prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Regeringen avser inte att föreslå ändringar i de författningar som reglerar utbildning för dessa elever i denna proposition. Bestämmelserna som rör dessa elever i nuvarande 5 kap. skollagen (1985:1100) har förts över i huvudsak oförändrade till föreslagna kapitel 5 i skollagen. Därför behandlas inte frågan i denna proposition. anser att det för utbildningar inom deras område (dagens naturbruksprogram) skulle vara mest rättvist med allmän riksrekrytering, då naturbruksskolor endast finns i färre än var femte kommun i landet. Regeringen bedömer dock att ett system med generell riksrekrytering skulle leda till kostnadsökningar för kommu- nerna som är svåra att motivera. Regeringen vill här erinra om att elever i kommuner som inte erbjuder en viss utbildning har möjlighet att söka sig till andra kommuner och där bli mottagna i första hand. En mängd remissinstanser lämnar även olika synpunkter på och förslag till vilka administrativa rutiner som bör gälla för ansökan och god- kännande av riksrekryterande utbildningar. Regeringen avser att åter- komma med närmare reglering av hur det bör gå till samt de närmare förutsättningarna för riksrekrytering och behandlar därför inte dessa frågor i detalj i denna proposition. Nedan behandlas huvuddragen i de förutsättningar som regeringen bedömer bör gälla för de riksrekryterande utbildningarna. 8.3.1Olika former av riksrekryterande utbildningar Regeringens bedömning: Det bör finnas olika former av riksrekryte- rande utbildningar som alla bör prövas och godkännas nationellt. Regeringen avser att reglera detta närmare i förordning. Behovet av sådana utbildningar bedöms främst finnas inom följande tre områden: utbildningar motiverade av behov på arbetsmarknaden som inte kan tillgodoses på annat sätt, spetsutbildningar inom idrottsområdet och inom det estetiska området, och spetsutbildningar inom matematik, naturvetenskap, samhällsvetenskap och humaniora. Försöksverksamheten med riksrekryterande gymnasial spetsutbild- ning kommer att anpassas och fortsätta. Utbildningar motiverade av behov på arbetsmarknaden Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: kommun tillstyrker förslaget att inrätta riksrekryterande utbildningar men anser att ska bevilja riksrekrytering med stor restriktivitet. understryker vikten av att det fortsättningsvis är möjligt att ha riksrekrytering till högre kurser eller programfördjupningar, i första hand för utbildningar inom yrkesprogrammen där arbetskraftsbehovet är klart identifierat av branschorganisationer. påtalar att de grafiska utbildningsbehoven varierar starkt mellan olika regioner, såväl numerärt som tekniskt, varför det är angeläget att den föreslagna flexibiliteten beträffande riksrekryterande utbildningar infrias. och kommun anger att många riksrekryterande utbildningar är viktiga för kultur och näringsliv både regionalt och natio- nellt. Teknikföretagen och Metallgruppen konstaterar att det framöver kommer att finnas stora behov av specialiserade inriktningar eller alter- pedagogiska upplägg som inte ryms inom de föreslagna nationella programmen. anger, och får stöd av ett antal branschorganisationer i spontana remissvar, att riksrekrytering är en förutsättning för att den ska kunna rekrytera elever till sina utbildningar som ger specialkompetens t.ex. inom naturbaserad turism och detaljhandel inom sportbranschen. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer som fram- gått ovan att det även framgent kommer att finnas behov av att kunna inrätta riksrekryterande utbildningar inom ramen för den nationella programstrukturen. Det kan gälla sådana fall där det finns ett tydligt och väl dokumenterat arbetsmarknadsbehov och ett nationellt intresse, men som inte kan tillgodoses på annat sätt än genom riksrekrytering. Regeringen delar utredarens bedömning att riksrekrytering främst bör bli aktuellt för ett mindre antal yrkesutbildningar. Det kan handla om små hantverksyrken med litet elevunderlag, t.ex. glasblåsning. Det kan också handla om små yrken vars utbildningar regleras av internationella över- Exempel på detta är utbildningar inom sjöfartsteknik respektive flygteknik (se avsnitt 6.6). För att följa upp om en riksrekryte- rande