prop · GX0330 · 2009-10-13 00:00:00 — insättare i utländska instituts filialer i Regeringens förslag: Ersättning som betalas ut med stöd av lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i ska belasta stabilitetsfonden. Eventuella medel som staten kan komma att få från ett utländskt garantisystem eller ett instituts hemland ska tillföras stabilitetsfonden. Förslagen i promemorian om utkast till lagrådsremiss och i promemorian om utkast till proposition överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och ifrågasätter förslaget att ersättning för statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i ska finansieras ur stabilitetsfonden. De riskerar därför, åtminstone i teorin, om finansiering ska ske ur stabilitetsfonden att få betala högre stabilitetsavgifter för att konkurrenter eller andra länder inte skött sig. efterfrågar ett närmare motiv till varför finansiering ska ske ur stabilitetsfonden och anser att sådana ersättningar i stället bör hanteras enligt insättningsgarantiregleringen och således betalas ut av eller ännu lämpligare bli ett statligt åtagande. Skälen för regeringens förslag: Genom lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska filialer i får regeringen, under vissa förutsättningar, ställa ut garantier för att insättare i ett utländskt instituts filial i får ersättning motsvarande vad som skulle ha betalats ut enligt systemet för garanti av insättningar i institutets hemland. Garantin får endast ställas ut om det finns risk för att den utländska garantin inte kan uppfyllas och en bristande uppfyllelse bedöms medföra störningar i det svenska finansiella systemet. I anledning av den nya lagen uppfördes ett nytt ramanslag under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. för på (prop. 2008/09:49). Efter att den propositionen hade överlämnats till lämnades propositionen Stabilitetsstärkande åtgärder för det svenska finansiella systemet (prop. 2008/09:61), varefter fattade beslut om stödlagen. Genom lagen inrättades stabilitetsfonden till vilken beslutade att anslå . Som ovan nämnts är avsikten att de medel som inflyter i anledning av insättningsgarantiregleringen tillförs stabilitets- fonden. Det är rimligt att stabilitetsfonden även finansierar den form av stödåtgärd som den statliga garantin till insättare i utländska filialer i utgör. Det främsta skälet till detta är att en sådan stödåtgärd har till syfte att leda till finansiell stabilitet som även kommer de till godo. Eventuella medel som staten kan komma att få från ett utländskt garantisystem eller ett instituts hemland, med anledning av en sådan vidtagen stödåtgärd, bör tillföras stabilitetsfonden. Med anledning av och synpunkter kan tilläggas följande. Vid inrättandet av stabilitetsfonden tillförde staten till fonden. Det är därför inte endast de som kommer att ha bidragit till fonden. Stabilitetsfonden har inrättats som ett led i värnandet om den finansiella stabiliteten och en eventuell ersättning i anledning av garanti till insättare i utländsk filial kan endast ske i syfte att värna den finansiella stabiliteten i . Stabilitetsfonden är vidare baserad på en försäkringstanke där instituten bidrar med en premie. De avgifter som instituten betalar in är således inte deras medel utan finns där för att kunna användas till olika stödåtgärder. Regeringens förslag: De beslut om stabilitetsavgifter som Riksgälds- kontoret fattar i egenskap av stödmyndighet ska kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd ska krävas för prövning i kammarrätten. Förslagen i promemorian om utkast till lagrådsremiss och i promemorian om utkast till proposition överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna lämnar förslaget utan synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Enligt den nuvarande lydelsen av 8 kap. 3 § stödlagen får beslut enligt lagen inte överklagas. Enligt det nu aktuella förslaget ska stödmyndigheten (Riksgälds- kontoret) besluta om en avgift (stabilitetsavgift, se avsnitt 4). Enligt regeringens mening bör ett sådant beslut kunna överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, i första instans hos länsrätt. Prövningstillstånd bör krävas vid överklagande till kammarrätten. Den nu föreslagna ordningen överensstämmer med den som gäller för garantimyndighetens avgiftsbeslut enlig lagen (1995:571) om insättningsgaranti. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut ska träda i kraft . Stabilitetsavgiften avseende 2009 och 2010 ska vara reducerad till hälften av det beräknade beloppet. Förslagen i promemorian om utkast till lagrådsremiss och i promemorian om utkast till proposition överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna lämnar förslaget utan synpunkter. Skälen för regeringens förslag: Som framgår av vad regeringen ovan anfört (avsnitt 4.2), är det angeläget att systemet med stabilitetsavgift kan träda ikraft . Bestämmelserna bör därför träda i kraft . kommer till följd härav att kunna besluta om uttag av stabilitetsavgift som grundas på förhållanden vid räkenskapsår som går ut efter detta datum. Som också framgår av avsnitt 4.2, ska stabilitetsavgiften vara reducerad till hälften. Sekretess vid ägarprövning i fondbolag och Regeringens förslag: Sekretess ska gälla för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende hos statlig myndighet om innehav av aktier i ett fondbolag eller av aktier eller andelar i en central värdepappersförvarare. Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om ägarprövning i fondbolag finns i lagen (2004:46) om investeringsfonder. görs vid prövning av om ett bolag ska få tillstånd att driva fondverksamhet och därigenom bli ett fondbolag (2 kap. 1 och 2 §§). Tillstånd för ett svenskt aktiebolag att driva fondverksamhet får ges bara om det finns skäl att anta att den som har eller kan förväntas komma att få ett kvalificerat innehav i bolaget, inte kommer att motverka att verksamheten drivs på ett sätt som är förenligt med lagen om investe- ringsfonder och andra författningar som reglerar bolagets verksamhet, och även i övrigt är lämplig att utöva ett väsentligt inflytande över ledningen av ett fondbolag. Ägarprövning ska även göras vid större ägar- förändringar i ett fondbolag (11 kap.). Bestämmelser om ägarprövning i fondbolag finns även i föreskrifter (FFFS 2008:11) om investeringsfonder (5 kap. och bilagorna 1 a och 1 b). tionen tar i samband med ägarprövningen in uppgifter från bl.a. Riks- polisstyrelsen, , , och begära in uppgifter från utländska tillsynsmyndigheter. ägarprövning i fondbolag motsvarar dem som gäller för ägarprövning i bankaktiebolag och värdepappersbolag enligt lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse (3 kap. 2 § och 14 kap., se även 46 §§ Finans- inspektionens föreskrifter [FFFS 2007:22] om ägar- och lednings- prövning och bilagorna 1 a och 1 b) respektive lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden (3 kap. 1 och 2 §§ samt 24 kap., se även 5 kap. 35 §§ föreskrifter [FFFS 2007:16] om värdepap- persrörelse och bilagorna 3 a och 3 b). ändringar i bestämmelserna om ägarprövning i kreditinstitut och värde- pappersbolag, utan att motsvarande ändringar föreslogs i fråga om fond- bolag (prop. 2008/09:155 s. 104 ff.). De ändringarna saknar emellertid betydelse i det nu aktuella sammanhanget. prövning finns även i fråga om medlemsbanker, försäkringsaktiebolag och kreditmarknadsföretag (se t.ex. föreskrifter om ägar- och ledningsprövning). Fondbolag behandlas även på samma sätt som övriga typer av finansiella företag i föreskrifter och allmänna råd (FFFS 2004:17) om rapportering av ägares kvalifi- cerade innehav och ägarintressen. Bestämmelser om sekretess för uppgifter vid ägarprövning finns sedan (2009:400). Dessa bestämmelser överfördes från 8 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen med bara en språklig modernisering (prop. s. 373). Enligt 8 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen gällde sekretess för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende hos statlig myndighet om innehav av aktier eller andelar bl.a. i nämnda typer av finansiella företag. Bestämmelsen infördes efter en hemställan från näringsutskottet i samband med utskottets behandling av ett förslag från den dåvarande regeringen att införa regler enligt vilka skulle få möjlighet att pröva lämpligheten hos större ägare i banker (se prop. 1992/93:89, bet. 1992/93:NU9, rskr. 1992/93:109 och SFS 1992:1474). Utskottet konstaterade därvid att vid handläggning av ärenden om ägarprövning kommer att inhämta uppgifter från andra myndigheter, bl.a. kan utdrag från kriminalregistret, centrala person- och belastningsregistret hos och näringsförbudsregistret komma att inhämtas. Enligt utskottet borde sådana uppgifter omfattas av sekretess även hos i den mån de är sekretessbelagda hos den utlämnande myndigheten och rör enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. I enlighet därmed föreslog utskottet att en ny bestämmelse om sekretess i ärende hos statlig myndighet om innehav av aktier i bankaktiebolag och kreditmarknadsbolag borde tas in i 8 kap. 5 § sekretesslagen som ett nytt andra stycke (se a. bet s. 5). Denna sekretess- bestämmelse har därefter kompletterats i samband med att regler om ägarprövning i fråga om andra typer av finansiella företag har införts i olika sammanhang (se t.ex. prop. 1994/95:50 s. 141 f. och 330, prop. 1994/95:184 s. 123 och 311 f. samt prop. 1996/97:114 s. 52). Regler om ägarprövning i fråga om fondbolag infördes när lagen om investerings- fonder ersatte lagen (1990:1114) värdepappersfonder (se prop. 2002/03:150 s. 160 ff.). Någon ändring i sekretessregleringen vid ägarprövning föreslog dock inte i det sammanhanget. Fondbolag nämndes således inte i uppräkningen i bestämmelsen i 8 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen, trots att det är samma slags uppgifter om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden som hämtas in vid ägarpröv- ning i ett fondbolag som vid ägarprövning i andra typer av finansiella företag. Samma skäl för sekretess som gör sig gällande i fråga om en ägare i t.ex. en bank eller ett värdepappersbolag gör sig således gällande även i fråga om ägare i ett fondbolag. Mot den bakgrunden bör det vara ett rent förbiseende att fondbolag inte har tagits in i uppräkningen i bestämmelsen i sekretesslagen. Bestämmelser om ägarprövning i central värdepappersförvarare finns i 2 kap. 2 § lagen (1998:1479) om kontoföring av finansiella instrument, och i 9 kap. 1 § samma lag jämförd med bestämmelser i 24 kap. lagen om värdepappersmarknaden. föreslog regeringen ändringar i dessa bestämmelser som är av i huvudsak samma slag som de ändringar som föreslogs i bestämmelserna om ägarprövning i kredit- institut och värdepappersbolag (prop. 2008/09:155 s. 102 f.). Inte heller central värdepappersförvarare fanns med i uppräkningen av finansiella företag i 8 kap. 5 § andra stycket sekretesslagen. Även beträffande ägarprövning i central värdepappersförvarare gör sig samma skäl för sekretess gällande som i fråga om andra typer av finansiella företag. Sekretess bör således gälla även för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i ärende hos statlig myndighet om innehav av aktier i ett fondbolag eller av aktier Prop. 2009/10:30 eller andelar i en central värdepappersförvarare. ägarprövning i finansiella företag kommer därigenom att bli densamma för fondbolag och centrala värdepappersförvarare som för övriga typer av finansiella företag. Varför införs avgiften? En finansiell kris kan medföra stora samhällsekonomiska kostnader. Staten har därför som en viktig uppgift att värna om den finansiella stabiliteten och verka för fungerande kreditmarknader för företag, hushåll och andra aktörer. Inom EU pågår ett betydande arbete med att stärka krishanteringen såväl nationellt som gemensamt. Till följd av den globala