prop · GX0357 · 2009-11-17 00:00:00 — Även tio kommuner, , , , kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun och , får sägas beröra denna fråga. Alla tio instämmer dock i skrivelsens bedömning i denna del, eller anför att förslaget endast innebär en rättslig reglering av redan etablerad praxis, uppger att de delar synen på skälen för förändring i skrivelsen eller framhåller att de aldrig gjort någon ekonomisk behovsprövning av annat än ekonomiskt bistånd. Utöver SKL:s inte närmare preciserade påstående har det till regeringen inte framkommit något som tyder på att det förekommit ekonomiska behovsprövningar av annat än ekonomiskt bistånd i större utsträckning än som redan redogjorts för i denna proposition. De kommuner som berört ämnet menar att det inte förekommit och till- synsmyndigheterna har inte heller uppmärksammat att sådana prövningar skulle ha förekommit. Mot denna bakgrund delar regeringen skrivelsens bedömning i denna del. Med tanke på att Regeringsrättens dom 2008 är en ändring av närmare fast och etablerad praxis kan det här presenterade förslaget inte anses medföra några sådana förändrade eller utökade ekonomiska åligganden för kommunerna som föranleder att finansieringsprincipen ska tillämpas. Kommunerna har dessutom, liksom tidigare, möjlighet att ta ut avgifter Prop. 2009/10:57 i enlighet med 8 kap. SoL. I enlighet med den s.k. finansieringsprincipen ska kommuner och lands- ting inte åläggas nya arbetsuppgifter eller andra åligganden som medför ökade kostnader, utan att de ges möjligheter att finansiera dessa på annat sätt än med höjda skatter. Om statsmakterna fattar beslut, som medför utgiftsökningar för kommunsektorn, bör dessa således finansieras genom en ökning av statsbidragen, eller genom att staten fattar beslut som möjliggör besparingar. Före Regeringsrättens i avsnitt 3.2.2 nämnda domar har den allmänna meningen varit att det inte är tillåtet att göra ekonomiska behovs- prövningar av annat bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL än ekonomiskt bistånd. Kommunerna har, såvitt känt, med några få undantag inte heller gjort ekonomiska behovsprövningar i fråga om annat än eko- nomiskt bistånd. I stället har de, om de så önskat och det varit möjligt, tagit ut avgifter för fullgörandet av de beviljade insatserna. Förslaget påverkar således inte det kommunala utgiftstrycket. Den föreslagna regleringen medför inte att spelmissbruk jämställs med alkoholmissbruk i socialtjänstlagens mening och kommunerna ges inget utökat ansvar för att arbeta t.ex. förebyggande mot spelmissbruk. I praktiken befinner sig den som är i behov av insatser mot spelmissbruk oftast i en sådan ekonomisk situation att han eller hon inte själv kan tillgodose behovet av insatser. Några ökade kostnader uppstår därmed inte för kommunerna. Förslaget medför inga negativa konsekvenser för företagen. Att ett förbud mot ekonomisk behovsprövning förs in i lagtexten sker i syfte att denna ska överensstämma med lagstiftarens intentioner och de senaste decenniernas praxis på området. Många kommuner anlitar företag för att utföra beviljade insatser. Den totala volymen tjänster kan dessutom antas vara något större om endast en faktisk behovsprövning görs av social- nämnden än den volym som efterfrågas om socialnämnderna genomför också en ekonomisk behovsprövning. Detta eftersom enskilda, som inte beviljas bistånd, kan tänkas avstå från att själva införskaffa även sådana tjänster de egentligen har behov av (jfr avsnitt 4.3). De remissinstanser som berört frågan om ikraftträdande, kommun och kommun, framhåller vikten av ett skyndsamt ikraft- Regeringsrättens avgöranden i de i avsnitt 3.2.2 nämnda målen kan, om inte ett förtydligande i 4 kap. 1 § SoL sker möjligt, leda till en ändrad rättspraxis och en tillämpning av bestämmelsen som aldrig En sådan ändrad tillämpning, så att en ekonomisk behovsprövning görs även beträffande sociala tjänster, kan få svåra negativa konsekvenser för den enskilde. Han eller hon skulle exempelvis Prop. 2009/10:57 kunna tvingas att sälja och flytta ifrån sitt hem för att få ekonomiska möjligheter att betala för den städning av bostaden som är nödvändig för att levnadsnivån ska kunna anses som skälig. Detta trots att det knappast står i överensstämmelse med 3 kap. 6 § SoL som stadgar att social- nämnden genom hemtjänst, dagverksamheter eller annan liknande social tjänst bör underlätta för den enskilde att bo hemma. Eftersom det är av så stor vikt att 4 kap. 1 § förtydligas föreslås att ändringen träder i kraft . Överväganden finns i avsnitt 4.3. Genom det nya andra stycket klargörs att ekonomiska behovs- prövningar av annat än ekonomiskt bistånd inte får göras om rätten att ta ut avgifter för den ifrågavarande insatsen regleras i 8 kap. social- tjänstlagen (2001:453), förkortad SoL. Avgörande är således om rätten att ta ut avgift är reglerad i 8 kap. SoL, inte om det i det enskilda fallet föreligger en rätt för kommunen enligt 8 kap. SoL att ta ut avgift eller inte, eller om kommunen väljer att avstå från att ta ut avgift trots att det finns en rätt att göra det. Regleringar av rätten att ta ut avgift finns i 8 kap. 1 och 2 §§ SoL. En redogörelse för vad som sagts i förarbetena till 8 kap. 1 och 2 §§ SoL finns i avsnitt 4.2.4. I tredje stycket, som utgjort andra stycket, görs endast redak- ändringar i paragrafen. Lagförslag i skrivelsen Behovsbedömning av annat än ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen (Ds 2009:18) Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) att 4 kap. 1 § ska ha följande lydelse. Den som inte själv kan till- godose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av social- försörjning (försörjningsstöd) och för sin livs- föring i övrigt. Den enskilde skall genom bi- ståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall ut- formas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Den som inte själv kan till- godose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av social- försörjning (försörjningsstöd) och för sin livs- föring i övrigt. Vid prövningen av behovet av bistånd för livsföringen i övrigt får hänsyn inte tas till den enskildes ekonomiska förhållanden om rätten att ta ut avgifter för biståndet regleras i 8 kap. Den enskilde ska genom bi- ståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska ut- formas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Denna lag träder i kraft . Förteckning över remissinstanser (Ds 2009:18) Remissinstanser: ombudsmän (), Kammarrätten i , Länsrätten i , , , Statskontoret, Handisam, , kommun, , kommun, , kommun, kommun, , , , , , kommun, Sala kommun, , kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, , Kommuner och Landsting, Föreningen , , , Handikappförbunden HSO, Nätverket mot socialt utanförskap, , Vårdföretagarna, för vård och omsorg utan vinstsyfte (Famna). Den enskilde skall genom bi- ståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet skall ut- formas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen Härigenom föreskrivs att 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) ska ha Den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Vid prövningen av behovet av bistånd för livsföringen i övrigt får hänsyn inte tas till den enskildes ekonomiska förhållanden om rät- ten att ta ut avgifter för biståndet regleras i 8 kap. Den enskilde ska genom bi- ståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Biståndet ska ut- formas så att det stärker hans eller hennes möjligheter att leva ett självständigt liv. Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet , regeringsrådet Behovsbedömning av annat än ekonomiskt bistånd enligt Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet . Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet: I lagrådsremissen föreslås ett tillägg till 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) i syfte att göra tydligt hur behovsbedömningen ska göras av annat än ekonomiskt bistånd enligt nämnda lag. anges vara att den rådande allmänna meningen om tolkningen av 4 kap. 1 § och dess föregångare samt om tillämpningen av dessa bestämmelser är att ekonomisk behovsprövning av en biståndsinsats ska göras endast i fråga om ekonomiskt bistånd. Regeringen har dock av Regeringsrättens avgörande RÅ 2008 ref. 38 (som gällde rätt till bistånd i form av hemtjänst) dragit slutsatsen att socialnämnden inte bara kan, utan ska, ekonomiskt behovspröva alla ansökningar om bistånd oavsett vad dessa rör och oavsett om kommunen har möjlighet att ta ut avgift eller inte vid fullgörandet av beviljade insatser. Regeringen har funnit att detta knappast överensstämmer med lagstiftarens intentioner. I såväl lagrådsremissen som Regeringsrättens dom redogörs för bakgrunden till huvudregeln i 4 kap. 1 § socialtjänstlagen och beskrivs tidigare lagstiftningsärenden där frågan om hänsyn till den enskildes ekonomiska förhållanden diskuterats. framgår att det uppmärksammats behov av ett förtydligande men att något sådant inte åstadkommits. ärendet om ny socialtjänstlag hade visserligen några allmänna uttalanden gjorts, bl.a. uttalade regeringen att den var oroad över den utveckling som framskymtat av innebörd att bistånd inte medgetts med hänvisning till att den enskilde själv kunde betala för vissa insatser. konstaterar emellertid i sin dom att dessa allmänna uttalanden inte utförts i lagtext, i följd varav Regeringsrätten besvarar frågan om hänsyn till den enskildes ekonomi på så sätt att biståndsprövningen ska ske enligt huvudregeln och att det då är fråga om en helhetssyn på den enskildes situation och hjälpbehov. Domstolen erinrar om att inget hindrar en kommun att erbjuda äldre och funktionshindrade mer stöd och hjälp i hemmet än vad som följer av rätten till bistånd. domstolen vid biståndsprövningen hänsyn tas till den enskildes praktiska möjligheter att få sina behov tillgodosedda på annat sätt. Regeringens förslag innebär att huvudregeln i 4 kap. 1 § socialtjänst- lagen förses med en bestämmelse enligt vilken hänsynstagandet till ekonomiska förhållanden vid prövningen av annat bistånd än ekonomiskt bistånd görs beroende av om kommunens rätt att ta ut avgifter för biståndet regleras i 8 kap. socialtjänstlagen. Den föreslagna lydelsen motsvarar det begränsade syfte som förslaget anges ha. Lagrådet antecknar därvid att det i remissen anges att regeringen avser att i ett annat sammanhang se över innehållet i dels 8 kap. 1 § socialtjänstlagen, dels flera av de bestämmelser som några remissinstanser pekat på under beredningen av detta ärende. Med det anförda lämnar Lagrådet lagförslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , Husmark , , , , , , , , , , Adelsohn , , Regeringen beslutar proposition 2009/10:57 Behovsbedömning av annat än ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen