prop · GX0317 · 2009-10-08 00:00:00 — skatteavtal beträffande inkomst och förmögenhet (modellavtalet) och, vad gäller fasta driftställen, även artikel 7 i modellavtalet. rätt återfinns samma princip i den s.k. korrigeringsregeln i 14 kap. 19 § inkomstskattelagen (1999:1229). Se vidare avsnitt 4.1.1. Bedömningen av vad som kan accepteras som ett armlängdsmässigt pris är i många fall komplicerad och ger utrymme för olika uppfattningar. I de fall som skatteförvaltningen i någon av de berörda staterna ifråga- sätter företagets bedömning och höjer taxeringen uppkommer inter- nationell ekonomisk dubbelbeskattning (beskattning av samma inkomst hos olika personer), vilken måste lösas genom interna rättsprocesser och/eller med stöd av skatteavtalen. Sådana processer tar ofta och är komplexa. Mot denna bakgrund menar regeringen att möjligheten att genom ett prissättningsbesked i förväg få prövat om de berörda staterna kan acceptera att de principer och metoder som företaget avser att använda för att prissätta en transaktion ger ett armlängdsmässigt resultat i det aktuella fallet är ett viktigt komplement till möjligheterna att i efterhand få dubbelbeskattning undanröjd. Ett sådant förfarande har också efterfrågats av näringslivet. I riktlinjer uttalas att prissättningsbesked faller in under bestämmelserna om förfarandet vid ömsesidig överenskommelse i artikel 25 i modellavtalet (se vidare avsnitt 4.2.2). Regeringen delar uppfatt- ningen att en ömsesidig överenskommelse avseende prissättningsbesked kan ingås med stöd av bestämmelser motsvarande artikel 25 i modell- avtalet. har skatteavtal med ett stort antal stater vilka innehåller sådana bestämmelser. Redan med dagens regelsystem är det således möjligt att i förhållande till ett stort antal stater ingå en ömsesidig överenskommelse och att därefter lämna ett prissättningsbesked. Det är också med stöd av dessa bestämmelser som regeringen beslutat om redan utfärdade prissättningsbesked, se vidare under avsnitt 4.1.2. I och med att systemet med prissättningsbesked inte är reglerat på annat sätt än genom skatteavtalen är det i och för sig mycket flexibelt. Systemet är dock förenat med stor osäkerhet om vad som gäller i fråga om t.ex. , näringsidkarens respektive domstolarnas bunden- het av ett sådant prissättningsbesked och möjligheten att ändra en taxering till följd av ett prissättningsbesked. Det råder också osäkerhet om följderna av att i ett prissättningsbesked uppställda villkor inte efterlevs, t.ex. frågan om näringsidkaren kan eftertaxeras i fall då villkoren inte har följts. Ett syfte med ett system med prissättningsbesked är att skapa större förutsebarhet för de skattskyldiga i komplicerade prissättningsfrågor. För att uppnå detta syfte och få ett väl fungerande system med prissättnings- besked är det lämpligt att regler införs som klart anger ramarna för ett sådant system. De flesta remissinstanser är positiva till att ett särskilt för- farande för prissättningsbesked införs. har som enda remiss- instans avstyrkt genomförande av förslaget. har i stället föreslagit en annan ordning för att lämna prissättningsbesked, se nedan i avsnitt 5.5. Regeringen anser det lämpligt att införa ett nytt förfarande för prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Vad har anfört föranleder enligt regeringens mening inte någon annan bedöm- ning. För att uppnå den önskade effekten av ett förfarande för prissätt- ningsbesked är det viktigt att förfarandet fungerar väl och att företagen anser sig kunna nyttja förfarandet. Av särskild vikt för ett väl fungerande förfarande är att ärendehanteringen är effektiv och ändamålsenlig. Mot den bakgrunden kommer regeringen att från ikraftträdandet göra en uppföljning av hur det nya förfarandet har tillämpats. Regeringens förslag: Regler rörande prissättningsbesked tas in i en ny lag, lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: menar att det bör övervägas om inte prissättningsbesked i stället för på föreslaget sätt ska hanteras inom ramen för förhandsbesked enligt lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor. Fördelen med att använda motsvarande reglering som förhandsbesked är enligt att de skatt- skyldiga erhåller bindande besked. Vidare kommer ansökan att behandlas oberoende av överväganden och därmed mer objektivt. anför vidare att det normala prissättningsbeskedet utgör ett civilrättsligt avtal mellan parterna, dvs. den skattskyldige och i föreliggande förslag. Skälen för regeringens förslag: Avsikten med ett system med prissättningsbesked är att skapa ett komplement till de nuvarande traditionella legala och administrativa mekanismerna för att lösa prissättningsfrågor. Huvudsyftet med ett system med prissättningsbesked är således att tillhandahålla en möjlighet att skapa förutsebarhet och förhindra internationell ekonomisk dubbelbeskattning. Det är därför viktigt att det svenska systemet ges en utformning som gör det möjligt att uppnå dessa mål i förhållande till andra stater som har ett system med prissättningsbesked. En lämplig utgångspunkt är mot denna bakgrund att vid utformningen av förfarandet utgå från riktlinjer på prissättningsområdet och , (COM (2007) 71 final) , om det arbete som utförts inom på detta område. Enligt riktlinjer och är ett prissättningsbesked ett arrangemang där man i förväg fastställer principer och metoder (t.ex. prissättningsmetod, jämförelse- objekt och lämpliga justeringar av dessa samt avgörande antaganden såvitt avser framtida händelser) för att för fastställa skattemässigt godtagbara internpriser inom en företagsgrupp. har föreslagit att förfarandet för förhands- besked i skattefrågor kan användas även för sådana prissättningsbesked som är i fråga. Förhandsbesked enligt lagen om förhandsbesked i skattefrågor lämnas normalt i rättsfrågor och inte i bedömningsfrågor. Ett prissättningsbesked omfattar en prövning av prissättningen av internationella transaktioner. Fråga är därvid om ärenden som regelmässigt innehåller komplicerade bedömningsfrågor. Prövningen av en ansökan om prissättningsbesked förutsätter vidare att förhandlingar sker och en överenskommelse ingås med företrädare för en annan stat. Sådana överenskommelser kan bara ingås av behörig myndighet enligt skatteavtalet, vanligtvis regeringen eller . Handläggningen av en ansökan om prissättnings- besked avviker därmed från vad som gäller för förhandsbesked i skatte- frågor. Enligt regeringens mening kan det mot denna bakgrund inte anses lämpligt att införliva prissättningsbeskeden i förfarandet för förhands- Prop. 2009/10:17 besked i skattefrågor. Vad gäller förhållandet mellan prissättningsbesked och förhandsbesked i skattefrågor så kan det noteras att lagen om förhandsbesked i skatte- frågor är tillämplig t.ex. när det gäller den rättsliga innebörden av den i 14 kap. 19 § inkomstskattelagen (1999:1229) intagna korrigeringsregeln. Teoretiskt sett skulle således en näringsidkare kunna få såväl prissätt- ningsbesked som förhandsbesked i en fråga som berör prissättning mellan företag i intressegemenskap. Eftersom frågor rörande prissättning mellan företag i intressegemenskap, utöver de rent rättsliga frågorna, inrymmer komplicerade bedömningsfrågor lämnas förhandsbesked nor- malt inte enligt lagen om förhandsbesked i skattefrågor i dessa fall. Någon särskild reglering av förhållandet mellan prissättningsbesked och förhandsbesked i skattefrågor är enligt regeringens bedömning inte nöd- vändig. I flertalet stater som har ett system med prissättningsbesked utgör beskedet ett mellan skatteförvaltningen och näringsidkaren upprättat och för båda parter bindande civilrättsligt avtal. Något förfarande enligt vilket ingår civilrättsligt bindande avtal i en skattefråga med en skattskyldig existerar inte i . Regeringen menar att det inte är nödvändigt att införa en sådan ordning för att uppnå den förutsebarhet i prissättningsfrågor som eftersträvas genom införandet av ett system med prissättningsbesked (jfr redogörelsen för det tyska systemet i avsnitt 4.4.9). Regeringen bedömer att den eftersträvade förutsebarheten kan uppnås genom ett förfarande där den handläggande myndigheten lämnar ett prissättningsbesked och det i lag regleras vilka effekter ett sådant besked har. En reglering om prissättningsbesked bör därför ske i form av en lag. Regeringen föreslår att bestämmelser om prissättningsbesked tas in i en ny lag, lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. 5.3Omfattningen av ett prissättningsbesked Regeringens förslag: Prissättningsbesked ska kunna lämnas avseende internationella transaktioner mellan parter som är i ekonomisk intressegemenskap. Möjlighet att lämna prissättningsbesked ska även föreligga vid mellanhavanden mellan ett företag och dess fasta driftställe. Ett prissättningsbesked ska vara tillämpligt när statlig och inkomstskatt ska bestämmas. Promemorians förslag: Promemorians förslag innehåller inte någon bestämmelse som anger för vilka skatter ett prissättningsbesked är tillämpligt. Promemorians förslag överensstämmer i övrigt med regeringens förslag. Remissinstanserna: FAR SRS finner att det är angeläget att prissättningsbesked kan lämnas även inom momsområdet. Från och med årsskiftet 2008 gäller nya momsregler vid under- och överprisöverlåtelse mellan närstående parter och som även gäller vid gränsöverskridande handel. anför att det bör uttryckligen framgå av förslaget att prissättningsbesked också ska