prop · GX0353 · 2009-10-29 00:00:00 — Därför är det också viktigt att de uppföljningar av ungdomars levnadsvillkor som görs nationellt även ger relevant kunskap för den lokala och regionala nivån. Ungdomspolitikens sektorsövergripande karaktär behöver tydliggöras även lokalt och regionalt. Med en helhetssyn på ungdomars levnadsvillkor kan kommunens insatser lättare samordnas även över förvaltningsgränserna. 3.8Ungdomsorganisationerna och andra ideella aktörer Den ideella sektorn spelar en central roll i många ungdomars liv. Det kan vara såväl genom ungas egna organisationer som genom organisationer som erbjuder fritids- och kulturaktiviteter för unga, eller organisationer som bedriver socialt arbete bland ungdomar. Staten fördelar ett omfattande bidrag till både ungdomsorganisationer och andra organisationer som på olika sätt engagerar unga människor. Den nationella ungdomspolitiken har ett särskilt ansvar för ungdomsorganisationernas villkor och utveckling. Det handlar både om att möjliggöra ungdomars egna och självständiga organisering och att underlätta bildandet av nya organisationer och engagemangsformer. Ungdomar har som grupp mycket gemensamt. Även om alla unga är individer med olika förutsättningar och drömmar om framtiden, möter de många gemensamma möjligheter och utmaningar som gör gruppen unik i förhållande till den övriga befolkningen. På en rad områden har ungdomsgruppen också liknande behov. Det gäller exempelvis tillgången till en god utbildning, en meningsfull fritid och möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden och på bostadsmarknaden. Ungdomspolitiken tar avstamp i att alla ungdomar måste ges de bästa förutsättningarna till goda levnadsvillkor, utveckling och aktivt deltagande i samhället. Därför ska alla ungdomar ha verklig tillgång till välfärd och till inflytande. Ungdomspolitiken ska riva hinder och trösklar för att ungdomar ska kunna förverkliga sina egna planer och ambitioner samt stödja ungas självständighet och oberoende. För att uppnå detta måste ungdomspolitiken bedrivas såväl nationellt som internationellt och lokalt. I den ungdomspolitiska propositionen Makt att bestämma rätt till välfärd (prop. 2004/05:2) beskrivs fyra perspektiv som ska ligga till grund för hur offentlig verksamhet för ungdomar utformas. Dessa är resursperspektivet, rättighetsperspektivet, självständighetsperspektivet samt mångfaldsperspektivet. I det följande avsnittet förtydligar och utvecklar regeringen dessa perspektiv och andra viktiga utgångspunkter för ungdomspolitiken. Ungdomars villkor påverkas av beslut inom alla samhällsområden och som fattas såväl lokalt som nationellt och internationellt. För att uppnå de övergripande målen för ungdomspolitiken är det viktigt att sambanden mellan ungas hälsa, arbete, utbildning, delaktighet och fritid synliggörs och att det finns ett ungdomsperspektiv i all relevant politik. sektorsövergripande nationell ungdomspolitik kan samordna regeringens politik och insatser inom alla de områden som påverkar ungdomars Ungdomspolitiken har också en viktig uppgift i att generera och förmedla sådan kunskap om ungdomars levnadsvillkor som inte erbjuds av sektorsspecifika uppföljningar. Ungdomar utgör en stor del av befolkningen, och ungdomstiden har utvecklats från att vara i livet till att utgöra en betydande och omfattande fas i människors liv. mönster för utbildning, etablering på arbetsmarknaden och familjebildning förändrats, vilket har inneburit att övergången från ungdom till vuxen sker allt senare i livet. behovet av en sektorsövergripande ungdomspolitik. Ungdomsfrågornas bredd och behovet av en sektorsövergripande politik blir också tydligt vid utvärderingar av genomförda insatser för De allra flesta framgångsrika insatser har det gemensamt att de fått till stånd en samverkan mellan olika aktörer som arbetar med ungdomar. Genom samverkan säkerställs att de insatser som görs verkar i samma riktning och att det är individens behov som står i centrum. En