prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Inte heller får en lokal kurs ersätta en kurs som ingår i en nationellt fastställd inrikt- ning. Däremot får lokala kurser förekomma i de lokalt beslutade inrikt- ningarna, som valbara kurser och som individuellt val. Det finns inga helt säkerställda uppgifter om hur många lokala kurser som förekommer i dagens gymnasieskola. Inför den tilltänkta gymnasie- reformen 2007 samlade in uppgifter om de lokala kurser som de kommunala huvudmännen ville behålla. Det insamlade underlaget omfattade cirka 9 000 lokala kurser. Det ska jämföras med de cirka 850 nationella kurser som föreskrivits av . Av det totala antalet satta kursbetyg i de slutbetyg som utfärdades i gymnasieskolan 2007 utgjorde betyg på lokala kurser . Ett problem med de lokala kurserna är enligt att de sällan svarar mot behov som inte kan tillgodoses inom nationella kurser, så som avsikten med dem var. Ett annat problem är elevens rättssäkerhet. De lokala kurserna är ofta lärarberoende och förekommer ofta endast . Det har visat sig svårt för elever med betyget Icke godkänt i en lokal kurs att i efterhand kunna pröva för att få ett godkänt betyg, eftersom ett krav är att kursen fortfarande erbjuds i kommunen. Regeringen anser av de skäl som redovisats att lokalt beslutade kurser inte längre ska förekomma i gymnasieskolan. Det hindrar dock inte att det bör finnas en möjlighet att ta initiativ till nya kurser eller ämnen, när arbetslivet eller högskolesektorn i samverkan med skolan kan beskriva att behovet finns på nationell, regional eller lokal nivå. Sådana kurser bör dock alltid kvalitetssäkras och godkännas av . De bör efter godkännande kunna ingå i ett fullständigt program och meritvärderas på samma sätt som övriga kurser. Det är viktigt att de kurser som tillskapas håller en gymnasial nivå och inte är av hobbykaraktär. Det bör övervägas om vissa kurser endast ska få förekomma på de riksrekryterande utbild- ningar eller särskilda varianter, där huvudmännen i sin ansökan uttryckt behov av dem. Yrkesexamen och högskoleförberedande examen Regeringens förslag: En gymnasieutbildning på ett nationellt program syftar till en gymnasieexamen. som yrkesexamen eller högskoleförberedande examen. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som yttrat sig om för- slaget tillstyrker, däribland Kammarrätten i , , , , , , Internationella programkontoret för utbildningsområdet och Högskole- Bland dem som instämmer märks också Lunds, , Stock- holms, , och , tekniska hög- skola, och . också sitt stöd till förslaget, såsom , , , , och kommuner. att den föreslagna examen med tydliga examensmål bättre än ger information till både avnämare och elever om utbildningens innehåll och Elevråds ser mycket positivt på förslaget och menar att de krav som ställs är rimliga. är positivt liksom flera av de branscher som yttrat sig, t.ex. Elbranschens centrala yrkesnämnd, Enligt en examen för att den genomgångna utbildningen håller hög kvalitet. påpekar att examen är mycket välkommen för de studenter som önskar studera i ett annat land än . ställer sig bakom förslaget, bl.a. då det bidrar till ökad tydlighet () är skeptiskt till att återinföra gymnasieexamen, därför att förslaget kan leda till enkelriktade examensformer till exempel slutprov. SFS påpekar dock att förslaget kan klarlägga varje utbildnings programmål och därmed bidra till en tydligare struktur och kan öka motivationen för eleverna. Skälen för regeringens förslag: Syftet med en gymnasieexamen är att befästa och förstärka kvaliteten i svensk gymnasieutbildning. gymnasieexamina som föreslås ges ökade förutsättningar för målstyrning på nationell nivå och ett tydligt resultatmått införs, vilket även Stats- Därigenom ökar den nationella likvärdigheten, vilket leder till en högre kvalitet på gymnasieutbildningen. skolutveckling instämmer i att en gymnasieexamen ger möjlighet att utvärdera gymnasieskolan som system då examen kan användas som Införandet