finansiella krisen har olika stödprogram utformats för att möta de nationella behov som finns såväl i enskilda institut som inom finansmarknadssektorn i stort. Att finna helt enhetliga system som effektivt hanterar problem i alla medlemsstater torde inte vara möjligt. bör stödprogram utformas så att olika konkurrensvillkor undviks så långt möjligt. har varit långt framme i arbetet med att vidta behövliga stödåtgärder. Regeringen presenterade en stödlag som en central del för att hantera krisen. Med stöd av denna lag har regeringen vidtagit flera åtgärder för att bidra till en ökad finansiell stabilitet. Regeringen har bl.a. beslutat om stöd i form av ett statligt garantiprogram och om ett statligt kapitaltillskottsprogram. Det är inte rimligt att kostnaderna för de stödåtgärder som vidtas ska belasta skattebetalarna, vilket blir fallet om kostnaderna finansieras genom statsbudgeten. är för sin verksamhet beroende av att det finansiella systemet är stabilt och bör därför vara de som i huvudsak bidrar till finansieringen. Syftet med att införa en stabilitetsavgift är att säkerställa att finansiering av de stödåtgärder som vidtas och kan komma att vidtas med stöd av stödlagen, i första hand bärs av kreditinstituten och således inte belastar statsbudgeten och därmed skattebetalarna. Staten har bidragit finansiellt till stabilitetsfonden genom att vid införandet av stödlagen överföra till fonden. avses insättningsgaranti- och stödsystemet slås samman till en gemensam fond. Målsättningen är att fondens behållning ska uppgå till i genomsnitt av BNP för att skapa ett långsiktigt hållbart finansieringssystem för hantering av finansiella kriser. Kostnader för stödåtgärder, inklusive bl.a. förvaltningskostnader belastar fonden. Om medlen i fonden inte räcker till för att finansiera de stödåtgärder som beslutas, finns en icke beloppsbegränsad lånemöjlighet kopplad till fonden. Kostnader för domstolarna förväntas rymmas inom befintliga ramar. För statens finanser innebär införandet av en stabilitetsavgift en förbättring av det finansiella sparandet liksom en ökning av stats- budgetens saldo. Statens lånebehov minskar liksom den konsoliderade har i sitt remissvar framfört att de årliga intäkterna Prop. 2009/10:30 från stabilitetsavgiften kommer att bli väsentligt högre om det tidigare förslaget om avräkning av inbetalda garantiavgifter tas bort. De anser inte heller att hänsyn har tagits till inflödet av garantiavgifter eller värdeökningen på stabilitetsfondens innehav i Nordea. uppskattar att dessa faktorer sammantaget innebär att stabilitetsfonden med nu föreslagna avgiftsregler skulle svara mot av BNP . föreslår därför att avgiftens procentsats kan sänkas eller att underlaget justeras ned för det fall regeringen inte önskar en så snabb fonduppbyggnad. Regeringen anser att en behållning motsvarande av BNP ska ses som ett långsiktigt mål. Enligt regeringens mening är det därför inte motiverat att utifrån kortsiktiga händelser nu ändra reglerna för beräkning av stabilitetsavgiften. Konsekvenser för kreditinstitut och företag De företag som ska betala en stabilitetsavgift är kreditinstitut som avses i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och sådana företag med säte i , som har inrättats av ett kreditinstitut som ett led i en Dessa ska för varje avgiftsår betala en stabilitetsavgift, som uppgår till av avgiftsunderlaget. ska baseras på uppgifter som ska hämtas från företagens årsredovisning De nya reglerna torde därför inte medföra några kostnadsökningar för att ta fram nödvändig information. En preliminär beräkning, baserad på uppgifter från över berörda kreditinstituts balansomslutning, kapitalbas och koncern- skulder per , visar att det samlade fulla avgiftsuttaget, utan avdrag för garantiavgifter, är, beroende på hur stor del av koncernskulderna som avser , ca 2,52,7 miljarder En dröjsmålsränta ska utgå på obetalda avgifter. För det fall ett kreditinstitut eller företag