kunskapsbaserad ungdomspolitik är av största vikt för att ge en Skr. 2009/10:53 nyanserad och rättvisande bild av ungas levnadsvillkor. framför allt för att de beslut som rör ungdomar ska vara välgrundade, men också för att väga upp den problemfokusering som ofta återfinns i den allmänna beskrivningen av ungdomsgruppen. Unga är inte en grupp som är särskild från den övriga befolkningen och ungdomsgruppen är heller inte svagare eller mer problemtyngd än andra åldersgrupper. De utmaningar och möjligheter en individ möter kan dock se olika ut under olika perioder i livet. Ungdomar är exempelvis generellt sett beroende av vuxna och av offentliga verksamheter i högre utsträckning än äldre. 4.2En mångfald av unga som mycket förenar ungdomar som grupp, är det viktigt att komma ihåg att unga, precis som alla andra människor, intresserar sig för olika frågor, möter olika problem och har olika bakgrund. Detta gör att deras förutsättningar, behov och livssituation ofta skiljer sig åt. Ungdomar bor både i glesbygd, i småstäder och i storstäder vilket påverkar deras möjligheter till utbildning, fritidsaktiviteter, arbete och bostad. Även den ökade självständigheten och övergången till vuxenlivet som kännetecknar ungdomstiden sker i olika takt och under olika förutsättningar. Uppföljningen av ungdomars levnadsvillkor visar också att villkoren ofta skiljer sig åt mellan unga kvinnor och unga män, mellan unga med och utan funktionsnedsättning, unga som är inrikes respektive utrikes födda samt beroende på socioekonomisk bakgrund, bostadsort och sexuell läggning eller identitet. Därför är det viktigt att ha både ett jämställdhetsperspektiv och ett mångfaldsperspektiv i ungdomspolitiken. Ungdomars möjligheter till ansvarstagande och självständighet varierar i många avseenden även beroende på ålder. Ungdomsgruppens breda åldersspann innebär att politiken måste bemöta de skilda behov och kompetenser som finns inom gruppen. Ett tydligt exempel på detta är att ungdomsgruppen består av individer som är både äldre och yngre än rösträttsåldern , vilket bl.a. påverkar målet om att alla ungdomar ska ha verklig tillgång till inflytande. All offentlig verksamhet för ungdomar bör bejaka mångfald och sträva efter lika rättigheter och möjligheter för alla. Regeringens mål och ambitioner inom andra sektorsövergripande områden såsom jämställdhets-, integrations-, minoritets-, folkhälso-, handikapp- och barnrättspolitiken samt den regionala- och utvecklingspolitiken har därför också bäring på ungdomspolitiken. 4.3 Ungdomars kunskaper och erfarenheter är en resurs Att satsa på ungas levnadsvillkor är en investering för framtiden. Ungdomar är viktiga både för tillväxten och för samhällsutvecklingen i är ungdomars kunskaper, erfarenheter och värderingar värdefulla för samhällsutvecklingen här och . Det är av stor vikt att dessa kunskaper tas tillvara och ges utrymme att utvecklas, inom offentliga verksamheter såväl som i näringslivet och den ideella sektorn. Ungas delaktighet är avgörande för demokratin, både nu och i Skr. 2009/10:53 framtiden. En fungerande demokrati bygger på medborgarnas aktiva deltagande i samhällslivet. Detta innebär att ungdomar måste ges möjligheter till delaktighet och inflytande på liknande villkor som övriga grupper i samhället. Att bereda unga delaktighet handlar inte bara om innehållet i verksamheterna utan också om hur de planeras och genomförs. Genom att stimulera och uppmuntra ungdomars egna initiativ och idéer, skapas en god grund för nytänkande och entreprenörskap. formas många av de värderingar som en människa bär med sig livet igenom, och ungas attityder, värderingar och perspektiv integreras ofta i hela befolkningen . Värden som demokrati, jämställdhet och mänskliga rättigheter måste erövras av varje ny generation och politiken formuleras på nytt. Därför är unga en viktig målgrupp för arbetet med värdegrundsfrågor. En mångfald av värderingar och livsstilar, inom demokratins ramar, är betydelsefull för