prop · GX031 · 2009-09-21 00:00:00 — Dessutom kommer den demografiska utveck- lingen med en större andel äldre att medföra en ökad belastning på de offentliga finanserna, bl.a. genom att kostnader för äldreomsorg och sjuk- vård ökar. För att nivån på den offentligt finansi- erade välfärden ska kunna upprätthållas utan ökad skatt på arbetsinkomster (eller andra skat- ter) är det därför nödvändigt att fler arbetar.25 Utanförskapet är det andra viktiga skälet Det omfattande utanförskapet illustrerar att be- tydligt fler än de som räknas som arbetslösa kan ha arbetsmarknadsrelaterade problem. Utanför- skapet är kostsamt för samhället, eftersom vär- defull produktion och skatteintäkter går förlo- rade när arbetskraften inte tas i anspråk. För de individer som drabbas tillkommer kostnader i termer av risk för ohälsa, brist på gemenskap samt den stress som kan vara förknippad med att sakna ett arbete. Att försörja sig själv skapar också ökade möjligheter för enskilda och familjer att bestämma över den egna vardagen. En varaktigt högre sysselsättning genom ett minskat utanförskap leder därför till ökad väl- färd. Ett ramverk för sysselsättningspolitiken Det finns många vägar att gå för att varaktigt öka sysselsättningen. För att bedöma vilka åtgärder som kan vara prioriterade eller rimliga att vidta är det viktigt med ett väl underbyggt beslutsun- derlag. Regeringen måste ha kunskap om vilka de väsentliga problemen på arbetsmarknaden är som håller nere den varaktiga sysselsättningen. Dessutom behövs information om vilka åtgärder som kan antas lösa problemen på bästa sätt. Därtill behövs information om huruvida de åt- gärder som genomförts är framgångsrika eller om politikens inriktning behöver läggas om. Det kan tyckas självklart att prioriteringarna inom sysselsättningspolitiken måste bygga på en grundlig analys av dessa frågeställningar. Så har dock inte varit fallet. Därför har regeringen ut- vecklat ett ramverk för sysselsättningspolitiken som syftar till att politiken på ett så effektivt sätt som möjligt ska bidra till varaktigt högre syssel- sättning och därmed till högre välfärd. Centrala delar i arbetet med ramverket är att diskutera målen för sysselsättningspolitiken och att skapa indikatorer som tidigt identifierar väsentliga problem på arbetsmarknaden och som kan an- vändas för att följa upp om politiken har avsedd effekt.26 Regeringens slutsats är att en politik för en var- aktigt högre sysselsättning kräver ett brett åt- gärdsprogram som minskar såväl arbetslösheten som sjukfrånvaron och ökar arbetskraftsdelta- gandet. Det är också nödvändigt med åtgärder som ökar sysselsättningen i grupper med relativt svag förankring på arbetsmarknaden, t.ex. unga, äldre, utrikes födda och personer med kort ut- bildning. Fokus i regeringens långsiktiga politik är på åtgärder som stärker utbudet av arbetskraft. Erfarenheterna visar att det är utbudet av arbets- kraft som bestämmer sysselsättningen. Men det är också viktigt att komplettera åtgärder som stärker utbudet med åtgärder som ökar 25 Sambandet mellan utvecklingen på arbetsmarknaden och hållbarheten i de offentliga finanserna diskuteras närmare i avsnitt 10. 26 Detta arbete beskrevs ingående i Budgetpropositionen (prop. 2008/09:1 Förslag till statsbudget, finansplan m.m., avsnitt 1.4) samt ekonomiska vårproposition (prop. 2008/09:100 s. 67). efterfrågan på personer med en svag förankring på arbetsmarknaden. Regeringens krisstrategi är att värna jobben genom åtgärder som både dämpar fallet i syssel- sättning och motverkar att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer . En uppföljning av sysselsättningspolitiken I detta avsnitt tillämpas ramverket för att följa upp regeringens sysselsättningspolitik. I avsnitt 5.2 redogörs för utvecklingen på arbetsmarkna- den. I avsnitt 5.3 beskrivs regeringens långsiktiga strategi för att öka den varaktiga sysselsätt- ningen samt den strategi som regeringen valt för att motverka den ekonomiska krisens negativa effekter på den