prop · GX0336 · 2009-10-21 00:00:00 — Förslaget innebär att ett företag som har en negativ justerad anskaffningsutgift på en andel i ett handelsbolag ska ta upp ett belopp motsvarande det negativa värdet till beskattning. Det innebär dock i sig ingen ökad skattebelastning eftersom det negativa beloppet är en skattekredit som ska tas upp vid en avyttring. Det är i stället närmast fråga om en tidigareläggning av beskattningstidpunkten. Motsvarande gäller avseende de föreslagna återföringarna av uppskov på grund av koncerninterna andelsavyttringar och andelsbyten. För att mildra den omedelbara effekten får berörda företag fördela det belopp som ska tas upp . Det är inte möjligt att närmare precisera vilka branscher som omfattas eller vilken storlek på företag som kommer att beröras av förslagen om beskattning av negativ justerad anskaffningsutgift och återföring av gamla uppskov. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen Andra stycket andra meningen har ändrats. Ändringen innebär att även företag som anges i 25 a kap. 3 § och som är delägare i ett svenskt handelsbolag, omfattas av bestämmelserna i 11 och 12 §§ när handels- bolaget överlåter en sådan delägarrätt som avses i 25 a kap. 23 §. innebär att bestämmelserna i 11 och 12 §§, om att en underpris- överlåtelse inte ska medföra utdelningsbeskattning eller påverka anskaffningsvärdet på andelarna i det mottagande företaget, på motsvarande villkor som i övrigt gäller för näringsbetingade andelar ska tillämpas på delägarrätter som omfattas av bestämmelserna i 25 a kap. En förutsättning för att 11 och 12 §§ ska gälla är att handels- bolagets överlåtelse uppfyller samtliga i bestämmelsen angivna villkor. Andra stycket första strecksatsen har ändrats. även svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer med hemvist inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) kan vara förvärvare av andelen. Andra stycket är nytt. Nuvarande andra stycket har flyttats till tredje Av bestämmelsen framgår att vid tillämpningen av 11 och 12 §§ ska med företag även avses ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, ägs av ett sådant företag som anges i första Tredje stycket är nytt och är föranlett av att handelsbolagsandelar och utländska motsvarigheter infogas i systemet med skattefria utdelningar och kapitalvinster på näringsbetingade andelar. Av det nya stycket framgår att en andel i ett svenskt handelsbolag eller i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom EES ska behandlas som en delägarrätt vid tillämpningen av nämnda paragrafer. Paragrafen och rubriken närmast före är ny. Första stycket innebär att utdelning som lämnas på andelar som ägs av handelsbolag inte ska tas upp av sådana delägare som kan äga Andelar som ägs av handelsbolag är dock inte Utdelning till handelsbolag behandlas i stället med utgångspunkt i hur utdelningen skulle ha behandlats om andelarna i stället ägts direkt av ett företag som är delägare i handelsbolaget. Paragrafen införs för att utdelning som tas emot av ett handelsbolag ska vara skattefri för delägaren i de fall utdelningen hade varit skattefri för denne om utdelningen i stället tagits emot direkt av delägaren utan handelsbolaget som mellanhand. Bestämmelserna gäller också i de fall det finns ett eller flera andra handelsbolag som ägare mellan företaget och det handelsbolag som erhåller utdelningen. Skattefriheten för utdelning förutsätter således att handelsbolags- delägaren är ett företag som kan äga näringsbetingade andelar och att utdelningen i det aktuella fallet skulle ha varit skattefri om den mottagits direkt av delägaren själv. Tidpunkten för prövningen bör avgöras med utgångspunkt i vad som följer av god redovisningssed. Utdelning ska redovisas som intäkt när det är sannolikt att företaget kommer att få de ekonomiska fördelarna och inkomsten kan beräknas på tillförlitligt sätt (jfr allmänna råd 2003:3 punkt 40). Normalt får detta anses sammanfalla med när bolagsstämma