av en gymnasieexamen ger också en ökad tydlighet gent- emot andra länder. har fram till nu varit ett undantag i EU. flesta europeiska länder har någon form av examen på gymnasial nivå. Internationella programkontoret för utbildningsområdet välkomnar regeringens förslag, eftersom detta innebär att ansluter sig till en tradition som finns i de flesta europeiska länder. Förslaget innebär två typer av gymnasieexamen. program leder till yrkesexamen och studier på högskoleförberedande program leder till högskoleförberedande examen. skillnad från utredaren att huvuddelen av examenskraven ska lagfästas, eftersom examen har en sådan dignitet och betydelse för elevens rätts- säkerhet att kraven bör framgå av lag. Regeringens förslag: För elever som har betyg från ett nationellt yrkesprogram som omfattar minst 2 500 gymnasiepoäng ska yrkes- examen utfärdas om eleven har godkända betyg som omfattar minst 2 250 gymnasiepoäng. I de godkända betygen måste det ingå en eller flera kurser, som framgår av förordning, i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik om sammanlagt 100 gymnasie- poäng i varje ämne, och gymnasiearbetet. Därutöver ska de andra kurser som framgår av förordning för respektive yrkesprogram ingå i de godkända betygen. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Ut- redaren föreslår dock att kraven för yrkesexamen ska anges i förordning. Remissinstanserna: menar att en yrkesexamen gör det enklare för de personer som vill söka arbete utomlands och åberopa sina yrkeskvalifikationer enligt det s.k. yrkeskvalifikationsdirektivet. anser att förslaget om yrkesexamen är bra. Hantverkarnas riksorganisations service AB (Hantverkarna) finns det branscher där kraven ligger på innan yrkesbevis kan utfärdas. Branschernas och yrkenas varierande krav på utbildning utgör enligt Hantverkarna ett hinder för att utlova en yrkesexamen som automatiskt medför anställningsbarhet. Hantverkarna konstaterar vidare att omfattningen av yrkesbevisen gesäll- och mästarbrev i är försvinnande liten jämfört med t.ex. , och . En av anledningarna är enligt Hantverkarna att dessa bevis inte varit kopplade till utbildning. En struktur med en yrkesexamen som avslutning på yrkesutbildningen både på gymnasiet och i en framtida yrkeshögskola välkomnas därför av Hantverkarna. anser att det är bra med en yrkesexamen, då den ökar tydligheten om vad som krävs för både elever och avnämare och möjliggör ett ökat inflytande för arbetslivet. Detsamma anför Skogs- brukets yrkesnämnd. frisörföretagare ser gärna en yrkesexamen inom gymnasieskolan där lokalt utsedda examinatorer kan hjälpa till. Teknikföretagen tillstyrker yrkesexamen liksom för hotell och restauranger. anser att kvalitetshöj- ningen i form av två särskilt definierade examina är attraktiv; inte minst yrkesexamen varigenom yrkeskunnandet ges ett erkännande. Skälen för regeringens förslag: Yrkesutbildningen i behöver stärkas. Kvaliteten i utbildningen måste öka och utbildningen måste leda till att fler ungdomar etablerar sig på arbetsmarknaden. Genom att införa en yrkesexamen ökar tydligheten i vad utbildningen ska leda till och vilka krav som ställs. Genom de nationella och lokala programråd som ska finnas och som regeringen beskrivit i avsnitt 5, ges avnämare ett ökat inflytande över utbildningen. Det handlar t.ex. om inflytande över de examensmål som ska styra utbildningen i ett helhetsperspektiv (se avsnitt 11.5) samt om att bistå i arbetet med att ta fram lämp- liga uppgifter för gymnasiearbetet. Det kan också handla om att ge råd om lämpliga medbedömare av gymnasiearbetet. lämnar alltför många elever gymnasieskolans yrkesförberedande program utan fullständig utbildning. Det handlar om elever som inte får ett slutbetyg, därför att de inte fått betyg i samtliga kurser även om de genomfört huvuddelen av utbildningen. Det kvalitetsmått som har använts har handlat om andelen elever som fått ett slutbetyg och som uppfyller kraven för grundläggande