utbildning svarar mot ett arbetsmarknadsbehov kan ett kriterium vara att elever som gått utbildningen återfinns inom ett målyrke för ut- bildningen i högre grad än elever som gått ett näraliggande nationellt program. Spetsutbildning i idrott och inom det estetiska området Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: , Teknikföretagen och Krist- tillstyrker utredarens förslag om riksre- kryterande idrottsutbildning. I övrigt har synpunkter inkommit på om- fattningen av ämnet specialidrott i utbildningen, som enligt utvecklad praxis omfattar 700 poäng och som enligt utredarens förslag omfattar 400 poäng inom programmets ram samt en utökning av programmet med 300 poäng. konstaterar att det även fortsättningsvis ska finnas ett utrymme för 700 poäng specialidrott, men ser ingen möjlighet att inrymma dessa inom den normala studieomfattningen av 2 500 poäng. Utrymme måste då enligt verket tas från någon av kurserna på inrikt- nings-, program- eller gymnasiegemensam nivå, vilket äventyrar exa- mensmålen om inte dessa formuleras på ett generellt sätt. Även () tillstyrker att möjligheten till riksrekryterande idrottsutbildning med 700 poäng specialidrott behålls, men avstyrker att elever måste läsa 300 poäng som utökat program. anser att möjligheten att endast få använda individuella valet och programfördjupningen är för snäv och kräver möjlighet till ytterligare avvikelser från programstrukturen. anser att det borde finnas ett nationellt högskoleförberedande idrottsprogram samt förordar en möjlighet till idrottsprofilering av nationella program. Utredarens förslag till riksrekryterande utbildningar inom det estetiska området välkomnas av det fåtal remissinstanser som behandlat förslaget. i framför dock en oro för att utredarens förslag till program för estetik och humaniora inte kommer att ge eleverna förutsättningar att kvalificera sig och menar att förslaget till riksrekryterande spetsutbildningar inte kommer att ge en tillräcklig rekryteringsbas till konstnärliga högskolestudier. Skälen för regeringens bedömning: beskriver i sitt betänkande Föreningsfostran och tävlingsfostran En utvärdering av statens stöd till idrotten (SOU 2008:59) att ambitionen med riks- idrottsgymnasier är att via selektion i intaget hitta ungdomar med förut- sättningar att nå internationell elitnivå i vuxen ålder. Därtill ska de bästa förutsättningarna erbjudas elitsatsande studenter att vidareutveckla sina talanger och intressen . /09 finns det sammanlagt 51 riksidrottsgymnasier, där 60 utbildningar inom totalt 36 idrotter beviljats riksrekrytering. beslutar efter ansökan av en kommun och efter samråd med om var riks- rekryterande idrottsutbildningar får anordnas och om platsantal. Enligt förordningen (1999:1177) om statsbidrag till idrottsverksamhet kan med nuvarande bestämmelser endast kommunala huvudmän tilldelas stats- bidrag för riksidrottsgymnasier. Fristående skolor är således exkluderade. Regeringen har i propositionen Statens stöd till idrotten (prop. 2008/09:126) gjort bedömningen att även fristående gymnasieskolor ska kunna komma i fråga då riksidrottsgymnasier utses och därigenom få del av statens stöd till specialidrott. Regeringen avser att ändra regleringen i denna del. Regeringen anser det vara mycket viktigt att svenska ungdomar på elitnivå i en idrott ska ha möjligheter att satsa på sitt idrottande utan att behöva göra avkall på möjligheten att fullfölja en gymnasieutbildning. Det kräver speciallösningar för att elitsatsande elever ska kunna delta i t.ex. träningsläger och olika tränings- och tävlingssäsonger som ibland är förlagda utomlands. För denna begränsade elevgrupp bedömer regeringen att det är rimligt att tiden för programfördjupning och elevens individuella val kan få ägnas till idrotten. omfattar de nationella kursplanerna i specialidrott sammantaget 300 poäng, där de till- kommande 400 poängen infogats i utbildningen genom lokala beslut av huvudmannen. Med de här beskrivna riksrekryterande spetsutbildning- arna i idrott kan kurser i specialidrott ges genom att utnyttja tid för programfördjupning och individuellt val. För att nå upp till den nivå om 700 poäng specialidrott som etablerats som praxis kan eleverna läsa resterande poäng som utökat program. Regeringens