eller motsvarande organ beslutar om att utdelning ska ske. Om delägaren således hade kunnat ta emot skattefri utdelning om andelarna i det utdelande bolaget hade ägts direkt av denne, ska den del av utdelningen som belöper sig på delägarens andel inte tas upp. Vid bedömningen av om utdelningen inte skulle ha tagits upp av delägaren enligt bestämmelserna i 24 kap. 14 § första stycket 2 och 16 § ska andelsinnehavet bestämmas utifrån storleken på delägarens indirekta innehav. De aktuella bestämmelserna innehåller krav på en viss storlek på innehavet för att ett näringsbetingat innehav ska anses föreligga. Enligt 24 kap. 14 § första stycket 2 ska innehavet motsvara eller mer av det sammanlagda röstetalet i företaget, och enligt 24 kap. 16 § ska innehavet motsvara eller mer av andelskapitalet. Den föreslagna bestämmelsen innebär att när handelsbolagsdelägaren med tillämpning av de nämnda kriterierna ska avgöra om utdelningen varit skattefri om delägaren själv hade tagit emot den det är delägarens indirekta innehav som ska överstiga . Även om handelsbolaget således äger t.ex. av röstetalet i ett marknadsnoterat företag kan det vara så att innehavet för den enskilde delägaren inte skulle ha varit skattefritt. Om dennes andelstal i handelsbolaget uppgår till en tiondel, uppgår delägarens indirekta andelsinnehav bara till . Se vidare exempel 4 och 5 nedan. Av andra stycket följer att det som sägs om svenska handelsbolag i första stycket ska tillämpas på motsvarande sätt när det gäller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Genom bestämmelsen jämställs i detta sammanhang en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med ett svenskt handelsbolag. Bestämmelserna kan belysas med några exempel. Exempel 13 utgår från följande ägarstruktur (i exempel 4 och 5 anges andra förutsätt- ningar). Andelarna i HB ägs till hälften vardera av en fysisk person, P, och ett aktiebolag, AB 1. HB innehar i sin tur samtliga andelar i ett rörelsedrivande aktiebolag som inte är marknadsnoterat, AB 2. AB 2 lämnar utdelning till HB med 300 tkr. HB har inte bedrivit någon egen verksamhet . Delägarna har kommit överens om att fördela resultatet från HB lika. Förevarande bestämmelse innebär att den del av utdelningen som belöper sig på AB 1:s andel av handelsbolagets inkomst ska vara skattefri. En förutsättning för skatte- friheten är att utdelningen hade varit skattefri för AB 1 om bolaget direkt hade ägt andelarna i AB 2. Den del av utdelningen som belöper sig på AB 1, 150 tkr, är således i sin helhet skattefri. P däremot ska beskattas för sin andel av utdelningen, 150 tkr. Förhållandena är desamma som i föregående exempel men handelsbolaget har , förutom utdelningen på 300 tkr från AB 2, också haft andra inkomster om 200 tkr. De bägge delägarna ska vardera ta upp sin andel av handelsbolagets inkomst, ((300 + 200) / 2 =) 250 tkr. Av de 250 tkr som AB 1 ska ta upp är 150 tkr skattefri utdelning eftersom beloppet motsvarar den del av utdelningen som utgör dennes andel av resultatet, (300 / 2 =) 150 tkr. AB 1 ska således ta upp 100 tkr som sin andel av handelsbolagets resultat och P ska beskattas för hela sin andel av resultatet, 250 tkr. AB 2 lämnar utdelning till HB med 300 tkr och HB har därutöver haft 200 tkr i övriga rörelseintäkter. Delägarna har kommit överens om att fördela handelsbolagets resultat till AB till P. I detta fall är aktiebolagets andel (500 x 0,60 =) 300 tkr och P:s andel (500 x 0,40 =) 200 tkr av handelsbolagets inkomst. Av de 300 tkr som AB 1 ska ta upp är (300 x 0,60 =) 180 tkr skattefri utdelning eftersom beloppet motsvarar den del av utdelningen som är dennes andel av resultatet. AB 1 ska således beskattas för (300 180 =) 120 tkr som dennes andel av handelsbolagets resultat och P ska beskattas för hela sin andel, 200 tkr. HB har tre delägare som innehar en tredjedel var och som samtliga är svenska aktiebolag. HB äger andelar motsvarande av röstetalet i det marknadsnoterade