att diskussionen om värdegrundsfrågorna ska förnyas och utvecklas. Detta ställer krav på möjligheter till dialog med vuxna och med andra ungdomar samt på tillgång till nyanserad information. Genom att främja ungas delaktighet i demokratin, skapas också en större samhörighet i samhället. Informations- och kommunikationsteknologins utveckling har lett till förekomsten av fler påverkanskanaler för medborgarna. Detta är en positiv utveckling som engagerar fler ungdomar än tidigare i samhällsdebatten. är det angeläget att denna utveckling inte ses som en ersättning för att ungdomar är underrepresenterade i formella beslutsorgan. En större mångfald av personer i beslutande organ medför dessutom en ökad bredd av kunskaper och erfarenheter, vilket ger förutsättningar för en ökad kvalitet i besluten. Att ungdomar ska beredas inflytande och delaktighet i samhället är i första hand en rättighetsfråga, men handlar även om att öka legitimiteten och kvaliteten i beslutsfattandet. Rättighetsperspektivet innebär att alla ungdomar har rätt till goda levnadsvillkor på samma sätt som övriga befolkningen. ungdomars mänskliga rättigheter ska skyddas och främjas, att de ska ges möjligheter till social och ekonomisk trygghet, god hälsa och utveckling. Inte minst handlar det om rätten att vara med och påverka sitt eget liv, sin närmiljö och samhällsutvecklingen i stort. Unga måste beredas inflytande och delaktighet på sina egna villkor och efter egen förmåga. människor är lika mycket värda och har rätt att utveckla sina förmågor och intressen utan att hindras av stereotypa könsroller eller Flickor och unga kvinnor, pojkar och unga män ska också ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Barn och unga upp till omfattas av FN:s konvention om barnets Där slås fast att barn är kompetenta individer som ska respekteras och vara delaktiga i beslut som rör dem. De ska kunna vara trygga och ha möjlighet att utvecklas. Att ungdomar inte har rösträtt förstärker behovet av att involvera dem i beslut och verksamheter som rör dem och bereda dem inflytande på deras egna villkor. 2009/10:53 har samma rättigheter som vuxna, som det i vissa avseenden fortfarande kan finnas ett skyddsbehov att ta hänsyn till. Det gör att det kan finnas godtagbara skäl för att tillämpa åldersgränser även efter . Alla former av åldersdiskriminering måste dock motverkas och åldersgränser bör undvikas i när de inte kan anses vara befogade. Ungdomar med funktionsnedsättning omfattas också av Konventionen om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Denna konventionen tillför inte några nya rättigheter men listar åtgärder i syfte att undanröja hinder för människor med funktionsnedsättning att åtnjuta mänskliga rättigheter som alla andra. Vid sidan av den negativa särbehandling som ungdomar kan utsättas för beroende på olika diskrimineringsgrunder (kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning samt ålder) kan ungdomar med funktionsnedsättning utestängs från delaktighet och inflytande i samhället på grund av bristande tillgänglighet. utreds frågan om bristande tillgänglighet som en form av diskriminering. Som tidigare nämnts formas många värderingar och beteenden , som ungdomstiden förlängts. Den här perioden präglas också av många valsituationer som ger effekter långt fram i livet. Det kan handla om valet av utbildning på gymnasiet eller högskolan, alternativt valet att ge sig ut på arbetsmarknaden eller att flytta hemifrån. Här har samhället ett ansvar för och ett intresse av att ge ungdomar möjlighet att leva ett gott liv och att skapa goda förutsättningar för framtiden. Att motverka och förebygga utanförskap Utanförskap kan beskrivas som en frånvaro av egenmakt. ungdomars egenmakt och självständighet måste unga ges möjligheter att påverka både sin nuvarande situation och sin framtid samt till att utveckla sin fulla potential. Det innebär att vuxenvärlden måste fästa tilltro till ungas egna förmåga och ta tillvara deras initiativförmåga och Levnadsvillkoren har stor betydelse för såväl ungdomstiden som för resten av livet. förutsättningar för trygghet och samhörighet samt möjligheter till ett aktivt deltagande i samhället. Genom att investera i barn och ungdomar kan framtida ohälsa och utanförskap förebyggas och kostnader kan vändas i vinst, både mänskligt och samhällsekonomiskt. ett utanförskap en betydande välfärdsförlust, framför allt för individen men även för samhället. Det är regeringens ambition att inga barn eller ungdomar ska behöva växa upp i utanförskap. Arbetslöshet, oavslutade studier och få fritidsalternativ kan leda till ett socialt och ekonomiskt utanförskap. Det innebär att ungdomar tillhör de grupper som riskerar att drabbas hårdast under en lågkonjunktur. dels på att deras situation på arbetsmarknaden försvagas, men också på att många unga i hög grad är beroende av offentligt finansierade Skr. 2009/10:53 verksamheter, såsom skola och fritidsverksamheter. viker i kommunerna riskerar dessa verksamheter att drabbas av nedskärningar, vilket kan påverka ungas levnadsvillkor . I en lågkonjunktur blir det därmed än viktigare att väga kortsiktiga besparingar mot långsiktiga investeringar i barns och ungas utveckling. Det finns ett tydligt samband mellan ett socialt och ekonomiskt utanförskap och ett demokratiskt utanförskap. Ungdomar som inte upplever sig vara delaktiga i samhället riskerar att tappa tilltron till samhällets institutioner liksom till det demokratiska styrelseskicket i stort. Utanförskap riskerar i vissa fall också att bli en grogrund för främlingsfientlighet och radikalisering. I det här sammanhanget spelar även den ideella sektorn en viktig roll när det gäller att nå och engagera unga samt att skapa nya mötesplatser och forum för dialog och gemenskap. Detta gäller både ungas egna organisationer och andra organisationer som arbetar med och för ungdomar. Att stärka ungas egenmakt och självständighet handlar också om att motverka företeelser som begränsar individens handlingsutrymme. Sådana företeelser kan t.ex. vara missbruk av tobak, alkohol och droger, utsatthet för våld och förtryck, diskriminering, fördomar eller stereotypa könsroller. Offentliga insatser ska stödja ungdomars möjligheter till självständighet och oberoende. I följande avsnitt ges en beskrivning av levnadsvillkoren för ungdomar i inom ramen för de fem huvudområdena. Syftet med att dela in ungdomspolitiken i huvudområden är, som tidigare beskrivits, att möjliggöra en systematisk samordning och att följa och beskriva hur insatser på olika områden tillsammans påverkar utvecklingen av ungas levnadsvillkor. Utvecklingen av ungdomars levnadsvillkor beskrivs även i regeringens budgetproposition samt i rapportserie Ung . Huvudområdet behandlar tillgången till såväl formell som icke-formell utbildning samt informellt lärande och spänner över en rad olika områden. Utbildningspolitiken är naturligtvis central, men huvudområdet kan även beröras av kultur-, folkrörelse- och näringspolitiken. Även frågor inom andra områden som handlar om kunskap och lärande kan inkluderas i huvudområdet. Statens skolverks uppföljningar visar att föräldrarnas utbildningsnivå är den bakgrundsfaktor som i högst utsträckning påverkar elevernas Studieresultaten samvarierar även med andra bakgrundsfaktorer, framför allt kön och om eleven har svensk eller utländsk bakgrund. Flickor och unga kvinnor uppnår i genomsnitt bättre resultat än pojkar och unga män. När det gäller utländsk bakgrund är variationerna små mellan elever med utländsk bakgrund som är födda i och elever som kommit hit . För elever som har kommit till efter årskurs 1 har dock vistelsetiden i landet en stor betydelse för studieresultaten. Vad gäller studieresultaten för elever med funktionsnedsättning finns det indikationer på att skolans arbetsmiljö i förhållande till en elevs funktionsnedsättning kan ha påverkan på studieresultaten. Andelen grundskoleelever som är behöriga till gymnasieskolans nationella program har legat enligt statistik från . Bland elever som har föräldrar med högst grundskoleutbildning eller motsvarande var andelen behöriga /08. Motsvarande andel för elever vars föräldrar har eftergymnasial utbildning var . Andelen flickor som var behöriga till gymnasieskolans nationella program /08 var , medan motsvarande andel bland pojkar var . Andelen elever med utländsk bakgrund som var behöriga till gymnasieskolan samma läsår var betydligt lägre, , än andelen elever med svensk bakgrund, som var . Bland de elever som har anlänt till efter årskurs 1 var andelen behöriga till gymnasieskolan /08. Motsvarande andel för elever med utländsk bakgrund som är födda i eller som anlänt före årskurs 1 var . Flickor hade liksom tidigare läsår ett betydligt högre meritvärde än pojkarna . Flickornas genomsnittliga meritvärde i årskurs 9 var då 220,6, medan pojkarnas var 198,5. Könsskillnaden i betygspoäng har inte förändrats märkbart sedan betygssystemet infördes /98. Trots att elever med utländsk bakgrund i genomsnitt hade lägre betyg än elever med svensk bakgrund så hade flickor med utländsk bakgrund i genomsnitt något bättre betyg i än pojkar med svensk bakgrund under /07. Allt fler elever når samtliga uppsatta kunskapsmål för , men det är fortfarande nästan en fjärdedel av eleverna som inte gör det. /2008 var det av flickorna och av pojkarna i årskurs 9 som inte uppnådde målen i ett eller flera ämnen. Av elever med svensk bakgrund var det som inte nådde målen i ett eller flera ämnen och bland eleverna med utländsk bakgrund var det . har en allt högre andel elever i årskurs 9 nått målen i svenska, svenska som andraspråk och engelska, medan en ökande andel elever inte når målen i matematik. Andelen flickor som inte når målen i matematik har ökat från 2008. Motsvarande andel för pojkar är respektive . Nästan alla elever, , påbörjar gymnasiestudier efter , antingen på ett nationellt, specialutformat eller individuellt program. Denna andel har legat i det närmaste . Omkring sex av tio elever som började första året i gymnasieskolan 2004, hade slutfört gymnasieskolan och fått slutbetyg med grundläggande behörighet till universitets- och högskolestudier . Andelen unga kvinnor som uppnådde grundläggande behörighet var högre än för unga män. Både kvinnor med svensk bakgrund och kvinnor med utländsk bakgrund slutför sin gymnasieutbildning i högre utsträckning än vad män med motsvarande bakgrund gör. Skillnaden mellan könen var större för elever med utländsk bakgrund än för elever med svensk bakgrund. Lärartätheten har ökat inom både den kommunala och gymnasieskolan jämfört med situationen . Även lärartätheten i friskolorna ökade under /2009, av sjunkande siffror. Inom genomförs programmet (Programme for International Student ) som jämför kunskapsnivån hos 15- åringar i olika länder. I detta projekt mäts kunskaper i ämnena matematik och naturvetenskap samt i läsförståelse. I den senaste studien presterade svenska 15-åringar signifikant bättre än genomsnittet inom i läsförståelse. Andelen svenska 15-åringar som har en svag läsförmåga har dock ökat, från 2000 till 2006. I såväl som andra deltagande EU-länder är andelen svaga läsare betydligt större bland pojkar än bland flickor. I naturvetenskap och matematik presterade svenska elever endast i nivå med genomsnittet i , och även här finns en svagt sjunkande trend. I dessa ämnen finns inga signifikanta skillnader mellan könen. Exempel på länder som genomgående presterar bättre än i studien är , och . För att förbättra resultaten i svenska skolan har regeringen vidtagit en rad olika reformer inom utbildningssystemet. Insatserna syftar till att skapa en trygg och kunskapsinriktad skola, där läraryrket värderas högt. Genom tidig uppföljning och tidiga stödinsatser ges fler elever förutsättningar att nå kunskapsmålen. Regeringen har därför bl.a. beslutat om en läsa-skriva-räkna-satsning med fokus på de tidiga åren, nya kurs- och läroplaner för skolan, fler nationella prov, stöd