kunna omfatta huruvida en tjänst ska prissättas ända ned till noll kronor, dvs. utgöra en aktieägar- kostnad vars värde är noll kronor för dotterbolaget. I klargörande syfte föreslår att en definition av institutet prissättningsbesked tas in i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att prissättnings- besked ska kunna lämnas avseende internationella transaktioner mellan parter som befinner sig i ekonomisk intressegemenskap. Ekonomisk intressegemenskap kan föreligga antingen genom ägande eller genom deltagande i ledning och övervakning, se vidare avsnitt 5.4.3. Ett förfarande för prissättningsbesked kan främst förväntas vara av intresse för bolag som ingår i internationella koncerner eftersom där ofta sker komplicerade och omfattande transaktioner mellan bolagen. Ett behov av prissättningsbesked kan dock finnas även vid transaktioner mellan andra företag som befinner sig i intressegemenskap. Regeringen finner därför inte skäl att utesluta näringsidkare som bedriver närings- verksamhet på annat sätt än i bolagsform från möjligheten att söka prissättningsbesked. Det föreslagna systemet med prissättningsbesked omfattar därför alla näringsidkare. Uttrycket näringsidkare är inte särskilt definierat i inkomstskattelagen (1999:1229, IL) men används i en allmän betydelse för att beskriva både juridiska personer och fysiska personer som bedriver näringsverksamhet (se prop. 1999/2000:2, Del 1, s. 514). I lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner används begreppet näringsidkare i denna allmänna betydelse och omfattar även utländska motsvarigheter till svenska näringsidkare. Användningen av begreppet näringsidkare överensstämmer med användningen av begreppet i bestämmelserna i 14 kap. 19 och 20 §§ IL. Att en utländsk näringsidkare ska vara eller förväntas bli skattskyldig i för att ha rätt att ansöka om prissättningsbesked här i landet framgår av avsnitt 5.6. Enligt regeringens bedömning är det lämpligt att prissättningsbesked kan lämnas inte bara vid internationella transaktioner mellan olika företag i ekonomisk intressegemenskap, utan också vid motsvarande mellanhavanden mellan ett företag och dess eller ett närstående företags fasta driftställen. En bestämmelse av denna innebörd har därför tagits in i 3 § i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transak- tioner. Som angetts i avsnitt 5.2 är ett prissättningsbesked enligt riktlinjer och EU:s rapport ett arrangemang där man i förväg fastställer principer och metoder (t.ex. prissättningsmetod, jämförelseobjekt och lämpliga justeringar av dessa samt avgörande antaganden såvitt avser framtida händelser) för att för fastställa skattemässigt godtagbara internpriser inom en företagsgrupp. Ett prissättningsbesked ingås med stöd av ett skatteavtal. Bestämmelserna i relevant skatteavtal tillsammans med intern lagstiftning utgör en ram för vad ett prissättningsbesked kan omfatta och hur prissättningen ska ske. Detta innebär exempelvis att den s.k. armlängdsprincipen i skatteavtalen (artikel 9 i modellavtal) ska tillämpas. I den mån beskattningsrätten är mer begränsad enligt svensk intern rätt än enligt skatteavtalet är dock den interna rätten avgörande för vad beskedet kan omfatta. Vad avser FAR SRS uppfattning att prissättningsbesked även ska kunna lämnas på momsområdet kan följande konstateras. De prissättnings- besked som avses i den föreslagna lagstiftningen har sin grund i att en överenskommelse ingås mellan de berörda staterna med stöd av bestämmelser i ett skatteavtal. Tillämpliga bestämmelser i skatteavtalen omfattar normalt bara skatt på inkomst och kapital, dvs. Det är mot denna bakgrund inte lämpligt att låta prissättningsbeskeden omfatta frågor om mervärdesskatt. En fråga som ändå bör kunna uppkomma är om ett lämnat prissättningsbesked ska kunna vara tillämpligt och därmed vara bindande för vid fastställande av underlaget för mervärdesskatt. Underlag för mervärdes- skatt bestäms separat från underlaget för inkomstskatt och regleras helt genom de särskilda reglerna i mervärdesskattelagen (1994:200) vilka har sin grund i EG-rätten. Underlag för mervärdesskatt utgörs enligt huvud- regeln av den faktiska ersättningen för varan eller tjänsten. Bara i vissa begränsade situationer har undantag gjorts i syfte att förhindra skatte- undandragande eller skatteflykt. Bedömningen av om en transaktion ska omvärderas enligt mervärdesskattelagen görs därvid delvis mot en annan bakgrund och i ett annat syfte än den bedömning av prissättningen som sker i ett prissättningsbesked. Mot denna bakgrund finner regeringen att ett prissättningsbesked inte bör vara tillämpligt vid bestämmande av underlag för mervärdesskatt. För att förtydliga den avsedda