företaget . AB B lämnar utdelning till HB med 600 tkr. Utdelningen ska inte tas upp av delägarna i HB om de själva hade kunnat ta emot skattefri utdelning direkt från det utdelande företaget. Vid bedömningen ska andelsinnehavet bestämmas utifrån storleken på delägarens indirekta innehav. Delägarnas indirekta andelsinnehav blir i detta fall (21 / 3 =) . Kravet på 10 procents innehav är således inte uppfyllt varför utdelningen ska tas upp av samtliga delägare i handelsbolaget. i stället hade ägt av röstetalet i AB B så hade delägarnas indirekta andelsinnehav uppgått till (33 / 3 =) . Utdelningen skulle i detta fall inte ha tagits upp av delägarna. HB 1 har tre delägare som innehar en tredjedel var av handelsbolaget. Två delägare är svenska aktiebolag och en är en fysisk person. HB 1 äger i sin tur hälften av HB 2. Den andra hälften av HB 2 ägs till lika delar av AB B och den fysiska personen 2 äger av röstetalet i det marknadsnoterade företaget . AB A lämnar utdelning om 600 tkr till HB 2. Hälften av utdelningen belöper sig på HB 1, dvs. Den andra hälften belöper sig med 150 tkr vardera på AB B och F:s andelar. De 150 tkr som belöper sig på AB B är skattefri utdelning eftersom AB B:s indirekta innehav av de marknads- noterade andelarna uppgår till (42 x ¼ =) av röstetalet. F ska ta upp sin del av utdelningen eftersom fysiska personer inte kan ta emot skattefri utdelning. Den del av utdelningen som belöper sig på HB 1, 300 tkr, ska fördelas med lika delar 100 tkr vardera på de tre delägarna i HB 1. Utdelningen ska tas upp av samtliga delägare i HB 1 eftersom deras indirekta andelsinnehav bara uppgår till (42 x ½ x 1/3 =) . Paragrafen reglerar vilka kapitalförluster som inte får dras av vid en avyttring inom en intressegemenskap. Punkten 1 har utvidgats till att även omfatta sådana andelar som behandlas som näringsbetingade andelar enligt 25 a kap. 3 a §. Det gäller således andelar i svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer som hör hemma i en stat inom EES, och som ägs av sådana företag som enligt 25 a kap. 3 § kan äga näringsbetingade andelar. Punkten 2 som är ny anger att avdrag inte får göras för en kapitalförlust vid avyttring inom en intressegemenskap, om avdrag för förlusten inte får göras enligt bestämmelserna i 25 a kap. 19, 20 eller 23 a §. Bestämmelserna i 25 a kap. 19 § omfattar vissa fordringar, finansiella instrument och andelar i utländska delägarbeskattade juridiska personer med hemvist utanför EES. I 25 a kap. 20 § avses andelar i svenska handelsbolag eller i utländska delägarbeskattade juridiska personer som via ett fast driftställe här i landet innehas av utländska juridiska personer med hemvist utanför EES. Bestämmelserna i 25 a kap. 23 a § behandlar kapitalförluster på andelar som ägs av ett handelsbolag. Ändringarna behandlas i avsnitt 5.7.5. Paragrafen beskriver innehållet i kapitlet. Ändringen innebär en justering på grund av att vissa bestämmelser nu föreslås upphävas och att nya bestämmelser och rubriker föreslås införas. Bestämmelsen och rubriken närmast före är ny. Av bestämmelsen framgår att en andel i ett svenskt handelsbolag eller i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom EES ska behandlas som en näringsbetingad andel när det gäller tillämpningen av bestämmelserna i detta kapitel om andelen ägs av ett sådant företag som räknas upp i 3 § 15. Konsekvensen av att andelen ska behandlas som näringsbetingad är att en kapitalvinst på andelen är skattefri och att en kapitalförlust inte får dras av. Bestämmelsen är ny. Handelsbolag ska omfattas av flera bestämmelser i 25 a kap.; bestämmelserna om skalbolagsbeskattning i 918 §§, om att kapitalvinst inte ska tas upp och kapitalförlust inte får dras av i 23 och 23 a §§ samt om beskattning vid avyttring av fastighet i vissa fall i 25 §. Av bestämmelsen framgår att en andel i ett svenskt handelsbolag eller i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom EES ska behandlas som en delägarrätt vid tillämpningen av nämnda paragrafer. För att tydliggöra att skalbolagsbeskattning kan komma i fråga även vid försäljning av andelar som inte är näringsbetingade införs en ny rubrik närmast efter 8 § (jfr ändringen av 1 §). Bestämmelsen i paragrafens första stycke är ändrad. Av bestämmelsen framgår att om en avyttrad delägarrätt hänför sig till ett skalbolag eller om det sker ett återköp enligt 18 §, ska ersättningen tas upp som kapitalvinst (skalbolagsbeskattning) det beskattningsår när delägarrätten avyttras oavsett om det uppkommer en kapitalvinst eller inte. Ändringen behandlas närmare i avsnitt 5.6.2. Paragrafen, som är ny, innebär att andelar på vilka kapitalvinst inte ska tas upp på grund av bestämmelsen i 23 § också omfattas av reglerna om skalbolagsbeskattning. Av första stycket framgår att skalbolagsbeskattning ska ske även när ett svenskt handelsbolag avyttrar en andel i ett skalbolag eller om det sker ett återköp enligt 18 §. Det gäller dock bara om någon av delägarna i handelsbolaget inte skulle ha tagit upp en kapitalvinst på andelen enligt 23 § om den avyttrade andelen inte hade varit hänförlig till ett skalbolag. Det gäller således sådana juridiska personer som kan äga närings- betingade andelar. Det sagda innebär t.ex. att ett handelsbolag som enbart ägs av fysiska personer inte omfattas av bestämmelsen. Om delägar- kretsen utgörs av t.ex. tio fysiska personer och ett aktiebolag är dock bestämmelsen tillämplig. Med skalbolagsbeskattning avses att hela ersättningen för andelen ska tas upp som kapitalvinst, vilket framgår av 9 §. Enligt 9 a § ska dock ersättningen bara tas upp till den del den belöper sig på andelar som innehas av delägare som skulle ha omfattats av bestämmelserna i 23 §. Tillämpningen kan illustreras av ett exempel. Anta att ett handelsbolag avyttrar andelar i ett skalbolag för 2 000 tkr. Anskaffningsvärdet på andelarna är 1 000 tkr. Delägarkretsen i handels- bolaget utgörs av fyra fysiska personer och ett aktiebolag, och de fördelar resultatet i lika delar mellan sig. Aktiebolaget ska då ta upp en femtedel av ersättningen som skalbolagsbeskattning, 400 tkr, om inga undantag är tillämpliga. Avseende den del av ersättningen som belöper sig på de fysiska personernas andelar, resterande , ska det göras en vanlig kapitalvinstberäkning och därpå en fördelning. Det innebär att 800 tkr (1 600 4/5 x 1 000) totalt ska tas upp av de fysiska personerna, eller 200 tkr per delägare. Av andra stycket följer att vid tillämpning av första stycket likställs en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med ett svenskt handelsbolag. Motiven till paragrafen behandlas närmare i avsnitt 5.6.1. Första stycket har ändrats. Tillämpningsområdet har utvidgats så att bestämmelsen även reglerar undantag från skalbolagsbeskattning enligt den nya 9 a §. Punkten 3 är ny. Av bestämmelsen framgår att skalbolags- beskattning inte ska ske om ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som hör hemma inom EES upplöses. Andra stycket har också ändrats till att omfatta den nya 9 a §. Första punkten har utvidgats så att den nu även omfattar delägare i handelsbolag som är skattskyldiga här. Sista strecksatsen i andra punkten är ny. Tillägget innebär att skalbolagsbeskattning ska ske när det avyttrade företaget är en utländsk juridisk person om den juridiska personen under direkt eller indirekt ägt en andel i ett svenskt handelsbolag. Ändringen i paragrafen har utformats med motsvarande bestämmelse i 49 a kap. 4 § tredje stycket som förebild. Bestämmelserna behandlas närmare i avsnitt 5.6.1. Första stycket har ändrats. Tillämpningsområdet har utvidgats så att bestämmelsen även reglerar undantag från skalbolagsbeskattning enligt den nya 9 a §. Punkten 1 har ändrats så att det framgår att när skalbolaget är ett handelsbolag det är säljaren som ska lämna skal- bolagsdeklaration. Andra stycket har ändrats. Bestämmelsen reglerar när det bokslut som ska ligga till grund för