prop · GX0377 · 2009-12-21 00:00:00 — 2.medborgare i , annan EES-stat eller , 3.en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting, 4.en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning), 5.en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skydds- behövande eller har förklarats vara alternativt skyddsbehövande, eller 6.en utlänning som har permanent uppehållstillstånd och som har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Paragrafen, som är ny, innehåller en uppräkning av anknytningspersoner som ska undantas från försörjningskravet enligt 3 b §. finns i avsnitten 6.2.1-6.2.5. Om undantagsbestämmelsen är tillämplig kan den sökande beviljas uppehållstillstånd enligt 3 eller 3 a § utan att försörjningskravet är För anhöriga till de anknytningspersoner som ska undantas från försörjningskravet ändras således inte förutsättningarna för att beviljas uppehållstillstånd i förhållande till nu gällande regler. Enligt första punkten undantas barn som är anknytningspersoner från Med barn avses enligt 1 kap. 2 § personer som är Det är förhållandena vid prövningstillfället som är avgörande vid bedömningen av frågan om uppehållstillstånd på grund av anknytning ska beviljas (jfr MIG 2007:5). endast gälla om anknytningspersonen är när en ansökan om Enligt andra punkten undantas svenska medborgare samt medborgare i annan EES-stat och från försörjningskravet. att försörjningskravet endast gäller om anknytningspersonen är tredje- landsmedborgare eller statslös. Enligt tredje punkten undantas personer som har beviljats uppehållstillstånd som flykting från försörjningskravet. för personer som har förklarats vara flykting enligt 4 kap. 3 §. avses med flykting framgår av 4 kap. 1 §. följer att försörjningskravet inte ska gälla om en anknytningsperson har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 1989 års utlänningslag på grund av att han eller hon känt välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet. beviljas enligt utlänningslag uppehållstillstånd som flyktingar. Enligt fjärde punkten undantas s.k. kvotflyktingar, dvs. utlänningar som har tagit emot inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidare- bosättning). Sådana utlänningar har beviljats uppehållstillstånd med stöd av 2 §. Av femte punkten framgår att försörjningskravet inte ska gälla om anknytningspersonen har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande eller har förklarats vara alternativt skyddsbehövande. Alla som är alternativt skyddsbehövande enligt skyddsgrundsdirektivet kommer därmed att undantas från försörjningskravet. Däremot undantas inte sådana skyddsbehövande som inte omfattas av direktivet. Av de föreslagna övergångsbestämmelserna följer dock att de skyddsbehövande som enligt äldre lagstiftning beviljats skydd på grund av att han eller hon känt välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr eller har beviljats uppehållstillstånd på grund av yttre eller inre väpnad konflikt ska undantas från försörjningskravet. I sjätte punkten föreskrivs en yttersta gräns för försörjningskravet. Enligt denna punkt undantas en utlänning om han eller hon har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Av ordet minst som lagts till efter påpekande av Lagrådet tydliggörs att undantaget också är tillämpligt om utlänningens vistelsetid i överstiger . Om utlänningen befann sig i när permanent uppehållstillstånd beviljades räknas vistelsetiden från det datum då det permanenta uppehållstillståndet meddelades. Om utlänningen däremot befann sig utomlands när han eller hon beviljades permanent uppehållstillstånd räknas tidsfristen från det datum då utlänningen anses ha påbörjat sin vistelse i . Vid beräkning av fyraårsfristen ska även tid under vilken en utlänning haft tidsbegränsat uppehållstillstånd för bosättning medräknas. Detta innebär att personer som beviljats permanent uppehållstillstånd efter uppskjuten invandringsprövning behandlas på motsvarande sätt som personer som direkt beviljats ett permanent uppehållstillstånd. På samma sätt som i 7 kap. 3 § tredje stycket och 8 kap. 12 § innebär vistelsekravet inte att anknytnings- personen inte får ha lämnat . Undantaget är tillämpligt trots kortare avbrott i vistelsen i samband med t.ex. semester eller besök i ett annat land. Däremot kan undantag från försörjningskravet inte göras om anknytningspersonen vistats i ett annat land för längre tids studier eller arbete. Vid tillämpning av undantagsbestämmelserna i punkterna 1-6 är det ofta avgörande på vilken grund anknytningspersonens uppehållstillstånd beviljats. I oklara fall bör beslutet om uppehållstillstånd tolkas till den sökandes förmån. 3 d § Kraven i 3 b § gäller inte om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Kraven i 3 b § gäller inte heller om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. Paragrafen, som är ny, anger undantag från försörjningskravet i vissa situationer när sökanden är ett barn eller dess förälder. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.6. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 2009/10:77 Försörjningskravet ska inte gälla om sökanden är ett barn under förutsättning att den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Försörjningskravet ska inte heller gälla i de situationer då barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. 3 e § Utöver vad som följer av 3 c och 3 d §§ får undantag från kraven i 3 b § medges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl. Paragrafen, som är ny, ger möjlighet att helt eller delvis medge undantag från försörjningskravet. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.7. Enligt paragrafen som har utformats i enlighet med Lagrådets för- slag får undantag från försörjningskravet medges om det finns särskilda skäl. Omständigheter som hänför sig till såväl anknytningspersonen som till sökanden kan beaktas vid tillämpningen. Det kan finnas särskilda skäl att medge undantag från kraven i 3 b § med hänsyn till anknytnings- personen, t.ex. för att han eller hon är arbetsoförmögen på grund av sjukdom som inte endast är tillfällig eller på grund av annan varaktig fysisk eller psykisk funktionsnedsättning. I de fall en anknytningsperson är delvis arbetsoförmögen kan det finnas skäl att delvis efterge försörjningskravet. 27 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försörjningsförmåga och bostad av tillräcklig storlek och standard enligt 3 b §. Paragrafen, som är ny, innehåller ett bemyndigande att meddela vissa föreskrifter om försörjningskravet. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Enligt paragrafen får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter som preciserar kraven på att försörja sig respektive ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 5 kap. 3 c § 3 ska även gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 3 utlänningslagen (1989:529). 3.Bestämmelsen i 5 kap. 3 c § 5 ska även gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 3 kap. 3 § första stycket 2 utlänningslagen (1989:529). Detsamma ska gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 utlänningslagen (2005:716) i dess lydelse före . Övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 10. Andra punkten innebär att försörjningskravet inte gäller om anknytningspersonen har beviljats uppehållstillstånd som skydds- behövande i övrigt enligt utlänningslag på grund av att han eller hon känt välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet. Dessa personer beviljas uppehållstillstånd som flyktingar enligt utlänningslag. Tredje punkten innebär att försörjningskravet inte gäller om en anknytningsperson har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt utlänningslag eller utlänningslag i dess lydelse före genomförandet av skyddsgrundsdirektivet på grund av att han eller hon känt välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt. Dessa personer beviljas uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande enligt utlänningslag i dess lydelse efter genomförandet av skyddsgrundsdirektivet. Sammanfattning av betänkandet Försörjningskrav vid anhöriginvandring (SOU 2008:114) Utredningen föreslår att ett försörjningskrav införs som villkor för anhöriginvandring. Kravet innebär att anknytningspersonen, dvs. den person som redan finns i , ska ha inkomster som är tillräckliga för att klara den egna försörjningen samt förfoga över en lämplig bostad för sig och för de familjemedlemmar som vill bosätta sig i . är ett invandringsland. De flesta som beviljas uppehålls- tillstånd i har invandrat som anhöriga. Den höga nettoinvand- ringen gynnar ett litet land som , men ställer även krav såväl på enskilda som på samhället att integrationen av nyanlända är god och skyndsam. Det finns uppenbara fördelar med att anhöriginvandringen är planerad på det sättet att det finns bostad och arbete när den anhörige anländer till landet. Den oplanerade anhöriginvandringen