prop · GX0321 · 2009-10-14 00:00:00 — månader innan lagen upphör att gälla måste dessa anmälas till kommu- nen i enlighet med 3 § första stycket och 10 § första stycket. förvärv som sker mindre än lagen upphör att gälla behöver anmälan inte göras; då ogiltighet skulle ha inträtt har ju lagen upphört. Om kommunen har begärt prövning av för- värvet hos hyresnämnden eller en ansökan om förvärvstillstånd har getts Prop. 2009/10:21 in till hyresnämnden före , kommer en prövning därefter inte att tjäna något syfte. I ett sådant fall bör sökanden i stället under- rättas om att något förvärvstillstånd inte behövs. Om egendom som omfattas av lagen har förvärvats genom inrop på en exekutiv auktion men den tid för vidareöverlåtelse som anges i 6 § första stycket inte har gått ut vid lagens upphävande, kvarstår inte någon skyldighet för förvärvaren att överlåta egendomen. Har beslut om offent- lig auktion enligt 6 § tredje stycket fattats innan lagen upphör, ska auk- tionen inte genomföras. Upphävandet av förvärvslagen har inte någon betydelse för förvärv som tidigare blivit ogiltiga på grund av 5 och 10 b §§. Dessa förvärv är alltjämt ogiltiga. Detta gäller t.ex. när förvärv av hyresfastigheter eller av aktier eller andelar i handelsbolag inte har anmälts till kommunen och när förvärvstillstånd har vägrats. Inget hindrar att parterna godkänner dessa avtal i efterhand. Upphävandet av lagen kan ha betydelse för skyldigheten att söka lag- fart för de typer av fastighetsförvärv som har omfattats av lagen. Be- träffande förvärv som sker från , och som inte är be- roende av annan myndighets tillstånd, ska lagfart sökas efter det att fångeshandlingen upprättades (20 kap. 2 § första stycket jordabalken), i stället för som tidigare när tillståndsfrågan är avgjord (20 kap. 2 § andra stycket 1). Motsvarande gäller i fråga om inskrivning av tomträtt (se 21 kap. 1 §). Förvärv som är föremål för tillståndsprövning när lagen upphävs får anses fullbordas när lagen upphör. Lagfart ska alltså då sökas . I fråga om förköpsrätt vid aktieöverlåtelse gäller den upphävda lagen fortfarande, om kommunen före enligt 13 § första stycket den nämnda lagen hos hyresnämnden har anmält beslut att utöva förköpsrätt. Av punkten 1 följer att bestämmelserna i 1222 §§ förvärvslagen om förköpsrätt vid aktieöverlåtelse ska tillämpas, om kommunen före har beslutat att utöva sådan förköpsrätt och anmält detta till hyresnämnden i enlighet med 13 § första stycket. Den kommun som har utövat förköpsrätten är alltså skyldig att enligt 17 § söka tillstånd till förköpet hos hyresnämnden, om säljaren eller köparen inom en månad från att han eller hon fått del av beslutet att utöva förköpsrätten bestrider denna hos nämnden. Vidare ska sådana mål där köparen eller kommunen enligt 15 § har väckt talan om undantagande av egendom som ingår i köpet handläggas och avgöras av allmän domstol. Talan om undan- tagande av egendom ska väckas efter förköpets full- bordan. Om ett förköp har fullbordats före lagens upphävande men kommunen inte har ersatt köparen med anledning av förköpet enligt 21 §, ska ersättning utges även efter att lagen har upphävts. beslut om tillstånd till förköp får enligt 25 § överklagas till . Vid överklagande av hyresnämndens beslut som har meddelats före i fråga om förvärvstillstånd eller tillstånd till förköp vid aktieöverlåtelse, gäller den upphävda lagen fortfarande. Bestämmelsen i punkten 2 tar sikte på överklagande av beslut om för- värvstillstånd eller tillstånd till förköp vid aktieöverlåtelse som hyres- nämnden meddelat före upphävandet. Av punkten följer att beslut som har meddelats före upphävandet får överklagas hos . Hovrätten ska handlägga och avgöra målet enligt förvärvslagen. avser förfarandet i hovrätten gäller lagen (1994:831) om rättegången i vissa hyresmål i (se nedan avsnitt 9.7). Bestämmelsen har införts främst för att tillgodose en fastighetsägares intresse av att få sin sak överprövad om han eller hon har blivit nekad 9.2Förslaget till lag om