varaktiga sysselsättningen. Av- snitt 5.4 presenterar indikatorer på huruvida de åtgärder regeringen vidtagit faktiskt bi- drar till varaktigt högre sysselsättning. Avsnitt 5.5 redogör för de åtgärder regeringen föreslår i denna proposition. I avsnitt 5.6 redogörs för hur arbetet med att öka den varaktiga sysselsätt- ningen kan gå vidare. I appendix till detta avsnitt redovisas de slutsatser som regeringen dragit kring målen för sysselsättningspolitiken samt de satsningar på arbetsmarknadsstatistiken som regeringen gjort. Detta avsnitt fokuserar på utvecklingen på arbetsmarknaden det senaste året.27 Eftersom den ekonomiska krisen inneburit att arbetskraftsefterfrågan fallit kraftigt diskuteras särskilt vilka konsekvenser det kan få för hur väl arbetskraften tas tillvara både . Avsnitt 5.2.1 inleder med en analys av de konsekvenser den ekonomiska krisen haft på aggregerad nivå. Tre frågor diskuteras; För det första: är det de höga varseltalen som driver upp arbetslösheten? För det andra: vilka är de allvarligaste konsekvenserna av hög arbetslöshet? För det tredje: hur slår krisen i olika regioner och yrkesgrupper och vilka konsekvenser får detta? Därefter analyseras i avsnitt 5.2.2 hur krisen slår mot grupper med en svag förankring på arbetsmarknaden. I avsnitt 5.2.3 analyseras frågan om det finns jobb att söka trots lågkonjunkturen. 5.2.1Krisen fick arbetsmarknaden att tvärvända med allvarliga konsekvenser som följd Mellan 2006 och fram till och med andra kvarta- let 2008 utvecklades arbetsmarknaden mycket bra.28 Arbetskraftsdeltagandet ökade som sysselsättningen och antalet personer i arbete som andel av befolkningen steg kraftigt (se diagram 5.1). Diagram 5.1 Arbetskraft, sysselsättning samt i arbete, 16 Anm.: Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: och . Ökningen av personer i arbete berodde till stor del på att sjukfrånvaron minskade kraftigt (se diagram 5.2). Även arbetslösheten minskade från 2008 (se dia- gram 5.4). Den gynnsamma utvecklingen be- rodde till en del på det goda konjunkturläget och till en del på regeringens politik. 27 I Budgetpropositionen redogjordes för de långsiktiga problem som regeringen såg vid regeringsskiftet. En kort sammanfattning av denna redogörelse finns i avsnitt 5.3. 28 Om inget annat anges avser statistiken från arbetskraftsundersökningar åldersgruppen enligt internationell definition. Anledningen till att åldersgruppen används i vissa diagram är att det ännu saknas längre tidserier för åldersgruppen . Diagram 5.2 Sjukfrånvarande, 1664 år Procent av de sysselsatta Anm.: Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: och . medförde den internationella finansiella krisen att arbetsmarknadsläget ändra- des drastiskt. Den negativa utvecklingen har fortsatt med minskad sysselsättning, färre personer i arbete och stigande arbetslöshet som följd. Det kraftigt minskade antalet perso- ner i arbete (se diagram 5.1) under sommarmå- naderna berode till stor del på ett exceptionellt högt semesteruttag. Antalet varsel om uppsägning ökade också snabbt och det totala antalet varsel blev nästan lika högt som . Inledningsvis varslades flest inom industrin men utvecklingen under den se- naste tiden visar att varslen inom privat och of- fentlig tjänstesektor ökar. Samma branschvisa utveckling av varslen noterades under 1990- talskrisen. Antalet varsel har legat på en fortsatt hög nivå men ök- ningstakten har avtagit . Diagram 5.3 Varsel och arbetslöshet, 1664 år Varsel (vänster skala) Anm.: Arbetslöshet (enl. tidigare svensk def. ) som andel av arbetskraften. Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde. Brott i jämförbarheten vad gäller arbetslöshet. Källor: Arbetsförmedlingen och . Diagram 5.3 visar att ett kraftigt stigande antal varsel förebådar en högre arbetslöshet. Erfaren- heterna från tidigare lågkonjunkturer visar att arbetslösheten kulminerar i genomsnitt ungefär efter att varseltalen kulminerat. Utvecklingen och bekräftar samvariationen mellan varsel och arbetslöshet. har arbetslösheten stigit som sysselsättningen minskat. var 116 000 fler arbetslösa jämfört med och 99 000 färre personer var sysselsatta. bedöms arbetsmarknadslä- get att försämras ytterligare (se vidare avsnitt 6). Sysselsättningen beräknas falla fram /2011. förväntas ungefär 300 000 färre personer vara sysselsatta jämfört med till följd av krisen. Arbetslösheten bedöms kul- minera och väntas därmed nå de nivåer som rådde under 1990- talskrisen. Jämfört med den bedömning som gjordes ekonomiska vårproposition bedöms läget dock bli något bättre. Minsk- ningen i sysselsättningen blir inte lika stor och arbetslösheten ökar inte lika kraftigt som då an- togs. Inte alla varslade blir arbetslösa Trots att antalet varsel om uppsägning förutsä- ger arbetslöshetens utveckling relativt väl, är an- talet individer som blir arbetslösa till följd av var- sel relativt litet jämfört med det totala antalet personer som blir arbetslösa. Exempelvis visar att i genomsnitt omfatta- des 36 000 personer av uppsägning till följd av varsel , vilket kan jämföras med att totalt 250 000 personer gick från sysselsättning till arbetslöshet. Att varsel inte alltid leder till arbetslöshet be- ror dels på att en del varsel dras tillbaka, dels på att många personer som blir uppsagda finner ett nytt arbete innan uppsägningstiden löpt ut. An- delen uppsagda av dem som varslades () har inte ökat jämfört 20022007, då andelen låg på mellan . Däremot har andelen personer som varit inskrivna som arbetslösa vid Arbetsförmedlingen efter varseltillfället ökat, från un- der åren 20052007 till 2008. Ökningen var särskilt markant . Slutsatsen är att det är betydligt mer träffsä- kert och kostnadseffektivt att rikta de arbets- marknadspolitiska resurserna till personer som blir arbetslösa än att rikta åtgärderna till dem som varslas om uppsägning. Omkring två miljo- ner arbetstagare omfattas av omställningsavtal som träder in vid varsel och uppsägning. Avtalen innehåller en rad åtgärder såsom ekonomiskt stöd, coachning och utbildning. Arbetslösheten riskerar att bita sig fast på höga nivåer En viktigt erfarenhet från andra länder samt djupa ekonomiska kris i är att det kan ta för arbetslösheten att falla till- baka efter en uppgång. Diagram 5.4 visar att ar- betslösheten inte återgått till de nivåer som gällde före krisen . Hög arbetslös- het riskerar således att bita sig fast på höga nivåer , s.k. persistens. Diagram 5.4 Arbetslöshet, 1574 år Anm.: Säsongrensade data . används tillbakaskrivna dataserier då SCB inte publicerar länkad statistik. Källor: , , och egna beräkningar. Det var först som arbets- marknaden började att återhämta sig efter krisen i början av decenniet (se diagram 5.4). En bi- dragande orsak till att arbetslösheten sjönk var dock att många personer som upplevde sig själva som arbetslösa deltog i arbetsmarknadspolitiska program eller utbildningssatsningar och därmed inte alltid räknades som arbetslösa.30 Dessutom ökade sjukskrivningarna till historiskt höga nivåer som den succes- siva ökningen av antal personer med sjuk- och aktivitetsersättning fortsatte. Detta höll också tillbaka arbetslösheten. Ytterligare en erfarenhet från 1990-talskrisen är att inskrivningstiderna, dvs. den samman- hängande tiden som en person är arbetslös eller i program vid Arbetsförmedlingen, kontinuerligt blev allt längre. Runt 2000 var den genomsnitt- liga tiden . Den höga arbetslösheten under 1990-talskrisen fick således konsekvensen att många människor tappade kontakten med arbetsmarknaden. I lågkonjunkturer ökar inflödet till arbetslös- het som utflödet från arbetslöshet minskar. Sammantaget leder detta till att arbets- löshetstiderna förlängs. Diagram 5.5 visar att antalet nyinskrivna arbetslösa vid Arbetsför- medlingen ökade kraftigt 30 Huruvida deltagare i arbetsmarknadspolitiska program eller arbetskraftsundersökningar () på om de sökt arbete eller ej. Eftersom sökaktiviteten ofta minskar personerna deltar i program eller i en utbildning är risken