innebär stora påfrestningar för såväl samhälle som enskilda, i synnerhet för barn. Enligt uppgifter från , och har många nyanlända en mycket problematisk bostadssituation, vilket särskilt drabbar barnen. Många asylsökande och andra nyanlända väljer att bosätta sig i en kommun där de har ett socialt nätverk. Många bor inneboende hos släktingar eller vänner eller hyr bostad genom osäkra upplåtelseformer som medför att de kan tvingas byta bostad ofta och med kort varsel. Särskilt akut blir bostadssituationen i samband med att anhöriga familjemedlemmar anländer till landet. Många nyanlända barnfamiljer tvingas leva trångbott. Trångboddheten drabbar inte bara de nyanlända utan även de värdfamiljer som upplåter sin bostad för dem. Den otrygga bostadssituationen medför särskilda problem för barnen. Boendesegregationen försvårar även de nyanländas arbetsmarknads- etablering. Syftet med att införa ett försörjningskrav som villkor för anhörig- invandring är att främja integrationen, både för anknytningspersonen och för den anhörige. Försörjningskravet syftar till att skapa drivkrafter för arbete och egenförsörjning. Utredningen betvivlar inte att de allra flesta nyanlända önskar börja arbeta efter att de anlänt till landet. De nyanländas bostadssituation och boendesegregationen försvårar dock många nyanländas möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Försörjningskravet syftar till att skapa incitament för nyanlända att bosätta sig i kommuner där möjligheterna att erhålla arbete och egen bostad är goda. Genom försörjningskravet säkerställs att nyanlända familjemedlemmar får ett ordnat, tryggt boende direkt vid ankomsten till landet. De nyanlända familjemedlemmarna kommer även till en här i landet boende person som integrerats i samhället på så sätt att han eller hon har egen bostad och ett arbete, vilket förenklar de nyan- lända familjemedlemmarnas egen integration. Utgångspunkten för utredningens förslag är, förutom utrednings- direktiven, direktiv /86/EG om rätt till familjeåterförening, det s.k. familjeåterföreningsdirektivet, enligt vilket EU-länderna bl.a. får ställa krav på stabila och regelbundna försörjningsmedel samt lämplig bostad som villkor för anhöriginvandring. har infört någon form av försörjningskrav som villkor för anhörigin- vandring. Eftersom syftet med försörjningskravet är att främja integrationen genom att öka incitamenten för arbete, egenförsörjning och för att flytta till kommuner med goda förutsättningar att få arbete och egen bostad, är utgångspunkten att så många som möjligt ska omfattas av försörjnings- kravet. Som huvudregel ska försörjningskravet omfatta samtliga som kan ansöka om uppehållstillstånd på grund av anknytning till person, bl.a. make, sambo och barn. Vidare ska som huvudregel samtliga som kan vara anknytningspersoner enligt 5 kap. 3 eller 3 a § UtlL omfattas av försörjningskravet. Från denna huvudregel görs dock ett flertal undantag. Ett generellt undantag görs för anhöriga som ansöker om uppe- hållstillstånd på grund av anknytning till en person som har vistats i med permanent uppehållstillstånd . Detta innebär att det införs en yttersta tidsgräns för när uppehållstillstånd kan beviljas anhö- riga utan hänsyn till försörjningskravet. I enlighet med utredningens ut- gångspunkter föreslås även att försörjningskravet inte ska gälla som villkor för anhöriginvandring till svenska medborgare. Utredningen anser också att undantag från försörjningskravet ska göras om anknytningspersonen är medborgare i en EU-stat, en EES-stat eller . Detta beror på att det inte finns något reellt intresse av att låta försörjningskravet gälla för medborgare i en EU-stat, en EES-stat eller . Det finns nämligen särskilda regler om uppehållsrätt respektive uppehållstillstånd för dessa medborgare och deras familjemedlemmar, vilka i princip förutsätter att medborgaren är yrkesverksam eller har sin försörjning ordnad på annat sätt. Till detta kommer att det skulle strida mot likabehandlingsprincipen inom EG-rätten att låta olika regler gälla för att anhöriga ska beviljas uppehållstillstånd enligt 5 kap. 3 eller 3 a § UtlL beroende på om anknytning åberopas till en svensk medborgare eller till en medborgare i en annan EU-stat. Undantag från försörjningskravet ska även göras om anknytnings- personen är ett barn. Dessutom ska flyktingar och vissa kategorier av skyddsbehövande i övrigt undantas från försörjningskravet. Utredningen anser att de skyddsbehövande i