ändring i bostadsförvaltnings- lagen (1977:792) Uppfyller en fastighet inte de krav som bostadshyresgästerna har rätt att ställa i fråga om sundhet, ordning och skick, får hyresnämnden besluta att fastigheten ska ställas under särskild förvaltning, om fastighetens brister beror på att fastighetsägaren eftersatt fastighetens underhåll eller på annat sätt förvaltat fastigheten på ett sätt som inte är godtagbart för bostadshyresgästerna. Om en ansökan om särskild förvaltning har kommit in till hyres- nämnden efter det att fastighetsägaren har ansökt om lagfart, får ett beslut enligt första stycket meddelas redan om det finns anledning att anta att fastigheten inte förvaltas på ett godtagbart sätt. Beslut om särskild förvaltning får också meddelas om fastighetsägaren underlåter att hyra ut lägenheter för bostadsändamål i fastigheten och det med hänsyn till bostadsförsörjningen är uppenbart oförsvarligt att lägen- heterna står tomma. I ett beslut om särskild förvaltning ska hyresnämnden, 1.om bristerna i förvaltningen inte är av allvarligt slag och det bedöms tillräckligt för att uppnå en godtagbar förvaltning, ålägga fastig- hetsägaren att överlämna förvaltningen till särskild förvaltare (för- valtningsåläggande), eller 2.om bristerna i förvaltningen är av allvarligt slag eller det kan antas att förvaltningsåläggande inte är tillräckligt för att uppnå en godtagbar förvaltning, ställa fastigheten under förvaltning av särskild förvaltare (tvångsförvaltning). Paragrafen innehåller bestämmelser om förutsättningarna och formerna för ingripande enligt bostadsförvaltningslagen. Den har i allt väsentligt utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Första stycket har ändrats språkligt utan att någon ändring i sak är avsedd. I stycket anges de grundförutsättningar som ska vara uppfyllda för att hyresnämnden ska kunna besluta om särskild förvaltning. Vad som kännetecknar en bristfällig förvaltning ska bedömas mot bakgrund av fastighetsägarens skyldigheter enligt bestämmelser i annan lagstift- ning och enligt avtal (se prop. 1976/77:151 s. 81). Andra stycket är nytt. Beslut om särskild förvaltning får i vissa fall meddelas redan om det finns anledning att anta att fastigheten inte förvaltas på ett för de boende godtagbart sätt. efter det att en fastighet har bytt ägare kan hyresgästerna enklare och på ett tidigare stadium få till stånd ett beslut om särskild förvaltning. Lättnaden för sökanden framgår av att det är tillräckligt att det finns anledning att anta att fastighetsägaren inte uppfyller de krav på fastig- hetsförvaltningen som avses i första stycket. För att ett ingripande ska aktualiseras enligt första stycket krävs att sökanden kan visa att det finns brister i förvaltningen. Ett ingripande med stöd av andra stycket kan ske redan om det finns anledning att anta att fastighetsägaren inte förvaltar fastigheten på ett för de boende godtagbart sätt. Beviskravet är förhållandevis lågt ställt, men en tillämpning av bestämmelsen förutsätter att det finns något påtagligt som talar för att sådana missförhållanden som avses i första stycket föreligger. Det ska röra sig om missförhållan- den som mer allmänt kan komma att beröra hyresgästerna. Förutsätt- ningar för att tillämpa bestämmelsen kan föreligga t.ex. om fastighets- ägaren redan äger andra fastigheter som är eller har varit föremål för sär- skild förvaltning och det relativt snart efter förvärvet av en ny fastighet uppstår flera mindre brister i förvaltningen som påverkar hyresgästerna negativt utan att bristerna är så tydliga att ett ingripande med stöd av första stycket kan komma i fråga. Ett närliggande fall är att fastighets- ägaren äger andra fastigheter där det förekommer brister i förvaltningen och det finns en påtaglig risk för att liknande missför- hållanden uppstår såvitt avser den nyförvärvade fastigheten snart efter förvärvet. En tillämpning av andra stycket förutsätter att ansökan om särskild förvaltning har kommit in till hyresnämnden efter det att den nye ägaren