tillämplig- heten av ett prissättningsbesked bör det i lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner anges att prissättningsbeskedet är tillämpligt när statlig och inkomstskatt ska bestämmas. anför att det uttryckligen bör framgå av förslaget att prissättningsbesked också ska kunna omfatta frågan om en tjänst ska prissättas ända ned till noll kronor, dvs. utgöra en aktie- ägarkostnad vars värde är noll kronor för dotterbolaget. Regeringen konstaterar att frågan om koncerninterna tjänster, dvs. tjänster som ett företag inom gruppen utför för ett annat företag inom gruppen, är en relativt vanligt förekommande fråga inom internprissättningsområdet. I riktlinjer för prissättning diskuteras särskilt i vilka fall och hur ersättning ska tas ut för koncerninterna tjänster. Det kan antas att frågor om gränsdragningen mellan sådana tjänster för vilka ersättning ska tas ut och sådana tjänster för vilka ersättning inte ska tas ut, kan ingå som en del av ett ärende som avser prissättning av koncerninterna tjänster. Det torde dock även förekomma att ärenden som bara rör frågan om en koncernintern tjänst ska ersättas har stor betydelse för företaget. Under förutsättning att frågan kan prövas genom att ta fram sådana principer och metoder för prissättning som utgör ett prissättningsbesked och att bestämmelserna i den föreslagna 12 § 1 om att ansökan inte ska avse en fråga av enkel beskaffenhet eller transaktioner av mindre omfattning är uppfyllda, menar regeringen att en inte alltför restriktiv tolkning bör kunna göras av om detta utgör prissättning. Eftersom ett prissättnings- besked förutsätter att en ömsesidig överenskommelse först ingås med den andra staten, se avsnitt 5.9.6, kommer dock bedömningen av om ett prissättningsbesked kan lämnas när ansökan avser frågan om en koncern- intern tjänst ska prissättas eller inte även att bli beroende av den andra statens inställning i frågan. Någon särskild reglering av detta i den föreslagna lagen är därför enligt regeringens mening inte lämplig. har föreslagit att en definition av begreppet Prop. 2009/10:17 prissättningsbesked ska tas in i den föreslagna lagen i klargörande syfte. Av den föreslagna lagen framgår att med prissättningsbesked avses ett besked om framtida prissättning av internationella transaktioner mellan parter som befinner sig i ekonomisk intressegemenskap. Vissa förutsätt- ningar för att prissättningsbesked ska lämnas framgår vidare av lagen, se avsnitt 5.9. Regeringen finner inte att det finns anledning att utöver detta införa en definition av institutet prissättningsbesked. Bestämmelser av nu angiven innebörd har tagits in i 1 och 3 §§ i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Regeringens förslag: Termer och uttryck som används i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transak- tioner ska ha samma betydelse och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:1229, IL), om inget annat anges. De termer och uttryck som används ska också omfatta motsvarande utländska företeelser om det inte anges eller framgår av samman- hanget att bara svenska företeelser avses. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorians förslag innehåller dock inte något klargörande av att termer och uttryck omfattar motsvarande utländska företeelser. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Med hänsyn till att den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner har en nära koppling till bestämmelserna i inkomstskattelagen är det naturligt att termer och uttryck ska ha samma betydelse och tillämpningsområde som i den lagen. Exempelvis finns en definition av begreppet fast driftställe i 2 kap. 29 § IL och av begreppet skatteavtal i 2 kap. 35 § IL. Av 2 kap. 2 § första stycket IL framgår att de termer och uttryck som används i inkomstskattelagen också omfattar motsvarande utländska företeelser, om det inte anges eller framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses. Detta bör även gälla vid tillämpning av lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Motsvarande bestämmelse har därför tagits in i denna lag. Det innebär exempelvis att utländska motsvarigheter till svenska näringsidkare omfattas av lagen. En bestämmelse av nu angivet innehåll har tagits in i 2 § i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Fast driftställe som part i en internationell transaktion Regeringens förslag: Vid tillämpningen av den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner ska ett fast driftställe som en näringsidkare har i en annan stat än den där näringsidkaren hör hemma kunna anses vara en sådan part i en internationell transaktion för vilken prissättningsbesked kan lämnas. Promemorians förslag: Promemorian innehåller en delvis avvikande skrivning i denna del. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Den föreslagna lagen ska, såsom anförts i avsnitt 5.3 även omfatta mellanhavanden mellan ett företag och dess fasta driftställe i en annan stat. Mot denna bakgrund ska ett fast driftställe i dessa fall kunna ses som en sådan part i en transaktion som avses i 1 § i den föreslagna lagen. Den föreslagna bestämmelsen innebär vidare att ett fast driftställe kan ses som part även i andra transaktioner, såsom i fall då en transaktion sker mellan ett företags fasta driftställe och ett annat företag som befinner sig i ekonomisk intressegemenskap med det först nämnda företaget. Om det fasta driftstället på detta sätt bör ses som part i transaktionen eller om det är näringsidkaren som helhet som bör ses som part i transaktionen får bedömas från fall till fall och efter samråd med den andra staten som är berörd av ansökan. Bestämmelser av nu angivet innehåll har tagits in i 3 § i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Regeringens förslag: Ekonomisk intressegemenskap ska anses föreligga om en näringsidkare, direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller övervakningen av en annan näringsidkares företag eller äger del i detta företags kapital, eller samma personer direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller övervakningen av de båda företagen eller äger del i dessa företags kapital. Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte någon definition av ekonomisk intressegemenskap utan i stället en hänvisning till motsvarande uttryck i inkomstskattelagen. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I promemorian hänvisas vad avser begreppet ekonomisk intressegemenskap till 14 kap. 19 och 20 §§ IL. Begreppet ekonomisk intressegemenskap är ett centralt begrepp i lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner och enligt regeringens mening kan läsningen av lagtexten underlättas av att begreppet ekonomisk intressegemenskap definieras i lagtexten i stället för genom en hänvisning till inkomstskattelagen. Av 14 kap. 19 § IL framgår att resultatet av en näringsverksamhet ska korrigeras om det bl.a. finns sannolika skäl att anta att det finns en ekonomisk intressegemenskap mellan parterna. I 14 kap. 20 § IL anges när ekonomisk intressegemenskap ska anses föreligga. Bedömningen i Prop. 2009/10:17 14 kap. 19 och 20 §§ IL av om ekonomisk intressegemenskap föreligger har till syfte att avgränsa de fall där får korrigera närings- verksamhetens resultat. Bestämmelserna är därför utformade utifrån att det ska finnas sannolika skäl att anta att ekonomisk intressegemenskap föreligger. I lagen om prissättningsbesked vid internationella transak- tioner är det i stället fråga om ett frivilligt ansökningsförfarande där avsikten bara är att avgränsa de situationer som lagen avser att omfatta. En viss skillnad föreligger därmed mellan de olika situationerna. Enligt regeringens mening är det dock lämpligt att i lagen om prissättnings- besked vid internationella transaktioner utforma bestämmelsen om ekonomisk intressegemenskap med utgångspunkt i de i 14 kap. 20 § IL angivna situationerna där ekonomisk intressegemenskap anses föreligga. Bestämmelsen utgör dock en fristående definition av ekonomisk intresse- gemenskap och inte, som är fallet för 14 kap. 20 § IL, en del av bedömningen av om det finns sannolika skäl för ekonomisk intresse- gemenskap. I lagrådsremissen föreslogs att det skulle klargöras att definitionen av ekonomisk intressegemenskap även skulle omfatta förhållandet mellan ett företag och dess fasta driftställe, om det fasta driftstället ses som part enligt 1 §. Lagrådet har ifrågasatt om det inte är överflödigt att föreskriva att ekonomisk intressegemenskap ska anses föreligga mellan det fasta driftstället och näringsidkaren, eftersom driftstället ingår i närings- idkarens verksamhet och det just är på grund av detta förhållande som ett fast driftställe vid tillämpning av lagen har behövt anses vara part. Såsom Lagrådet uttalar utgör det fasta driftstället en del av närings- idkarens verksamhet. Att det fasta driftstället ses som part i transaktionen ändrar inte på detta förhållande. Regeringen kan därför dela uppfatt- ningen att det är överflödigt att föreskriva att ekonomisk intresse- gemenskap föreligger mellan företaget och dess fasta driftställe, även när det senare anses vara en part. Att sådan intressegemenskap föreligger får anses följa redan av att det fasta driftstället utgör en del av närings- idkarens verksamhet. Någon särskild bestämmelse om ekonomisk intressegemenskap mellan näringsidkaren och dennes fasta driftställe bör därmed inte införas.