övrigt som ska undantas är de personer som beviljats uppehållstillstånd på grund av att han eller hon känner välgrundad fruktan för att straffas med döden eller utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt. Enligt familjeåterföreningsdirektivet får ett försörjningskrav som huvudregel inte uppställas som villkor för att make och underåriga barn ska återförenas med en flykting. Genom det s.k. skyddsgrundsdirektivet ska alternativt skyddsbehövande som omfattas av direktivet tillförsäkras vissa rättigheter som liknar de som tillkommer flyktingar. Utredningen anser att de som anses vara skyddsbehövande enligt direktivet ska jämställas med flyktingar även när det gäller frågan om försörjningskrav. Utredningen anser även att det kan finnas situationer då det finns skäl att göra undantag från försörjningskravet. Utredningen föreslår att undantag ska kunna göras om det finns synnerliga skäl. Sådana skäl kan föreligga om anknytningspersonen har en mer långvarigt nedsatt arbetsoförmåga på grund av sjukdom. Synnerliga skäl för att göra undantag från försörjningskravet kan föreligga även av hänsyn till levnadsförhållandena för ett barn som ansöker om uppehållstillstånd enligt 5 kap. 3 eller 3 a §§ UtlL. Utredningen erinrar om att utlännings- lagens bestämmelse om barnets bästa ska beaktas vid denna bedömning. Utgångspunkten är att anknytningspersonen ska anses ha tillräcklig försörjningsförmåga om han eller hon har regelbundna arbetsinkomster av viss varaktighet som motsvarar nivån för förbehållsbeloppet för en ensamstående enligt normerna vid utmätning av lön enligt utsökningsbalken, som uppgår till , samt erforderliga medel som täcker kostnader för eget boende. Anknytningspersonen ska förfoga över en bostad t.ex. genom äganderätt eller hyresrätt. Om anknytningspersonen hyr en bostad ska han eller hon ha ett giltigt första- eller andrahandskontrakt av viss varaktighet. Vid bedömningen av om bostaden är lämplig för anknytningspersonen och för den sökande (familjemedlemmen) ska allmänna råd om ekonomiskt bistånd, avseende normer för skälig bostadsstandard vid byte av bostad, tjäna som utgångspunkt. Försörjningskravet innebär således inte att anknytningspersonen ska försörja sina anhöriga. Det försörjningskrav som utredningen föreslår skiljer sig därmed väsentligt från det försörjningskrav som gäller enligt familjeåterföreningsdirektivet och enligt de försörjningskrav som gäller som villkor för uppehållsrätt respektive uppehållstillstånd för familje- medlemmar till medborgare i en EES-stat och en EU-stat samt för att tredjelandsmedborgare ska beviljas ställning som varaktigt bosatt i . Prövningen av om försörjningskravet är uppfyllt sker endast i samband med prövningen av om ansökan om uppehållstillstånd ska beviljas på grund av anknytning till person enligt 5 kap. 3 eller 3 a § UtlL. Sedan uppehållstillstånd beviljats ska det inte ske någon ytterligare kontroll av om anknytningspersonen uppfyller försörjningskravet. Som redan nämnts syftar försörjningskravet till att öka incitamenten för arbete och egen försörjning. Även om syftet således inte är att öka samhällets intäkter har det visat sig att vinsten för samhället blir stor om försörjningskravet bidrar till att människor går från bidragsberoende till självförsörjning. Reformen är samhällsekonomiskt motiverad (dvs. att intäkterna är högre än kostnaderna) redan om en liten andel av de anknytningspersoner som är helt beroende av ekonomiskt bistånd blir egenförsörjande. Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att det i utlänningslagen (2005:716) ska införas tre nya paragrafer, 5 kap. 3 b, 3 c och 27 §§, av följande lydelse 3 eller 3 a § får beviljas endast om tillräckliga ekonomiska medel för att klara sin försörjning och förfogar över lämplig bostad för sig själv och för utlänningen. Om det finns synnerliga skäl får kraven i första stycket helt eller delvis efterges. Kraven i 3 b § första stycket gäller inte om den person som är en svensk medborgare, är en medborgare i en EES- stat eller i , är ett barn, är en utlänning som har som har vistats i med är en utlänning som har är en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett (vidarebosättning), eller 7. är en utlänning som skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försörj- ningsförmågan och lämplig bostad enligt 3 b §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 5 kap. 3 c § första stycket 7 ska även gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 3 kap. 3 § första stycket 2 i utlänningslagen (1989:529). Följande remissinstanser och organisationer har anmodats att inkomma med remissvar. Remissinstanser vars fullständiga namn satts inom parantes har inte kommit in med något yttrande. 1.Riksdagens ombudsmän () 11.Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam) 15.Lunds universitet () 28.Flyktinggruppernas och asylkommittéernas riksråd (FARR) (Handikappförbundens samorganisation) 31.Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar 33.Samarbetsorgan för etniska organisationer i (SIOS) 38.Sveriges Allmännyttiga Bostadsbolag () 39.Sveriges Kommuner och Landsting Yttrande har dessutom kommit in från . Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att det i utlänningslagen (2005:716) ska införas fyra nya paragrafer, 5 kap. 3 b3 d och 27 §§, av följande lydelse. Uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person enligt 3 eller 3 a § får beviljas endast om den person som utlänningen åberopar anknytning till kan försörja sig och har en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. Kraven i 3 b § gäller inte om den person som utlänningen åbe- ropar anknytning till är 1. ett barn, 2. medborgare i , annan EES-stat eller , 3. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som flykting eller förklarats vara flykting, 4. en utlänning som tagits emot i inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till (vidarebosättning), 5. en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande eller har för- klarats vara alternativt skyddsbehövande, eller 6. en utlänning som har permanent uppehållstillstånd och som har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Kraven i 3 b § gäller inte heller om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning undantag gäller även om barnets Om det finns särskilda skäl får undantag från kraven i 3 b § medges helt eller delvis. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om försörj- ningsförmåga och bostad av till- räcklig storlek och standard enligt 3 b §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelsen i 5 kap. 3 c § 3 ska även gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 3 utlänningslagen (1989:529). 3.Bestämmelsen i 5 kap. 3 c § 5 ska även gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 3 kap. 3 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 3 kap. 3 § första stycket 2 utlänningslagen (1989:529). Detsamma ska gälla en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § första stycket 1 eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt enligt 4 kap. 2 § första stycket 2 utlänningslagen (2005:716) i dess lydelse före den DD MM 2010. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet , regeringsrådet och justitierådet . Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga och kanslirådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I remissen uppställs ett försörjningskrav som villkor för att uppehållstillstånd ska beviljas en utlänning på grund av anknytning till en person i . Kravet avser anknytningspersonen och innebär att denna ska kunna försörja sig och ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. Från kravet ska dock finnas en rad undantag i lagen. Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen 5 kap. 3 c § I första stycket punkten 6 bör ordet minst läggas till framför orden så att hela uttrycket blir . Vidare bör första och andra styckena delas upp i två paragrafer, eftersom första stycket avser anknytningspersonen och andra stycket sökanden. Andra stycket skulle då bilda en ny 3 d §, medan nuvarande 3 d § skulle få beteckningen 3 e §. I den nya 3 d § skulle tydligare kunna anges vilken sökande som avses i andra meningen. Hela 3 d § borde kunna ges följande lydelse: Kraven i 3 b § gäller inte om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Kraven i 3 b § gäller inte heller om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. 5 kap. 3 d § I paragrafen ges en möjlighet att medge undantag från kraven enligt 3 b §. Undantag från kraven i 3 b § regleras också i 3 c §. Detta bör framgå av paragrafens ordalydelse. Mot bakgrund av vad Lagrådet anfört under 5 kap. 3 c § kan paragrafen, som föreslås få beteckningen 3 e §, ges följande lydelse: Utöver vad som följer av 3 c § och 3 d § får undantag från kraven i 3 b § medges helt eller delvis, om det finns särskilda skäl. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde