta att bolagets eget kapital under- stiger hälften av det registrerade aktiekapitalet, ska styrelsen upprätta och låta bolagets revisor granska en s.k. kontrollbalansräkning. Om kontrollbalansräkningen visar att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet, ska styrelsen kalla till en bolagsstämma som ska pröva om bolaget ska gå i likvidation. Om stäm- man inte beslutar om likvidation, ska en andra stämma hållas vid vilken frågan om likvidation på nytt ska prövas. Om en andra stämma inte hålls eller om en kontrollbalans- räkning alltjämt utvisar en kapitalbrist och bolagsstämman inte beslutar om likvidation, ska domstol på ansökan av bolagets styrelse besluta om tvångslikvidation av bolaget. Om styrelsen underlåter att upprätta kontrollbalansräkning och låta revisorn granska den, sammankalla en första kontrollstämma eller ansöka hos tingsrätten om att bolaget ska gå i likvidation, ansvarar styrelsens ledamöter solidariskt för de förpliktelser som uppkommer för bolaget. Även en aktieägare som med vetskap om att bolaget är likvidationsplik- tigt deltar i ett beslut om att fortsätta bolagets verksamhet ansvarar soli- dariskt med styrelsens ledamöter för förpliktelser som uppkommer efter det att en ansökan om likvidation hos tingsrätten senast skulle ha gjorts. Som anges ovan innebär kravet på att ett aktiebolag ska ha ett visst aktie- kapital i princip ett krav på att det ska finnas en viss marginal mellan bolagets tillgångar och skulder. Historiskt har detta ansetts ha stor bety- delse som borgenärsskydd. I samband med att gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital höjdes från till påpekades att aktieägarna inte har något personligt ansvar för bolagets förbindelser och att ansvaret är begränsat till aktieägarnas kapitalinsats i bolaget. de som står bakom bolaget och svarar för rörelsen ska kunna uppfylla sina förpliktelser gentemot anställda, det allmänna och andra borgenärer måste, anfördes det, aktieägarnas kapitalinsats vara betydande. ansågs det angeläget att aktiebolagslagstiftningen utformades på ett sådant sätt att bolagen har tillräckligt ekonomiskt underlag för sin verk- samhet (prop. 1973:93 s. 86). Även i samband med att aktiebolagen delades in i två katego- rier, privata och publika bolag, och gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiebolag höjdes från till framhölls det att höjningen innebar en förstärkning av skyddet för borgenärerna. konstaterades dock att aktiekapitalets storlek inte är ensamt avgörande för borgenärernas skydd och att ett aktiekapital på i själva verket ofta utgör ett otillräckligt skydd när bolaget råkar i ekono- miskt trångmål (prop. 1993/94:196 s. 82). Aktiekapitalet kan också sägas ha viss betydelse för aktieägarna. stor andel bundet eget kapital i bolaget kan t.ex. underlätta kapitalan- Vid skärpning av kravet på aktiekapital bedömdes ett förstärkt borgenärsskydd komma bolagen själva till del, eftersom det kunde antas bli lättare för bolagen att erhålla för rörelsen nödvändig kredit (prop. 1993/94:196 s. 82). En annan aspekt som har lyfts fram vid tidigare överväganden rörande aktiekapitalets storlek är dess funktion som spärr mot att aktiebolags- formen används för oseriösa syften. Vid höjningen påpekades att den låga gränsen om hade möjliggjort att aktiebolagsformen i betydande utsträckning hade använts för att uppnå skattemässiga fördelar samt att aktiebolagsformen ofta hade använts av företag för vilka denna form inte varit avsedd. Att det i många fall inte gjordes någon åtskillnad mellan ägarens egna och bolagets ekonomiska förhållanden ansågs vålla stora svårigheter vid taxeringskontrollen och underlätta skatteflykts- åtgärder av olika slag (prop. 1973:93 s. 88). anfördes vidare att en väsentlig höjning av aktiekapitalet skulle kunna bidra till att motverka missbruk av aktiebolagsformen för olika slag av ekonomisk brottslighet (prop. 1993/94:196 s. 82). Det brukar också hävdas att aktiekapitalkravet bidrar till seriös och överlevnadsduglig affärsverksamhet, genom att se till att företagaren har en genomtänkt affärsidé som han eller hon är beredd att själv göra en I pågår en utveckling mot sänkta krav på aktiekapital för bolags- former som motsvarar det svenska privata aktiebolaget. aktiebolag (à responsabilité limitée) behöver numera inte ha Prop. 2009/10:61 något aktiekapital. I har kravet på aktiekapital sänkts för motsvarigheten till det privata aktiebolaget (anpartsselskab). I har en ny aktiebolagsform införts (Unternehmergesellschaft), där aktiekapitalet inledningsvis kan uppgå till en euro. I gäller att ett privat aktie- bolag (private limited liability company) inte behöver ha mer än ett pund i aktiekapital. EG-fördragets etableringsfrihet innebär en rätt att starta bolag i en medlemsstat och bedriva hela verksamheten genom en filial i en annan medlemsstat. Därmed kan stiftarna undgå de krav som i samband med bolagsbildning uppställs på t.ex. aktiekapital i den stat där verksamheten ska bedrivas. Det förekommer att filialer till exempelvis brittiska bolag registreras i , låt vara att etablering som sker på detta sätt inte nödvändigtvis behöver ske med anledning av de krav på aktiekapital som uppställs i svensk lagstiftning. Enligt utredningen förekommer sådan etablering endast i begränsad omfattning i . Europeiska kommissionen lämnade ett förslag till för- ordning om stadga för ett privat europabolag (KOM[2008] 396). Bolags- formen privat europabolag är avsedd att vara en fristående bolagsform, i allt väsentligt reglerad av en EG-förordning och bolagets bolagsordning. Förslaget syftar till att stärka små och medelstora företags konkurrens- kraft genom att underlätta etablering på den inre marknaden. Ett annat syfte är att minska de kostnader som uppstår på grund av att reglerna för att bilda och driva företag skiljer sig åt mellan medlemsstaterna. Enligt förslaget ska det inte krävas något gränsöverskridande inslag, t.ex. att bolaget ska bedriva verksamhet i två eller flera medlemsstater, för att ett privat europabolag ska få bildas. Lägsta tillåtna aktiekapital föreslås vara en euro. Det är dock fortfarande oklart vilket innehåll en kommande förordning om privata europabolag kommer att ha och när den kan träda i kraft. 5 Kravet på aktiekapital sänks till Regeringens förslag: Ett privat aktiebolag ska ha ett aktiekapital om . Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betänkandet s. 94 f.). Promemorians förslag: I promemorian redovisas de författningsänd- ringar som behöver göras om kravet på aktiekapital sänks till eller (se promemorian s. 12 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker eller invänder inte mot utredningens förslag. vid universitet, vid , FAR SRS, och förordar att kravet på aktiekapital sänks till . vid uni- versitet anför som alternativ ståndpunkt, för det fall en sänkning till inte kommer till stånd, att kravet i stället höjs. fordrar alternativet att sänka kapitalkravet till ytterli- anser att kravet på aktiekapital inte bör sänkas. inte en sänkning till . Skälen för regeringens förslag Ett sänkt krav på aktiekapital kan främja företagande Det ska vara enkelt och lönsamt att starta och driva företag. ska bli företagare krävs att företagandet i större utsträckning kan ses som ett alternativ till en anställning. Åtgärder som på olika sätt kan underlätta för små företag att driva sin verksamhet eller för nya företag att etablera sig är ett viktigt inslag i en strategi för ekonomisk tillväxt och ökad sys- De nya företagen stärker konkurrensen och bidrar därmed även till utvecklingen av befintliga företag, vilket förbättrar förutsätt- ningarna för tillväxt. För den som vill bedriva näringsverksamhet finns flera företagsformer att välja bland, t.ex. aktiebolag, handelsbolag och enskild firma. bolagsformen har ett gott anseende. Att bedriva näringsverksamhet i denna form har fördelar, t.ex. kan det underlätta för företagaren att anskaffa kapital på kreditmarknaden. Vidare är aktiebolaget en flexibel företagsform, som passar för företag vars verksamhet expanderar. levnadsgraden bland nystartade aktiebolag synes också vara högre än för Det krav på kapitaltillskott som ställs upp i samband med att ett aktie- bolag bildas kan dock utgöra ett hinder för den som vill bedriva närings- verksamhet i aktiebolagsform. Något krav på kapitaltillskott ställs inte på den som startar och bedriver näringsverksamhet i t.ex. handelsbolag eller som enskild näringsidkare, vilket givetvis ska ses i ljuset av att närings- idkaren har ett personligt ansvar för de förpliktelser som uppkommer i Ett lägre ställt krav på aktiekapital för privata aktiebolag gör aktiebolaget mer tillgängligt. Fler företagare kan välja aktiebolaget Nya företag etableras främst inom tjänstesektorn, där många av de växande företagen är verksamma. Särskilt för tjänste- och kunskapsfö- retag, som inte har behov av kapitalkrävande tillgångar, kan kravet på i aktiekapital framstå som onödigt betungande. av kravet på aktiekapital skulle alltså vara till tydlig fördel för tjänstefö- retag (och därmed särskilt gynna kvinnors företagande, se avsnitt 8). Ett lagstadgat krav på lägsta tillåtna aktiekapital saknar koppling till det enskilda bolagets kapitalbehov eller riskerna med verksamheten. Allmänt sett är aktieägarna tillsammans med personerna i bolagets led- ning bäst skickade att avgöra hur verksamheten i det enskilda bolaget ska bedrivas för att uppnå god lönsamhet och tillväxt, och de bör ges ett så stort handlingsutrymme som möjligt i detta avseende. Utredningen har visserligen inte hittat något empiriskt stöd för att en sänkning av gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital skulle innebära att det totala företagandet ökar. Enligt utredningen kan följden av en sänkning i stället förväntas bli att fler företagare väljer aktiebolaget framför andra företagsformer. Det står dock klart att aktiebolaget har vissa fördelar. Ett par sådana har redan nämnts. Framför allt är ägaren inte personligen betalningsansvarig för bolagets förpliktelser. Att bedriva näringsverk- samhet i aktiebolagsform kan således uppfattas som mindre riskfyllt än i sådana företagsformer där företagaren själv ansvarar för de skulder som uppkommer i verksamheten. Enligt regeringens bedömning kan en sänkning av kapitalkravet bidra till att fler personer vill och vågar starta företag. Ambitionen bör vara att kravet på aktiekapital sänks till en så låg nivå som möjligt. Frågan är då vilka andra intressen som kan tala mot en sänkning. Hur påverkar en sänkning aktiekapitalets funktion? Som framgår av avsnitt 4 har aktiekapitalet ansetts huvudsakligen fylla en funktion som skydd för bolagets borgenärer. Enligt detta synsätt kom- penseras borgenärerna genom aktiekapitalet för det förhållandet att bola- gets ägare inte är personligen betalningsansvariga för bolagets förpliktel- ser. Mycket riktigt innebär aktiekapitalet att det, i vart fall bokförings- mässigt, ska finnas en marginal mellan bolagets tillgångar och övriga skulder. Reglerna om värdeöverföring syftar till att säkerställa att denna marginal inte minskar genom t.ex. vinstutdelning. kan en marginal på snabbt försvinna, t.ex. vid förändringar i bolagets omsättning och kostnader. Ett lagstadgat krav på ett belopp i den storleksordningen utgör i praktiken ett klent skydd för de allra flesta borgenärer. Enligt regeringens mening kan aktiekapitalets funktion som borgenärsskydd ifrågasättas. Sannolikt anser borgenärer i allmänhet att faktorer som kassaflöde och likviditet är viktigare än aktie- kapitalets storlek. Att aktiekapitalet inte utgör något påtagligt skydd för borgenärerna illustreras av att många borgenärer kräver säkerheter för sina fordringar mot bolaget, t.ex. i form av pant eller personlig borgen från bolagets ägare. Enligt utredningen och några remissinstanser, bl.a. Svenska Bankföre- ningen och Företagarna, fäster dock vissa borgenärer avseende vid aktiekapitalet. En alltför stor sänkning av det lagstadgade kravet på aktiekapital skulle troligen leda till att kreditgivare, leverantörer och andra borgenärer i större utsträckning ställer krav på säkerheter och information om bolagets omsättning, likviditet, framtidsutsikter m.m. något som skulle innebära ökade kostnader för bolaget i samband med att avtal ska ingås. En ökad användning av borgensåtaganden och andra säkerheter ställda av aktieägarna personligen kan vidare uppfattas som en urholkning av principen om frihet från personligt betalningsansvar för aktieägarna, låt vara att det naturligtvis även i stor utsträckning förekommer att borgenärer avtalsvis försöker säkerställa sina fordringar. För företag utan behov av krediter spelar