stor att de inte räknas som Detta trots att dessa personer i många fall upplever sig själva som arbetslösa och gärna skulle vilja ha ett jobb. på relativt stora inlåsningseffekter i program . och början av 2009, dock från en låg nivå. Trots krisen har antalet nyinskrivna arbetslösa ännu inte nått upp till nivåerna . Diagram 5.5 Nyinskrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen Anm.: Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. Diagram 5.6 visar utflödet till osubventionerat arbete fördelat på inskrivningstid i arbetslöshet och program med aktivitetsstöd vid Arbetsför- medlingen.31 Av diagram 5.6 framgår att skillna- derna i utflöde till arbete, eller de s.k. jobbchan- serna, är stora mellan grupper med olika inskrivningstider. Fram till den senaste högkon- junkturen var jobbchanserna för personer med relativt korta inskrivningstider ()32 ungefär dubbelt så höga som för dem med me- dellånga () inskrivningstider och närmare fyra gånger så höga som för personer som varit inskrivna (mer än 730 da- gar). Skillnaden mellan grupperna förstärktes något under den senaste högkonjunkturen även om jobbchanserna ökade för samtliga grupper. och har jobb- chanserna minskat kraftigt, främst för personer med medellånga och långa inskrivningstider. Skillnaderna i jobbchanser kan bl.a. förklaras av att de som skrivs in vid Arbetsförmedlingen har olika förutsättningar att få ett jobberbju- dande och att det är de med små möjligheter att få ett arbete som kommer att utgöra kärnan i de grupper som har relativt långa inskrivningstider. 31Diagram 5.6 beskriver antalet personer som fått ett osubventionerat arbete (exkl. nystartsjobb) aktuell månad som andel av antalet kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd närmast föregående månad. 32Avgränsningen vid är vald då (eller 14 månader) motsvarar en obruten ersättningsperiod från arbetslöshetsförsäkringen som är . En annan förklaring är att möjligheterna att få ett arbete minskar med tiden som arbetslös, bl.a. till följd av att individen förlorar sin motivation att söka arbete, sin kompetens eller sitt yrkes- kunnande. Det kan också vara så att arbetsgivare tror att personer som varit arbetslösa länge, trots i övrigt likvärdig kompetens, är mindre kompe- tenta än personer med kortare arbetslöshetsti- der. Krisen kan mot denna bakgrund väntas leda till att arbetslöshetstiderna kommer att öka och att personer med relativt långa arbetslöshetstider får särskilt svårt att få ett arbete. En viktig upp- gift för politiken är därför att motverka en sådan utveckling. Risken är annars stor att arbetslösheten fastnar på en hög nivå och att den varaktiga sysselsättningen blir lägre un- der , och inte bara under krisens akuta skede. Det gäller således att (1) motverka inflö- det till arbetslöshet genom att dämpa fallet i sys- selsättning och (2) motverka att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer genom att förhindra att fler korttidsarbetslösa blir långtidsarbetslösa och genom att stärka konkurrenskraften om jobben hos personer med långa arbetslöshetsti- der. Diagram 5.6 Utflöde till osubventionerat arbete , fördelat på inskrivningstid, för personer inskrivna i arbetslöshet och program med aktivitetsstöd Anm.: Säsongrensade data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. Vissa regioner och yrken drabbas hårdare än andra av den ekonomiska krisen Konjunkturnedgången har inneburit att vissa regioner, branscher och yrken har drabbats hår- dare än andra när det gäller varsel, uppsägningar och arbetslöshet. Den ekonomiska krisen kan därmed beskrivas som en s.k. asymmetrisk Diagram 5.7 visar den procentuella för- ändringen av det ackumulerade antalet nyin- skrivna arbetslösa vid Arbetsförmedlingen per tusen invånare i respektive län 2009 jämfört med motsvarande pe- riod . Av diagram 5.7 framgår tyd- ligt att vissa län har drabbats hårdare än andra, exempelvis ökade antalet nyinskrivna arbetslösa per 1 000 invånare i län33 med jämfört med i och i , Norr- bottens