till lärares fortbildning och en ny sexgradig betygsskala. En bärande tanke är att målen i de nya kurs- och läroplanerna ska vara tydligare, för att underlätta för både lärare, elever och föräldrar att förstå vilka kunskapskrav som ställs. innebär fler betygssteg en ökad tydlighet i informationen till elever och vårdnadshavare genom att elevernas utveckling bättre tydliggörs. De nya kurs- och läroplanerna och den nya betygsskalan införs från och med /2012. Enligt Statens skolverks rapport till skolan 2006 (Rapport 299) har andelen elever som känner sig mobbade eller trakasserade av andra elever varit relativt , som en allt större andel elever anger att man på deras skola arbetar aktivt för att motverka mobbning och annan kränkande behandling. Trygghet och studiero är en förutsättning för lärande. För att stärka skolornas förebyggande arbete har regeringen gett i uppdrag att utforma en utbildningssatsning om forskningsbaserade åtgärdsprogram mot mobbning. Uppdraget, som även inkluderar kränkningar som grundas på diskriminering, ska redovisas . Regeringen har även initierat en omfattande satsning på jämställdhet i skolan som ska genomföras (se vidare avsnitt Skr. 2009/10:53 7.1.4). Omkring 13 000 personer i åldern deltog i svenskundervisning för invandrare (sfi) under /08. I vuxenutbildning för utvecklingsstörda deltog samma läsår knappt 600 personer, i grundläggande vuxenutbildning knappt 5 000 personer och i gymnasial vuxenutbildning cirka 50 000 personer. I den kvalificerade yrkesutbildningen var av deltagarna . I folkhögskolornas allmänna kurser är omkring hälften av deltagarna under . Enligt statistik var 329 153 individer registrerade vid Detta är en ökning med omkring 7 000 personer jämfört med . Av dessa var 60 Närmare hälften av alla studenter var i åldern . Bland kvinnor är studiedeltagandet som högst , då ungefär var tredje kvinna studerar vid universitet eller högskola. är studiedeltagandet som högst och då studerar cirka var fjärde man vid universitet eller högskola. utländsk bakgrund motsvarar numera i stort sett andelen med utländsk bakgrund i befolkningen, vilket 2007 var . andelen med utländsk bakgrund är högre bland 1934-åringarna, som är den åldersgrupp flertalet studerande tillhör, är de studerande med utländsk bakgrund fortfarande något underrepresenterade vid universiteten och högskolorna. Under en följd av år har andelen personer med funktionsnedsättning som studerar på högskolan ökat stadigt. förklaring till detta kan vara lagen (2001:1286) om likabehandling av studenter i högskolan som trädde i kraft . bl.a. frågor om fysisk tillgänglighet samt tillgången till användbara läromedel och relevant stöd. diskrimineringslagen (2008:567) trädde i kraft. Bland de årskullar som föddes 19801982 hade börjat Andelen sjönk dock till i den årskull som uppnådde 2007, dvs. Könsskillnaderna i fråga om övergången till högskolan är stora och har inte förändrats märkbart för de senaste årskullarna. blev 2007 hade börjat studera medan motsvarande andel bland männen var . Också de regionala skillnaderna är stora. län, som hade högst övergång, hade av årskullen född påbörjat studier , medan motsvarande andel var strax i , som hade lägst övergång. Enligt Verket för högskoleservice ökade antalet behöriga förstahandssökande till och högskolor med 17 procent mellan och . antagna studenter ökat . talar allt för att det kommer att vara ett fortsatt starkt tryck för att få studera i högskolan. 2009/10:53 Detta beroende på att ungdomskullarna ökar framöver som konjunkturen bedöms vara fortsatt svag. Huvudområdet omfattar bl.a. arbetsmarknadspolitiken, näringspolitiken, socialtjänstpolitiken, konsumentpolitiken och bostadspolitiken. Uppföljningen av ungdomars levnadsvillkor ger flera indikationer på att ungas ekonomiska utsatthet har ökat och att utsattheten är högre bland ungdomar än i den övriga befolkningen. Detta gäller exempelvis andelen unga med låg ekonomisk standard i förhållande till övriga befolkningen.