ansökte om lagfart på fastigheten. kan dock fatta beslut i ärendet efter tidens utgång. En ansökan som kommer in efter det att gått sedan lagfart sökts, kan inte prövas enligt andra stycket utan får prövas enligt huvudregeln i första stycket. Bestämmelser om vem som får ansöka om särskild förvaltning och vem ansökan kan riktas mot finns i 29 och 30 §§. Eftersom en tillämp- ning av andra stycket förutsätter att fastighetsägaren har sökt lagfart på sitt förvärv, kan en sådan ansökan dock inte riktas mot en person som innehar fastigheten med äganderättsanspråk men som inte har sökt lagfart på förvärvet (jfr 30 § tredje stycket). Andra stycket gäller också om ansökan avser en byggnad som tillhör innehavare med inskriven tomträtt (jfr 1 § andra stycket och 30 § första stycket). Tredje stycket innehåller bestämmelser om särskild förvaltning i den speciella situationen att fastighetsägaren av spekulativa skäl låter lägenheter stå tomma och utgörs av det tidigare andra stycket. I fjärde stycket anges formerna för ingripande enligt lagen. Det finns två former för ingripande, förvaltningsåläggande och tvångsförvaltning. Den sammanfattande benämningen för förvaltningsåläggande och tvångsförvaltning är särskild förvaltning. De ändringar som har gjorts i lagtexten består i att det har tydliggjorts att det finns två grader av miss- förhållanden för ingripande enligt lagen. ska utifrån ut- redningen i ärendet göra en bedömning av hur allvarliga bristerna i för- valtningen är och sedan avgöra om fastighetsägaren ska meddelas ett förvaltningsåläggande eller om fastigheten ska ställas under tvångsför- valtning. Det är lämpligt att sökanden i ansökan anger vilken form av ingripande som yrkas. Det finns inget som hindrar att sökanden i första hand yrkar den ena ingripandeformen och i andra hand den andra formen av ingripande. är dock inte bunden av vilken form av ingripande som sökanden anser vara lämpligast. Av fjärde stycket 1 framgår att beslut om förvaltningsåläggande ska meddelas om bristerna i förvaltningen inte är av allvarligt slag och ett sådant beslut bedöms tillräckligt för att uppnå en godtagbar förvaltning. Dessa rekvisit är nya i lagtexten och har införts för att lätta på kraven för förvaltningsåläggande. Det krävs att bristerna har haft (eller vid tillämp- ning av andra stycket kan antas få) en viss intensitet och verkan samt att hyresgästerna mer allmänt har känt av olägenheterna. Ett förvaltnings- åläggande kan tänkas bli aktuellt t.ex. om hyresvärden inte uppfyller sin skyldighet att hålla hyresgästerna informerade om sitt namn och sin adress enligt 12 kap. 18 i § jordabalken. Ett annat exempel är att hyres- värden trots tillsägelser inte utför reparationer eller underhållsarbeten, utan att förhållandena för den skull är så allvarliga att förutsättningar för tvångsförvaltning föreligger. En omständighet som också kan tala för ett förvaltningsåläggande är att det i fastigheten förekommer ett flertal mindre missförhållanden vilka var för sig inte motiverar ett ingripande enligt lagen men som sammantaget visar på att förvaltningen av fastig- heten inte uppfyller de krav som hyresgästerna har rätt att ställa. Beslut om tvångsförvaltning ska enligt fjärde stycket 2 meddelas om bristerna i förvaltningen är (eller vid tillämpning av andra stycket kan antas bli) allvarligare än vad som gäller för förvaltningsåläggande. De missförhållanden som avses är av samma slag som för förvaltnings- åläggande; skillnaden ligger i hur allvarliga bristerna i förvaltningen är. Ingripande i form av tvångsförvaltning kan också göras om det kan antas att ett förvaltningsåläggande inte bedöms vara en tillräckligt in- gripande åtgärd för att uppnå en godtagbar förvaltning. Om förvaltningen av fastigheten trots ett förvaltningsåläggande inte förbättras, kan hyres- nämnden, efter ansökan, besluta om tvångsförvaltning. Så kan exempel- vis vara fallet om fastighetsägaren i strid med förvaltningsavtalet vidtar åtgärder som påverkar hyresgästernas situation