inkomstberäkningen ska vara upprättat. I fråga om handelsbolag ska säljaren upprätta bokslutet för avyttringen av andelarna eller vid tillträdet, beroende på vilken tidpunkt parterna har kommit överens om. Ändringarna har utformats med motsvarande bestämmelser i 49 a kap. 13 § som förebild. I andra stycket införs dessutom en ändring som innebär att avsättningar till fonder ska anses ha återförts. Ändringen är en konsekvens av att handelsbolagen nu fullt ut omfattas av skalbolagsbeskattning. Ett tillägg har gjorts till tredje stycket. Vid tillämpning av första och andra styckena likställs en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som hör hemma i en stat inom EES med ett svenskt handelsbolag. Bestämmelserna motiveras närmare i avsnitt 5.6.1. Bestämmelsen har ändrats så att den även omfattar skalbolagsbeskattning enligt den nya 9 a §. Bestämmelsen har ändrats så att den även omfattar skalbolagsbeskattning enligt den nya 9 a §. Enligt bestämmelsen är det den skattskyldige som ska begära att skalbolagsbeskattning inte ska ske. Ett handelsbolag som avyttrar en andel i ett skalbolag är inte skattskyldigt. Om skalbolagsbeskattning aktualiseras enligt den nya bestämmelsen i 9 a § är det den eller de delägare som ska ta upp ersättningen som är skattskyldiga. Det är således delägarna och inte handelsbolaget som ska begära att skalbolags- beskattning inte ska ske i förekommande fall. Första stycket punkten 6 är ny. I paragrafen finns bestämmelser om avdragsförbud för kapitalförluster på vissa tillgångar. Bestämmelserna är inriktade på sådana företag som kan avyttra näringsbetingad andel skattefritt och syftar till att motverka att avdragsförbudet för näringsbetingade andelar i 5 § andra stycket kringgås genom användande av andra former av tillgångar än sådana andelar. Bestämmelsen i punkten 6 innebär ett avdragsförbud för kapitalförlust på andel i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person om denne hör hemma i en stat utanför EES. Bestämmelsen införs för att motverka kringgående av avdrags- förbudet på andelar i handelsbolag. Motsvarande kapitalvinst på sådana andelar ska dock tas upp. Motiven till bestämmelsen framgår närmare av avsnitt 5.2.1. Paragrafen är ny. Bestämmelsen reglerar kapitalförluster i en utländsk juridisk person. Av bestämmelsen framgår att en kapitalförlust i en utländsk juridisk person som hör hemma i en stat utanför EES och som motsvarar något sådant svenskt företag som anges i 3 § 14 inte får dras av, om den avser en andel i ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Bestämmelsen ska bara tillämpas när en sådan utländsk juridisk person som avses har ett fast driftställe i och andelarna tillhör det fasta driftstället. Av andra stycket framgår att första stycket ska tillämpas på motsvarande sätt om den utländska juridiska personen beskattas för verksamhet i ett svenskt handelsbolag eller i en i utlandet delägar- beskattad juridisk person. Det innebär att regeln blir tillämplig även när det föreligger ett indirekt innehav genom andra delägarbeskattade subjekt. Vid överlåtelse av en andel i ett handelsbolag övertas skattskyldigheten avseende hela beskattningsåret av förvärvaren om parterna inte kommit överens om annat. Bestämmelsen i andra stycket andra meningen föranleds av detta förhållande och innebär att om skattskyldigheten för andelen övergår till någon annan, gäller bestämmelserna i första stycket i stället denne. Bestämmelsen innebär att en ny ägare inte kan få avdrag för en kapitalförlust på en andel i ett handelsbolag eller på en andel i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person om den ursprungliga ägaren enligt första stycket inte hade kunnat dra av förlusten. Bestämmelserna behandlas i avsnitt 5.2.2. Första stycket har ändrats. Bestämmelsen i dess äldre lydelse har i sin helhet flyttats till den nya 23 a §. Bestämmelsen reglerar handelsbolags försäljning av delägarrätter med kapitalvinst. I bestämmelsen anges att om