och . På liknande sätt går det att visa att yrkesgrupper inom tillverk- ningsindustrin har drabbats hårdare av krisen än de flesta andra yrkesgrupper. Diagram 5.7 Nyinskrivna arbetslösa per 1 000 invånare () och län, , procentuell förändring jämfört med tidigare Källor: Arbetsförmedlingen och . En konsekvens av en asymmetrisk chock är att obalanser på arbetsmarknaden kan byggas upp eller förstärkas. Detta medför att det på vissa delar av arbetsmarknaden kommer att bli ett stort antal arbetssökande per ledigt jobb. Det finns en uppenbar risk att den konjunkturellt höga arbetslösheten i dessa drabbade regioner eller yrken biter sig fast på höga nivåer, särskilt om den geografiska och yrkesmässiga rörlighe- ten är låg. En viktig uppgift för politiken är såle- des att stärka den geografiska och yrkesmässiga rörligheten i syfte att motverka en sådan utveck- ling. 33 Den stora procentuella ökningen i förklaras delvis av att inflödet var lågt till . 5.2.2Hur ser utvecklingen ut för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden? Erfarenheten visar att vissa grupper, såsom unga, äldre, utrikes födda, personer med funktions- nedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga samt personer med en utbildning på högst för- gymnasial nivå, har en relativt sett svag förank- ring på arbetsmarknaden och därför drabbas hårdare än andra grupper när förutsättningarna på arbetsmarknaden försämras. Det är därför särskilt angeläget att följa utvecklingen för dessa grupper. Dessutom är det viktigt att varaktigt öka sysselsättningsgraden i dessa grupper för att säkerställa långsiktig hållbarhet (se avsnitt 10). En förklaring till att både unga och utrikes födda som varit i har arbets- marknadsrelaterade problem är att de håller på att etablera sig på arbetsmarknaden. Under denna fas kan det vara svårt för arbetsgivare att bedöma deras kompetens eftersom de har rela- tivt lite arbetslivserfarenhet och få referenser från tidigare arbetsgivare. Detta kombinerat med relativt höga ingångslöner och därmed höga kostnader för att anställa, leder till att arbetsgi- vare är tveksamma till att rekrytera ur dessa grupper. En kompletterande förklaring är att ar- betsrättslagstiftningen omfördelar arbetslöshe- ten mellan olika grupper och att särskilt unga, men sannolikt även utrikes födda som varit i , kan drabbas i denna omfördelning. Det finns flera andra gruppspecifika förklar- ingar till dessa gruppers svaga förankring på ar- betsmarknaden. För utrikes födda utgör diskri- minering, bristande språkkunskaper samt sämre tillgång till de informella nätverk via vilka många jobb tillsätts försvårande omständigheter. Flera av dessa problem gäller även personer med funktionsnedsättning som står långt från arbets- marknaden. Ytterligare en förklaring till den höga ungdomsarbetslösheten är att brister i ut- bildningssystemet medför att unga lämnar gym- nasieskolan utan slutbetyg. De stora ungdoms- kullarna har medfört att konkurrensen inom gruppen ökat, både om ut- bildningsplatser och lediga jobb. Detta har för- svårat ungdomarnas etablering på arbetsmarkna- den ytterligare. Äldre har visserligen vid en internationell jämförelse en hög sysselsättningsgrad, vilket främst beror på den relativt höga sysselsättnings- graden bland äldre kvinnor. den bland äldre minskar dock snabbt med sti- gande ålder vilket beror på att äldre tenderar att lämna arbetskraften med avtalspension eller sjuk- och aktivitetsersättning. Arbetslösheten är visserligen låg bland äldre men de som drabbas riskerar långa tider i arbetslöshet. Erfarenheterna från 1990-talskrisen är också att äldre personer som blev arbetslösa fick en betydligt svagare för- ankring på arbetsmarknaden , än yngre som också blev arbetslösa . Förklaringar till denna grupps relativt svaga ställning på arbetsmarknaden går bl.a. att finna i arbetsgivarnas attityder mot äldre arbets- kraft, anställningskostnaderna för äldre, avtals- pensionssystemets utformning samt normerna för utträde från