risken att borgenärer i ökad utsträckning ställer krav på säkerheter mindre roll. Här kan nämnas att enligt uppgift i betänkandet av de nystartade aktie- bolagen saknade extern finansiering i form av t.ex. banklån. Vidare innebär en sänkt miniminivå för aktiekapitalet givetvis inget hinder för aktiebolagen att välja en högre nivå som mot- svarar verksamhetens behov och som kreditgivare godtar utan ytterligare krav på säkerhet. Vissa borgenärer har inte möjlighet att avtalsvis kräva säkerhet för sina fordringar på bolaget. En sådan borgenär är staten som skatteborgenär. Inte heller för sådana borgenärer torde dock en marginal på mellan bolagets tillgångar och skulder på något avgörande sätt bidra till att skydda dem. Av större betydelse torde i stället vara aktiekapitalets funktion som spärr mot ogenomtänkt och oseriöst företagande. Att det krävs ett kapi- taltillskott av den som vill starta ett aktiebolag i någon mån för att företagaren har en genomtänkt och hållbar affärsidé, som han eller hon är beredd att satsa en del egna medel på för att förverkliga. Att aktieägaren själv satsar kapital kan vidare antas minska benägenheten hos företagaren att ta alltför stora risker i verksamheten. Ett kapitalkrav utgör också ett visst hinder mot att aktiebolagsformen utnyttjas för oseriösa syften eller för att nå skattemässiga fördelar. Många remissinstanser, bl.a. Eko- brottsmyndigheten, , , advokatsam- fund, och Företagarna, fäster stor vikt vid denna aspekt som skäl för ett inte alltför lågt krav på aktiekapital. Om ändringar i regelverket öppnar för att aktiebolaget används i oseriösa syften, finns det en risk att aktiebolagsformens goda anseende naggas i kanten. Även tvångslikvidationsreglerna har viss betydelse för till vilken nivå lägsta tillåtna aktiekapital bör bestämmas. Ett lågt aktiekapital ger mindre marginaler och det kan vara svårt att förutse en situation där halva det registrerade aktiekapitalet är förbrukat. Ju lägre aktiekapitalet är, desto snabbare kan en sådan situation uppkomma. Tvångslikvida- tionsreglerna för med sig administrativa kostnader för bolaget och kan medföra att aktieägarna görs personligen betalningsansvariga för bola- gets förpliktelser. En ytterligare konsekvens av ett alltför lågt ställt krav på aktiekapita- lets storlek är att betydelsen av beloppsspärren vid värdeöverföring san- nolikt minskar (se avsnitt 4). I stället kommer försiktighetsregeln i 17 kap. 3 § andra stycket aktiebolagslagen att spela en större roll för att bestämma hur stora värdeöverföringar i form av t.ex. aktieutdelningar som bolaget får göra. Försiktighetsregeln är till sin natur svårare att tillämpa än beloppsspärren. Enligt kan det inte uteslu- tas att den olovliga kapitalanvändningen ökar, om det lägsta tillåtna aktiekapitalet sänks. Slutsats: kravet på aktiekapital bör sänkas till I syfte att göra aktiebolagsformen mer tillgänglig och därmed främja företagande, särskilt inom tjänstesektorn, finns det enligt regeringens mening anledning att sänka nivån för lägsta tillåtna aktiekapital för pri- vata aktiebolag. Utvecklingen i går i samma riktning; villkoren för att etablera ett företag i bör inte framstå som tydligt oför- månliga vid en europeisk jämförelse. Kravet på aktiekapital bör bestäm- mas så att det så långt som möjligt underlättar för företagare att starta och driva aktiebolag. Det bör beaktas att ett aktiekapital om knappast har något större värde som borgenärsskydd. Det är osäkert om det skydd för bolagets kapital som finns i aktiebolagslagen skulle fungera fullt Prop. 2009/10:61 tillfredsställande vid en sänkning till en alltför låg nivå. betydelse att kravet på ett visst lägsta aktiekapital motverkar att aktiebo- lagsformen används för icke skyddsvärda syften. Att fastställa den optimala nivån för det lägsta tillåtna aktiekapitalet är sannolikt inte möjligt. Det står dock klart att de skäl som talar mot en sänkning av det lägsta tillåtna aktiekapitalet får avsevärt större bärighet om nivån bestäms till än vid en mer återhållsam sänkning. ningens förslag om en halvering, alltså en sänkning till , fram- står som en lämplig avvägning mellan de olika intressen som gör sig gällande och får också stöd av många remissinstanser.