behörighet till högskolan. Att eleven uppfyllt de krav som ställs i arbetslivet har varit mindre viktigt. Regeringen anser att yrkesexamen inte ska utformas som en kopia av examen från högskoleförberedande program med högskolestudier som Kraven för yrkesexamen ska formuleras i samverkan med arbets- Att en elev har fått bevis om yrkesexamen ska vara en garanti för att eleven har en gedigen grundläggande yrkesutbildning på en erkänd Därigenom ökar även elevernas motivation för att genomföra och fullfölja utbildningen med goda resultat. Fokus ska vara på elevens För yrkesexamen ska enligt regeringens förslag krävas att eleven har genomfört, dvs. har betyg från, ett fullständigt nationellt yrkesprogram, 2 500 gymnasiepoäng. Minst 2 250 poäng av dem ska vara godkända. Kunskaper i svenska, engelska och matematik är av stor betydelse för såväl yrkeslivet som för eleven som samhällsmedborgare. första kursen i dessa ämnen ingå bland de kurser som ska vara godkända Dessutom bör i förordning anges vilka ytterligare kurser som ska vara godkända för respektive program. gymnasiearbetet måste ingå i de godkända betygen. För varje yrkesprogram bör det således enligt regeringens bedömning anges vilka ämnen och kurser som bör vara godkända för att garantera elevens kunnande inom yrkesområdet efter avslutad utbildning. organisationer och andra avnämare bör medverka i arbetet med att ta fram kurser som absolut bör ingå i en examen och vara godkända. glädjande att så många branscher i sina remissvar ställt sig positiva till Regeringen avser att ge i uppdrag att efter samråd med de nationella programråden för respektive yrkesprogram lämna förslag till reglering av examenskraven för respektive yrkesprogram. För grundläggande behörighet kommer enligt regeringens bedömning att behövas godkända betyg i ämnena svenska eller svenska som andra- språk, engelska och matematik i den omfattning som krävs för högskole- förberedande examen (se avsnitt 11.3, 11.4 och 17.3). avsnitt 7.3 ska det även finnas möjlighet att läsa kurser som krävs för särskild behörighet på vissa program. Elever på yrkesprogram som läst behörighetsgivande kurser kommer därmed också att vara förberedda för fortsatta studier inom högskolan. Även kommer att vara ett alternativ för många elever med yrkesexamen. 11.3 Krav för högskoleförberedande examen Regeringens förslag: För elever som har betyg från ett nationellt hög- skoleförberedande program som omfattar minst 2 500 gymnasiepoäng ska högskoleförberedande examen utfärdas om eleven har godkända betyg om minst 2 250 gymnasiepoäng. I de godkända betygen måste det ingå en eller flera kurser i svenska eller svenska som andraspråk om sammanlagt 300 gymnasiepoäng, engelska om sammanlagt 200 gymnasiepoäng, matematik om sammanlagt 100 gymnasiepoäng, och gymnasiearbetet. Det framgår av förordning vilka kurser i de ämnen som anges ovan som ska vara godkända. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Ut- redaren föreslår dock att kraven för högskoleförberedande examen ska anges i förordning. Utredaren föreslår dessutom att för varje program ska anges vilka karaktärsämnen som ska vara godkända. Remissinstanserna: konstaterar att de krav som uppställs för examen från högskoleförberedande program inte är fullstän- diga. är dock positivt till att ska få i uppdrag att fastställa vilken nivå i matematik som ska gälla och vilka karaktärsämnen som ska ingå i respektive program samt avgöra vilken nivå för godkänt som ska krävas. tillstyrker de övriga krav som föreslås avseende poängnivåer och krav på godkänt i svenska, svenska som andraspråk, engelska och matematik. tillstyrker förslaget i sin helhet. Även Teknikföretagen tillstyrker förslaget. Verket för högskoleservice tillstyrker förslaget att examen från högskoleförberedande program alltid ska ge grundläggande behörighet till högskoleutbildning. Skälen för regeringens förslag: Examen från högskoleförberedande program ska borga för att eleven är väl förberedd