ett företag som anges i 3 § direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag, ska om handelsbolaget avyttrat en delägarrätt med kapitalvinst den del av vinsten som belöper sig på delägarens andel inte tas upp. Detta gäller dock bara om en motsvarande kapitalvinst inte skulle ha tagits upp om delägaren själv hade avyttrat tillgången. Bestämmelsen innebär att kapitalvinst på andel som ägs av handelsbolag ska vara skattefri om den inte skulle ha tagits upp om den hade ägts direkt av handelsbolagets delägare. Vid bedömningen av om en kapitalvinst inte skulle ha tagits upp enligt 24 kap. 14 § första stycket 2 och 16 § ska andelsinnehavet bestämmas utifrån storleken på delägarens indirekta innehav. Motsvarande reglering föreslås i 24 kap. 17 b §, se författningskommentaren till den paragrafen. Tillämpningen kan åskådliggöras med ett exempel. Anta att ett handelsbolag ägs av ett aktiebolag och en fysisk person. Enligt bolagsavtalet ska delägarna fördela handelsbolagets resultat lika mellan Handelsbolaget äger samtliga aktier i ett aktiebolag som inte är marknadsnoterat och anskaffningsvärdet på aktierna är 100 tkr. Aktie- bolaget avyttras till en extern köpare för 800 tkr. Kapitalvinsten 700 tkr ska fördelas lika mellan delägarna, dvs. 350 tkr vardera. Den del som belöper på det delägande aktiebolaget ska inte tas upp, eftersom aktiebolaget själv hade kunnat avyttra aktierna utan skatteeffekt. Den fysiska personen ska dock ta upp 350 tkr som överskott från handelsbolaget. Av det nya tredje stycket framgår att första stycket inte ska tillämpas om bestämmelserna om skalbolagsbeskattning i 9 a § ska tillämpas på det sålda företaget. Anledningen till detta är att försäljningen i sådana fall inte är skattefri. Paragrafen, som är ny, motsvarar i sak den tidigare lydelsen av 23 §, dvs. den behandlar kapitalförluster på delägarrätter som ägs av handelsbolag. Vissa redaktionella ändringar har dock gjorts. Vid bedömningen av om en kapitalvinst inte skulle ha tagits upp enligt 24 kap. 14 § första stycket 2 och 16 § ska andelsinnehavet bestämmas utifrån storleken på delägarens indirekta innehav. Motsvarande reglering föreslås i 24 kap. 17 b §, se författningskommentaren till den paragrafen. Första stycket har ändrats. Tillämpningsområdet för bestämmelserna har utvidgats till att avse även fåmanshandelsbolag som avyttrar en andel eller ett moderbolag till ett fåmanshandelsbolag. Bestämmelserna omfattar även fåmanshandelsbolag som äger en bostadsfastighet. Begreppet delägarrätt omfattar även andel i handelsbolag, se 4 a §. Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 5.7.1. Ändringen i tredje stycket är ett förtydligande för att bättre knyta an till tekniken och begreppen som används beträffande lagertillgångar. Någon ändring i sak är inte avsedd. Bestämmelserna i paragrafen behandlar avdragsrätten i inkomstslaget näringsverksamhet för kapitalförluster på delägarrätter och fordrings- rätter som uppkommer i handelsbolag. Även om förlusten ska dras av i inkomstslaget näringsverksamhet gäller i huvudsak samma begräns- ningar i avdragsrätten som för fysiska personer och detta även i de fall handelsbolaget ägs av juridiska personer. Första stycket har ändrats på så sätt att det bara gäller om inte något annat följer av andra stycket. Vidare utvidgas bestämmelsen så att den även omfattar kapitalförluster som uppkommer i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person och för vilka avdrag ska göras. Andra stycket är nytt. Om den som ska göra avdrag enligt första stycket delägaren i handelsbolaget är ett sådant företag som enligt 24 kap. 13 § 15 kan äga näringsbetingade andelar gäller att förlusten först ska kvoteras till . Det som återstår av förlusten efter kvotering ska dras av i en s.k. fålla, och får således bara dras av mot kapitalvinster på delägarrätter. Ett exempel kan illustrera tillämpningen. Anta att AB 1 äger andelar motsvarande av röstetalet i ett marknadsnoterat företag.