negativt. kan det redan på förhand vara tydligt att fastighetsägaren inte kommer att följa ett föreläggande att överlämna förvaltningen till någon annan, t.ex. när tidigare försök med förvaltningsåläggande har misslyckats eller det finns anledning att befara att fastighetsägaren kommer att motarbeta förval- taren. I sådant fall kan hyresnämnden besluta om tvångsförvaltning utan föregående förvaltningsåläggande (jfr a. prop. s. 57). ska i beslutet om tvångsförvaltning ange om beslutet har fattats med stöd av första eller andra stycket, eftersom detta har betydelse för den tid under vilken tvångsförvaltningen kan pågå (se 18 §). Övervägandena finns i avsnitt 6.2 och 6.3. ska från det att beslutet om tvångs- förvaltning trädde i kraft fastställa den tid under vilken förvaltningen ska pågå. Tiden får, om beslutet har meddelats med stöd av 2 § första eller tredje stycket, bestämmas till högst från det att beslutet om tvångsförvaltning trädde i kraft. Om beslutet har meddelats med stöd av 2 § andra stycket, får tiden bestämmas till högst från det att be- slutet trädde i kraft. Om det vid utgången av den för tvångsförvaltningen bestämda tiden finns skäl att förvaltningen fortsätter, får hyresnämnden, om beslutet har meddelats med stöd av 2 § första eller tredje stycket, besluta om för- längning av tiden i sänder. Om beslutet har meddelats med stöd av 2 § andra stycket, får hyresnämnden besluta om förlängning av tiden med högst . Finns inte längre skäl för tvångsförvaltning, ska hyresnämnden besluta att förvaltningen ska upphöra . Paragrafen innehåller bestämmelser om tiden för tvångsförvaltning. Enligt första stycket ska tiden för förvaltningen fastställas inom sex månader från det att beslutet om tvångsförvaltning trädde i kraft. ringen innebär att förvaltningstiden för beslut om tvångsförvaltning, som har meddelats med stöd av bestämmelsen i 2 § andra stycket om möjlig- heten att ingripa enligt ett lägre beviskrav, får bestämmas till högst . Förvaltaren bör ge förslag för förvaltningen. dock hyresnämnden att självmant se till att förvaltningstiden blir be- Förvaltningstiden kan förlängas enligt andra stycket. sådan fråga ska ske med tillämpning av de i 2 § uppställda förutsätt- ningarna för tvångsförvaltning. Om beslutet har meddelats med stöd av 2 § andra stycket, får hyresnämnden förlänga tiden med Prövningen ska då ske utifrån de i 2 § andra stycket angivna rekvisiten för särskild förvaltning. Mot bakgrund av det sänkta beviskrav som gäller för ett sådant beslut bör möjligheten till förlängning utnyttjas En omständighet som kan tala för förlängning kan vara att omfattande förbättringsarbeten pågår och att dessa inte kan förväntas bli färdigställda om inte tvångsförvaltningen förlängs. När den fastställda förvaltningstiden har gått ut, upphör förvaltningen utan särskilt beslut av hyresnämnden. enligt 2 § andra stycket pågår är det inte möjligt för t.ex. hyresgästföre- ningen eller kommunen att få bifall till en ny ansökan om tvångsförvalt- ning enligt huvudregeln i 2 § första stycket. Om en fastighet har ställts under tvångsförvaltning med stöd av 2 § andra stycket och det vid ut- gången av förvaltningstiden fortfarande finns behov av tvångsförvalt- ning, finns det dock, förutom möjligheten till förlängning, möjlighet att på nytt ansöka om sådan förvaltning. ning får då bedömas utifrån 2 § första stycket. Tiden för ett sådant beslut om tvångsförvaltning får bestämmas till högst och förlängas med Tredje stycket har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. ändrats för att tydliggöra att en hyresnämnd ska häva tvångsförvaltningen , om utredningen visar att en sådan förvaltning inte behövs. Övervägandena finns i avsnitt 6.3. Förvaltaren har rätt att få skäligt arvode, som bestäms av hyresnämnden för varje kalenderår eller . Arvodet ska betalas ur fastig- hetens avkastning, om inte hyresnämnden föreskriver att det helt eller delvis ska betalas av fastighetsägaren personligen. Om förvaltaren begär det, ska kommunen