arbetslivet. Orsaker till att personer med relativt kort ut- bildning har problem går att finna i faktorer som att personer med längre utbildning i viss mån konkurrerar om samma jobb samt att den rela- tiva efterfrågan på personer med kort utbildning tenderar att minska . Det bör noteras att det i denna grupp finns många unga som lämnat gymnasieskolan utan slutbetyg. För samtliga ovan nämnda grupper gäller att de har en betydligt sämre arbetsmarknadssitua- tion än befolkningen i arbetsför ålder som hel- het. Det är dock viktigt att komma ihåg att det finns stora skillnader inom respektive grupp. Detta gäller inte minst för utrikes födda, där si- tuationen kan se mycket olika ut bl.a. beroende på födelseland, hur länge personen har varit i , språkkunskaper och vilken utbildnings- bakgrund personen har. Situationen förändras också mycket för denna grupp beroende på hur invandringen ser ut, både beträffande vilka som kommit och orsakerna till varför de kommit till . Arbetslösheten ökar mest bland unga och bland dem med högst förgymnasial utbildning Tabell 5.1 beskriver hur arbetsmarknadssituatio- nen för unga, äldre, utrikes födda samt personer med högst förgymnasial utbildning förändrats mellan och . Dessa gruppers arbetsmarknadssituation jämförs sedan med hur situationen förändrats för befolkningen i arbetsför ålder som helhet. Notera att en person kan ingå i flera grupper, t.ex. ingår en ung utrikes född person både i gruppen unga och i gruppen utrikes födda. Tabellen visar att arbetsmarknadssituationen för framför allt personer med högst förgymna- sial utbildning men även för ungdomar () och utrikes födda har försämrats mer än för övriga grupper. Erfarenheten visar att unga är de som drabbas först när konjunkturen viker, vilket bl.a. kan förklaras av att en stor andel unga har tidsbe- gränsade anställningar. var ungdomsarbetslösheten högre än ar- betslösheten i hela befolkningen (29,jämfört ). Tabell 5.1 Grupper med svag förankring på arbetsmarknaden fördelat på arbetskraftstillhörighet, förändring mellan 2:a kvartalet 2008 respektive 2009 Procentenheter om annat ej anges Befolkning (%) -0,8 -0,6 -0,7 -0,3 -1,6 -0,5 -2,7 -1,6 -2,8 -3,4 -2,2 -3,2 -2,6 -4,1 -3,6 -3,4 1 Avser frånvarande hela veckan i huvud- och bisyssla. Det finns dock några faktorer som talar för att den höga ungdomsarbetslösheten är mindre all- varlig än vad den förefaller vara vid en första an- blick. Den höga ungdomsarbetslösheten utgörs till nästan hälften av personer som studerar på heltid. Ungdomsarbetslösheten karaktäriseras vidare av en kombination av ett högt inflöde till arbetslöshet men också av ett högt utflöde. Till viss del är det resultatet av att unga håller på att etablera sig på arbetsmarknaden. Långtidsar- betslösheten är således betydligt lägre bland unga än i befolkningen som helhet. Emellertid är upp- repade arbetslöshetsperioder vanligare bland ungdomar och forskningen visar att unga som drabbas av arbetslöshet riskerar att få en svag förankring på arbetsmarknaden . En grupp unga med särskilt allvarliga problem på arbetsmarknaden är unga som lämnat utbild- ningssystemet utan fullständiga betyg från något Denna grupp riske- rar långa tider av arbetslöshet. Tabell 5.1 visar också att personer med högst förgymnasial utbildning har haft en sämre ut- veckling än övriga grupper. Denna grupp har haft det särskilt svårt på arbets- marknaden. När tillgången på ledig arbetskraft ökar, t.ex. genom ökad arbetslöshet, tenderar kraven på utbildning att öka vid rekryteringar. Arbetssökande med kort utbildning får därmed svårare att konkurrera om jobben. Arbetsmarknadssituationen för äldre () har inte försämrats lika mycket som för övriga grupper. Arbetslösheten bland äldre, som var , är förhållandevis låg men de som drabbas riskerar att hamna i långtidsarbetslöshet. Äldre som riskerar arbetslöshet tenderar också att lämna arbetsmarknaden med avtalspension. En ökad arbetslöshet bland äldre riskerar därmed att medföra ett minskat arbetsutbud framöver.