för fortsatta studier vid universitet och högskolor. Det är därför naturligt att examen från dessa program motsvarar kraven för grundläggande högskolebehörighet. Redan i propositionen Vägar till högskolan för kunskap och kvalitet (prop. 2006/07:107) konstaterade regeringen att studenter som inte har god- kända betyg på kärnämneskurserna i svenska eller svenska som andra- språk, engelska och matematik avlägger färre högskolepoäng än de studenter som har fått godkända betyg i nämnda ämnen. Goda kunskaper i dessa ämnen är centrala för att en student ska kunna till- godogöra sig högskoleutbildning. Högre utbildning förutsätter bl.a. att studenten på ett självständigt och aktivt sätt kan tillgodogöra sig och förstå akademisk litteratur på såväl svenska som engelska och omsätta kunskaperna i praktiskt och teoretiskt handlande. Kraven för grundläggande behörighet har skärpts så att godkända betyg i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik krävs från . Utredaren konstaterar att en omfattning av 200 poäng i engelska är rimlig med tanke på högskolans internationalisering och användningen av engelsk kurslitteratur och föreslår detta som krav för högskoleförbere- dande examen. Vidare bör förkunskaperna i svenska förbättras främst när det gäller formellt skrivande och förmågan att läsa större mängder text. Därför föreslås att godkända betyg i ämnet svenska i en omfattning av 300 poäng ska krävas för högskoleförberedande examen. I matematik ska krävas en omfattning av 100 poäng. Regeringen delar denna bedömning. Regeringen kommer att meddela föreskrifter om vilka kurser i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik som ska krävas. Utredaren föreslår vidare att det för examen från högskoleförberedande program ska krävas lägst betyget Godkänt i ett antal karaktärsämnes- kurser som är programspecifika. Regeringen anser dock att utredarens förslag i denna del inte bör genomföras av följande skäl. De ungdomar som söker sig till högskoleförberedande program har vanligen som mål att studera vidare efter genomförd gymnasieutbildning. Valet av hög- skoleutbildning görs dock oftast senare i livet. Det är därför viktigt att inte skapa inlåsningseffekter eller återvändsgränder. bör därför inte ställas högre än vad som krävs för grundläggande behö- Utredarens förslag får till effekt att en elev som uppfyller kraven för grundläggande behörighet enligt ovan, nämligen minst 2 250 god- kända poäng med de krav som anges i regeringens förslag, ändå inte skulle uppfylla kraven för examen om godkänt betyg saknades i en eller flera av de programspecifika kurser som skulle krävas enligt utredarens För att få examen och bli grundläggande behörig måste då just den kursen kompletteras med längre studietid som följd. skulle också riskera att utestängas från all högskoleutbildning, även sådan han eller hon i övrigt skulle vara väl förberedd för och där just den specifika kursen inte är ett förkunskapskrav, om kompletteringen inte resulterade i ett godkänt betyg. Regeringen finner det inte rimligt att förlänga studietiden eller riskera att elever inte vågar söka krävande gymnasieutbildningar om kraven på godkänt betyg i specifika kurser utgjorde tilläggskrav för examen från Regeringen delar därför inte Lunds universitets uppfatt- ning i denna fråga. De särskilda behörighetskraven eller områdeskraven som ställs för vissa högskoleutbildningar garanterar även att de studenter som har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen Sådana kurser som krävs för särskild behörighet till relevanta hög- skoleutbildningar bör ingå bland de kurser som är obligatoriska på respektive program eller vara valbara som programfördjupning eller som Även meritkurser, dvs. sådana kurser som har ett extra meritvärde vid urval till högskoleutbildning med betyg som urvalsgrund, bör ingå bland sådana kurser som erbjuds som programfördjupning och 11.4 Examen och grundläggande högskolebehörighet Regeringen föreslår att kraven för grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå skärps (se avsnitt 17.3). Examen från högskoleförberedande program ska ge grundläggande behö- righet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Elever med examen från yrkesprogram som läst in de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för högskoleförberedande examen ska också anses ha grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Verket för högskole- service ställer sig bakom utredarens förslag. Som redovisas i avsnitt 7.2 ska elever på yrkesprogram ha rätt att som individuellt val läsa de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för grundläggande högskolebehörighet. Kurserna ska också kunna läsas som utökat program. De överväganden som gjorts vad gäller rätten till utökad undervisningstid redovisas i avsnitt 14.4. Vidare bör elever med yrkesexamen men som saknar en eller flera av de kurser som nämnts ovan, erbjudas möjlighet att få läsa dessa i gymnasial vuxenutbildning. Detta behandlas i avsnitt 16. Regeringens förslag: För varje nationellt program ska det finnas examensmål som innehåller mål för programmet. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: och är positiva till förslaget. konstaterar att den föreslagna examen med tydliga examensmål bättre än ger information till elever och avnämare om utbildningens innehåll och resultat. () ser positivt på fastställandet av examensmål från regeringen. BO anser att det därigenom finns incitament för en likvärdig utbildning med god kvalitet oavsett utbildningsort och skola. Även (utbildningsvetenskapliga fakulteten) framför liknande synpunkter. välkomnar förslaget om införande av examens- mål. ser det som en kvalitetshöjning ur arbetsgivar- perspektiv att examensmålen ska tas fram i samverkan med avnämarna. anser att det kommer att bli svårt att ha samma examensmål och examensuppgifter för alla elever på ett brett program med många utgångar. Om examen ska ge gymnasieskolans avnämare i arbetsliv och högskola ökat inflytande krävs examensmål och uppgifter kopplade till inriktningar och även mål som förbereder för arbetslivet. , som tillstyrker förslaget, anser att det är av största vikt att examensmålen och examenskraven gäller lika för alla gymnasie- skolor med det aktuella programmet, oavsett huvudman. i delar utredarens synpunkter på exami- nation men framför att utredarens förslag till hur examensmålen ska tas fram är en byråkratisk och ologisk ordning. anser att det är av stor vikt att examensmålen och examenskraven för varje enskilt program skrivs på ett tydligt sätt, så att inte enbart de professio- nella lärarna har möjlighet att sätta sig in i dem. Skälen för regeringens förslag: Utbildningen i gymnasieskolan ska leda till en examen. Examensmålen ska, som namnet anger, ligga till grund för planeringen av utbildningen och undervisningen från elevens första dag på programmet. kan gymnasieutbildningen upplevas som alltför fragmentiserad. Det stora smörgåsbord av utbildningsvägar som erbjuds eleverna och det stora kursutbud som, åtminstone i teorin, finns att välja på, leder till oöverskådlighet. Det kan vara svårt för kommande arbetsgivare och andra avnämare att förstå vad utbildningen kvalificerar för. Examensmålen ska styra utbildningen och gymnasiearbetets utform- ning och innehåll. Därför måste även inriktningar, yrkesutgångar och särskilda varianter på programmen kunna kopplas till examensmålen. Målen ska vara så tydliga att de kan förstås av elever och föräldrar, arbetsgivare och andra avnämare. Examensmålen måste dock medge viss flexibilitet inom programfördjupningen och vid utformningen av de sär- skilda varianter som efter Statens skolverks godkännande ska få anordnas. Dessa särskilda varianter beskrivs i avsnitt 8. Regeringen avser att i det kommande reformuppdraget till ge verket i uppdrag att tillsammans med branscher och avnämare utforma förslag till Examensmålen beslutas av regeringen i förordning. Förslaget om gymnasiearbetets omfattning behandlas i avsnitt 7.4. Regeringens bedömning: Gymnasiearbetet bör betygssättas med god- känt betyg respektive inte godkänt betyg. Den närmare regleringen av betygssättningen och bedömningen av gymnasiearbetet kommer att finnas i förordning. Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens be- Utredaren har föreslagit benämningen examensuppgift. Remissinstanserna: anser att utredarens förslag om att det för examensuppgiften finns de två betygsstegen Godkänt och Icke godkänt är högst rimligt. Tekniska högskolan (KTH) ifråga- sätter om man kan formulera en examensuppgift på rimlig nivå som täcker hela programmets mål. KTH anser att dagens projektarbete ställer krav som är rimligare och att projektarbetet i sin nuvarande utformning skulle kunna utgöra examensuppgiften. dagens projektarbete är ett bättre alternativ. förbundet anser att det är viktigt att examensuppgiften på yrkespro- grammen är praktisk, svarar mot karaktärsämnena och visar på elevernas (), som är skep- tiska till att examen införs, anför att det kan finnas en risk för att examensuppgifterna baseras på kraven inom den högre utbildningen och därför inte blir en bedömning av den kompetens som eleverna ska uppnå SFS befarar att det kan bidra till att avskräcka från högskolestudier i stället för att uppmuntra till vidare studier. Skälen för regeringens bedömning: Gymnasiearbetet ska relatera till examensmålen och vara ett kvitto på att eleven är väl förberedd för kommande högskolestudier respektive det yrkesområde som programmet Därför blir det naturligt att gymnasiearbetet genomförs i slutet av utbildningen. På yrkesprogrammen bör gymnasiearbetet pröva elevernas förmåga att utföra vanligt förekommande arbetsuppgifter inom yrkesområdet och visa att eleverna har kunskaper som motsvarar branschens krav för anställning. Uppgifter för gymnasiearbetet bör så långt möjligt tas fram i sam- verkan med avnämarna. För yrkesprogrammens del kan det ske inom såväl de lokala som nationella programråden. gymnasial yrkesutbildning inte bara ska förbereda för anställning utan även stimulera till eget företagande. att det inom hantverksområdet finns yrken där merparten av utövarna är På vissa program kan det därför vara lämpligt att pröva elevernas yrkeskunnande i företagsliknande arbetsformer. KTH pekar på svårigheten att utforma examensuppgiften så att svårighetsnivån blir rimlig och ställer frågan om det är möjligt att en examensuppgift kan sammanfatta ett helt program. Regeringen anser att detta är en befogad invändning. Benämningen examensuppgift bör därför ändras till gymnasiearbete för att bättre motsvara gymnasiearbetets funk- tion. Genom att gymnasiearbetet är kopplat till examensmålen förstärks den holistiska synen på utbildningens innehåll, där samtliga kurser som ingår i utbildningen ska bidra till att den leder till de kunskaper och kompetenser som uttrycks i examensmålen. Däremot ska inte gymnasie- arbetet ha karaktären av examensprov av den art som förekommer i vissa andra europeiska länder. Därmed finns inte behov av en graderad betygs- sättning och inte heller av betygskriterier. Utredaren föreslår inte heller sådana. Regeringen har samma uppfattning. Det är hela utbildningens innehåll som sammantaget spelar roll för att en elev ska få gymnasie- examen. Det avspeglas också i de krav för gymnasieexamen som föreslås i avsnitten 11.23. För gymnasiearbetet bör eleven ha en handledare med god kompetens inom det aktuella ämnesområdet. Det projektarbete som ingår i dagens gymnasieutbildning bedöms av läraren i samråd med en medbedömare. Även i bedömningen av gymnasiearbetet bör en medbedömare med- verka. Bedömningen och betygssättningen av gymnasiearbetet kommer att regleras i förordning. Den viktigaste resursen för goda resultat i gymnasieskolan är lärarna. Frågan om vilken utbildning och vilka erfarenheter lärare i övrigt ska ha för att utföra olika uppgifter har varit föremål för flera olika utredningar.