förskottera arvode som enligt hyresnämndens beslut ska betalas av fastighetsägaren personligen. Fastighetsägaren är skyldig att ersätta kommunen med det förskotte- rade beloppet jämte ränta därpå enligt 6 § räntelagen (1975:635) från dagen för utbetalningen. Paragrafen innehåller bestämmelser om förvaltarens arvode. Första stycket har ändrats på så sätt att det inte krävs särskilda skäl för att en förvaltare ska få sitt uppdrag ersatt mer än en gång . bestämmelsen bestäms förvaltarens arvode av Förvaltaren kan framställa sitt yrkande om arvode i samband med sin årliga redovisning för förvaltningen till hyres- nämnden (jfr 22 §). I vissa situationer kan det dock vara lämpligare att förvaltaren får ersättning fler än en gång . I sådana fall kan arvodet bestämmas för exempelvis ett kvartal. Det ankommer på förvaltaren att vid varje framställning om arvode förse hyresnämnden med erforderligt Arvodets storlek får bestämmas efter vad som är skäligt i det enskilda Av betydelse vid bedömningen är vilken tid som förvaltaren har lagt ned på uppdraget och det sätt på vilket förvaltarskapet skötts (se 1976/77:151 s. 107). Bestämmelser om möjlighet att överklaga ett beslut om arvode till för- valtare finns i 34 §. har enligt 31 § första stycket möjlig- het att förordna att ett sådant beslut ska gälla även om det överklagas. I övrigt har vissa språkliga ändringar gjorts. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ärenden om särskild förvaltning som har inletts hos hyresnämnden före ikraftträdandet prövas enligt 2 och 18 §§ i sin äldre lydelse. Ändringarna träder i kraft . Enligt punkten 2, som har utformats i enlighet med Lagrådets förslag, ska ärenden om särskild för- valtning som har inletts hos hyresnämnden före ikraftträdandet prövas enligt 2 § i sin äldre lydelse. Detta innebär att bestämmelsen i 2 § fjärde stycket om förvaltningsåläggande endast gäller vid hyresnämndens prövning av ansökningar som kommer in till nämnden efter ikraft- trädandet. Detsamma gäller den nya bestämmelsen i 2 § andra stycket om möjligheterna till ingripande efter det att en hyresfastighet har övergått till en ny ägare. Av tydlighetsskäl har tillagts att när det gäller tiden för tvångsförvaltning ska äldre bestämmelser gälla vid prövningen av ansökningar som kommit in före ikraftträdandet. Övervägandena finns i avsnitt 7. Förslaget till lag om ändring i lagen (1904:48 s. 1) om Prop. Den gode mannen ska på lämpligt sätt kungöra försäljningsvillkoren samt tid och plats för auktionen. Avser auktionen en jordbruksfastighet, ska den gode mannen vid auktionen upplysa om reglerna i jord- förvärvslagen (1979:230). I paragrafen, som innehåller bestämmelser om kungörande vid offentlig auktion, har en hänvisning till lagen (1975:1132) om förvärv av hyres- fastighet m.m. tagits bort eftersom den lagen har upphävts. I övrigt har vissa språkliga ändringar gjorts. 9.4Förslaget till lag om ändring i förköpslagen (1967:868) Förköpsrätten utövas genom att en kommun inom den tid som anges i andra stycket underrättar säljare och köpare om beslutet att utöva förköpsrätt samt anmäler detta beslut till inskrivningsmyndigheten och ger in bevis om underrättelserna. Avser beslutet en fastighet inom en annan kommuns område, ska den andra kommunen också underrättas. Beslutet ska antecknas i fastighetsregistrets inskrivningsdel för varje fastighet som ingår i försäljningen. Förköpsrätten ska utövas senast på den inskrivningsdag som infaller närmast från det lagfart söktes på köparens förvärv eller, om det krävs förvärvstillstånd enligt jordförvärvslagen (1979:230), från det tillstånd söktes. Om säljaren eller köparen innan lagfart eller tillstånd har sökts anmäler försäljningen till den eller de kommuner där den fasta egendomen är belägen och då överlämnar en bestyrkt kopia av köpehandlingen, räknas tiden i stället från det att kommunen tog emot en sådan anmälan. Om någon kopia av köpehandlingen inte var bifogad ansökan eller anmälan, räknas tiden först från det att kommunen tog emot en sådan handling. Utövas förköpsrätten inte inom föreskriven tid, är förköpsrätten för- lorad. I paragrafen, som innehåller bestämmelser om hur förköp utövas, har hänvisningen till lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. tagits bort eftersom den lagen har upphävts. I övrigt har vissa språkliga ändringar gjorts. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och hyresnämnder som avses i 12 kap. 68 § jordabalken har till uppgift att 1. medla i hyres- eller bostadsrättstvist, 2. pröva tvist om åtgärdsföreläggande enligt 12 kap. 11 § första stycket 5 och 16 § andra stycket, ändrad användning av lokal enligt 12 kap. 23 § andra stycket, skadestånd enligt 12 kap. 24 a §, överlåtelse av hyresrätt enligt 12 kap. 3437 §§, upplåtelse av lägenhet i andra hand enligt 12 kap. 40 §, förlängning av hyresavtal enligt 12 kap. 49 §, villkor enligt 12 kap. 54 §, återbetalning av hyra och fastställande av hyra enligt 12 kap. 55 e §, uppskov med avflyttning enligt 12 kap. 59 § eller före- läggande enligt 12 kap. 64 §, allt jordabalken, 2 a. pröva tvist om hyresvillkor enligt 2224 §§ hyresförhandlings- lagen (1978:304) eller om återbetalningsskyldighet enligt 23 § samma lag, 2 b. pröva tvist om hyresvillkor enligt 3 kap. 14 § lagen (2002:93) om kooperativ hyresrätt eller tvist om upplåtelse med kooperativ hyresrätt enligt 4 kap. 6 § samma lag, 3.pröva tvist om medlemskap enligt 2 kap. 10 §, skyldighet att upplåta bostadsrätt enligt 4 kap. 6 § eller villkor för upplåtelse av bostadsrätt enligt samma §, hyresvillkor enligt 4 kap. 9 §, upplåtelse av lägenhet i andra hand enligt 7 kap. 11 § eller utdömande av vite enligt 11 kap. 2 §, allt bostadsrättslagen (1991:614), 4.pröva fråga om godkännande av överenskommelse som avses i 12 kap. 1 § sjätte stycket, 45 a eller 56 § jordabalken eller av beslut som avses i 9 kap. 16 § första stycket 1, 1 a eller 2 bostadsrättslagen, 5.vara skiljenämnd i hyres- eller bostadsrättstvist, 5 a. pröva tvist mellan hyresvärd och hyresgästorganisation enligt hyresförhandlingslagen, 6. pröva frågor enligt bostadsförvaltningslagen (1977:792), tvist om upprustningsföreläggande enligt 12 kap. 18 a18 c §§ jordabalken eller förbättrings- och ändringsåtgärder enligt 12 kap. 18 d18 f §§ och 18 h § samma balk, 7. pröva frågor enligt lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt eller kooperativ hyresrätt. Ett ärende tas upp av den hyresnämnd inom vars område fastigheten är belägen. Paragrafen, som innehåller bestämmelser om vilka uppgifter som åligger hyresnämnden, har ändrats på så sätt att frågor enligt lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m. (förvärvslagen) har tagits bort ur upp- räkningen i första stycket. Den tidigare punkten 8 återfinns nu i punkten 7. Även hänvisningarna till förvärvslagen i andra stycket har tagits bort eftersom lagen har upphävts. I övrigt har vissa mindre språkliga ändringar gjorts. När nämnden avgör ett ärende ska det av beslutet framgå vilka skäl som ligger till grund för beslutet, om detta går någon part emot. Detsamma gäller andra beslut, om det behövs. I beslut om avskrivning enligt 8 a § ska även de nya villkor anges på vilka avtalet enligt 11 kap. 6 a § tredje stycket jordabalken ska anses förlängt. Om en part kan överklaga beslutet eller ansöka om återupptagande, ska det i beslutet anges vad parten ska iaktta. sammanträde i ärendet och kan på grund av ärendets beskaffenhet eller annan särskild omständighet beslut inte meddelas som sammanträdet avslutats, ska beslutet meddelas , om inte synnerligt hinder möter. Underrättelse om när beslutet meddelas ska lämnas vid sammanträdet. Ett slutligt beslut ska lämnas till part genom nämndens försorg. Detta gäller dock inte ett beslut om avskrivning enligt 8 eller 12 §, om beslutet meddelas vid ett sammanträde i partens närvaro. Har en skiljaktig mening förekommit, ska denna meddelas parterna på samma sätt som beslutet. Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelande av och innehållet i Prop.