endast omfattas av stödlagen en del av året ska Avgiften och eventuella dröjsmålsräntor ska tillföras Målsättningen är som tidigare angetts att behållningen ska uppgå till i genomsnitt av BNP. För att målsättningen ska kunna nås bör fonden, enligt propositionen 2008/09:61, tillföras medel i form av stabilitets- och garantiavgifter och eventuell avkastning på kapitaltillskott som, exklusive de avgifter som tas ut enligt lagen om insättningsgaranti, i dagens läge uppgår till . enskilt institut kommer att betala avgift i förhållande till utestående förpliktelser med undantag för efterställda skuldförbindelser som får ingå Ett institut som tar emot garanterade insättningar kommer således att betala både insättningsgarantiavgift och stabilitetsavgift, medan de institut som inte tar emot garanterade insättningar endast Det finns en risk att instituten kommer att övervältra en del av stabilitetsavgiften på kunderna. En del kommer dock säkert behöva tas av institutens vinster eller det egna kapitalet. Regeringen anser att det är en rimligare fördelning av bördan än att skattebetalarna ska bära kostnaderna för framtida kriser. ekonomin ännu inte har återhämtat sig från den finansiella krisen samt att Prop. 2009/10:30 vissa institut även betalar garantiavgifter som tillfaller fonden, föreslås att stabilitetsavgiften ska tas ut med halva beloppet för att mildra eventuella negativa konsekvenser på kreditgivningen. Därtill tillåts en avräkning från avgiftsunderlaget av garanterade förpliktelser för de kreditinstitut som väljer att delta och emittera i garantiprogrammet. Hur mycket avgifter som företagen kommer att betala till stabilitetsfonden kommer således delvis att bero på hur mycket som emitteras under garantiprogrammet. Företagarna har i sitt remissvar framfört att konkurrenssituationen på marknaden kan påverkas negativt av att kreditföretag som utnyttjar garantiprogrammet och betalar för detta kommer att få en lägre stabilitetsavgift än kreditinstitut som inte kan utnyttja garantiprogrammet. Avdraget innebär emellertid inte att institutet betalar lägre total avgift, eftersom institutet även kommer att betala garantiavgiften. Visserligen får ett institut som betalar garantiavgift en lägre upplåningskostnad, men enligt och har även de som inte betalar garantiavgift fått lägre upplåningskostnad som en följd av programmets allmänt stabiliserande verkan. Det är således svårt att konstruera ett fullständigt konkurrensneutralt system. Regeringen bedömer att det föreslagna systemet är rimligt konkurrensneutralt. 9.2Sekretess vid ägarprövning i fondbolag och central värdepappersförvarare Förslaget om att det ska gälla sekretess för uppgifter i ärende om ägar- prövning även i fråga om fondbolag och central värdepappersförvarare bedöms inte medföra några ökade kostnader eller andra negativa konsekvenser för berörda myndigheter eller företag. 10.1Förslag till lag om ändring i lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2. I paragrafens första stycke har hänvisningar införts till 7 kap. 2 § som reglerar stabilitetsavgift samt 6 § som reglerar dröjsmålsränta, se närmare nedan under respektive paragraf om innebörden av bestämmelserna. Hänvisningarna innebär att stabilitetsavgifter och eventuell dröjs- målsränta ska tillföras stabilitetsfonden. Även från utlandet eventuellt inkommande medel till följd av att ersättning har betalats ut på grund av att regeringen har ställt ut en garanti till insättare i ett utländskt instituts filial i , ska tillföras stabilitetsfonden. I paragrafens tredje stycke har, förutom redaktionella ändringar, ett tillägg gjorts av innebörden att medel ur stabilitetsfonden även ska täcka ersättning som betalats ut på grund av en garanti till en insättare i ett utländskt kreditinstituts filial i med stöd av lagen (2008:812) om statliga garantier till insättare i utländska instituts filialer i . Av punkten 2 i tredje stycket får anses följa att de kostnader för stödmyndigheten och som får finansieras ur stabilitetsfonden, ska vara begränsade till hanteringen av ärenden enligt stödlagen. Sista meningen i det nuvarande tredje stycket har gjorts till ett nytt fjärde stycke. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2. I paragrafen, som är ny, anges grunderna för uttag av stabilitetsavgift. Av första stycket framgår att kreditinstitut som avses i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse och sådana företag med säte i , som har inrättats av ett kreditinstitut som ett led i en rekonstruktion, för varje räkenskapsår ska betala en stabilitetsavgift. Något krav på att kreditinstitutets eller företagets eventuella svårigheter bedöms kunna komma att utgöra en systemrisk ställs inte upp för avgiftsskyldighet utan samtliga företag som omfattas av definitionen ska betala avgift. Ett svenskt kreditinstitut som ingår i en utländsk koncern förväntas betala svensk stabilitetsavgift även om koncernens upplåning mot en avgift garanteras av den utländska staten så länge institutet är en svensk juridisk person och omfattas av definitionen i lagen om bank- och finansieringsrörelse, eftersom ett sådant institut kan få stöd enligt anser att det inte helt klart framgår av promemorians lagtext vilka som ska betala stabilitetsavgift. Regeringen håller med om detta och har därför förtydligat lagtexten i detta avseende. önskar även ett klargörande av huruvida ett svenskt kreditinstitut som ingår i en utländsk koncern, där koncernens upplåning mot en avgift garanteras av den utländska staten, förväntas betala svensk stabilitetsavgift. Regeringen anser att så är fallet om institutet är en svensk juridisk person och omfattas av definitionen i lagen om bank- och finansieringsrörelse, eftersom ett sådant institut kan få stöd enligt stödlagen. Av andra stycket framgår att stabilitetsavgiften ska utgöra en fast avgift om av ett underlag som beräknas enligt 3 och 5 §§. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2. I paragrafen, som är ny, anges hur avgiftsunderlaget ska beräknas. Av första stycket, som har omarbetats och utformats enligt Lagrådets förslag, framgår att utgångspunkten är att det är den avgiftsskyldiges skulder och avsättningar vid utgången av räkenskapsåret enligt fastställd balansräkning som ska ligga till grund för avgiftsuttaget. Med skulder och avsättningar avses sådana poster som enligt gällande regler för årsredovisning (t.ex. årsredovisningslagen [1995:1554] ) redovisas på sådant sätt i företagets balansräkning. Således inkluderas inte sådana möjliga poster som redovisas inom linjen och som inte uppfyller kraven för att redovisas som skuld eller avsättning. Posten obeskattade reserver utgör varken en skuld eller eget kapital i ett företags balansräkning och ska därför inte ingå i avgiftsunderlaget, för tydlighetens skull bör detta framgå av lagtexten. Med fastställd balansräkning förstås den balansräkning som fastställts på en årsstämma och som hålls från utgången av räkenskapsåret, (se t.ex. 7 kap. 10 och 11 §§ aktiebolagslagen [2005:551] jämförd med 10 kap. 1 § lagen [2004:297] om bank- och finansieringsrörelse). Om ett företag har kalenderår som räkenskapsår innebär det att avgiften betalas först efter det att årsstämma hållits 2010. Av andra och tredje styckena, som har omarbetats och utformats enligt Lagrådets förslag, framgår vad som inte ska ingå i avgiftsunderlaget. Av andra stycket framgår att skulder till sådana koncernföretag som omfattas av en skyldighet att betala stabilitetsavgift, inte ska ingå i avgiftsunderlaget. avses ett moderföretag eller ett dotterföretag enligt definitionen i 1 kap. 4 § årsredovisningslagen. Vidare framgår av tredje stycket att avgiftsunderlaget ska minskas med efterställda skuldförbindelser som kan ingå i ett kreditinstituts kapitalbas enligt lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar. Ett företag som inte utgör ett kreditinstitut, träffas inte av sistnämnda avdrag.