övergripande ambition är att gymnasieskolan bättre ska förbereda för kommande studier och yrkesliv. För att åstadkomma den ambitionshöjningen krävs en viss omfattning av de program- och inrikt- ningsgemensamma ämnena. Att minska utrymmet för karaktärsämnes- kurser vilket skulle bli följden av RF:s uppfattning, att de 700 poäng som är praxis får inrymmas inom de 2 500 poäng som ett nationellt program omfattar, bedöms riskera elevernas möjlighet att nå examens- målen. För att inte äventyra elevernas möjlighet att få examen och där- med en god bas för fortsatta studier och arbetsliv, anser regeringen, i likhet med utredaren, att möjligheten till utökat program i stället bör utnyttjas. Många elever vid riksidrottsgymnasierna har även med dagens upplägg svårt att hinna med sin gymnasieutbildning. Enligt Idrottsstödsutred- ningen visar en analys av betyg från riksidrottsgymnasier att studieresul- tatet i teoretiska ämnen var något sämre än riksgenomsnittet, som eleverna hade höga betyg i idrotts- och specialidrottsämnen. Styrel- sen för utbildningen kan redan med dagens bestämmelser besluta att fördela utbildningarna än för elever som behöver det. kan huvudmän som anordnar utbildning inom det estetiska om- rådet som kräver speciella färdigheter vid urvalet, förutom till betyg från , även ta hänsyn till resultat av ett färdighetsprov. Regeringen delar utredarens uppfattning att en sådan möjlighet ska finnas kvar framgent. Spetsutbildning inom nya områden Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Det stora flertalet av det tjugotal instanser som behandlat frågan är positiva till en försöksverksamhet med riksrekryte- rande spetsutbildning inom andra områden än det estetiska och det idrottsliga, däribland och , ett antal universitet och högskolor (Lunds och , Kungl. Tekniska högskolan, , samt ), , , , , och kommuner samt och Akademikers . Den enda remissinstans som avstyrker är kommun som menar att inga elitskolor ska inrättas utan att alla högskoleförberedande program ska kunna ge studerande goda förutsättningar att komma vidare med sina högskolestudier. vill att en försöksverksamhet med gymnasial spetsutbildning kompletteras med en försöksverksamhet med distansutbildning för att möjliggöra en god spridning över landet. Flera remissinstanser, bl.a. , och kommuner, Metallgruppen, och Teknikföretagen, vill att även yrkesinriktade specialiseringar omfattas. Skälen för regeringens bedömning: Det är angeläget att skolans undervisning anpassas till alla elevers behov. Det gäller såväl elever i behov av extra stöd som elever som behöver extra utmaningar i under- visningen för att stimuleras i sin kunskapsutveckling. Regeringen har därför inrättat en försöksverksamhet med riksrekryterande gymnasial spetsutbildning enligt förordningen (2008:793) om riksrekryterande gymnasial spetsutbildning. Försöksverksamheten gäller utbildningar som startar och omfattar maximalt 20 utbildningar i matematik, naturvetenskapliga, samhällsvetenskapliga och humanistiska ämnen. Då utbildningarna inom försöksverksamheten bygger på special- utformade program enligt dagens programstruktur, måste förordningen anpassas till den nya programstrukturen. uppföljning och utvärdering av försöksverksamheten bildar underlag för kommande beslut om en eventuell permanentning av spetsutbildningar inom gymna- sieskolan. Utredaren föreslår att elever i gymnasieskolan bör kunna läsa hög- skolekurser och få högskolepoäng inom ramen för sin gymnasieutbild- ning. menar att det behövs ett tydligt regelverk för hur elever i gymnasieskolan ska kunna ges högskolepoäng i den mån de deltar i högskolekurser, något regelverket medger men som anser bör bli enklare. Det finns enligt regeringens uppfattning ingen anledning att låta högskolekurser ingå i gymnasieutbildningen för dem som deltar i försöksverksamheten. Det ska däremot vara möjligt att läsa högskolekurser parallellt med studierna. En elev i gymnasieskolan som antas till kurser i högskolan, trots att denne saknar grundläggande behö- righet, får på samma sätt som andra studerande intagna på högskole- kurser högskolepoäng som då tillgodoräknas denne. Dokumentation över avklarade kurser i olika utbildningsformer bör inte blandas samman. Riksrekryterande utbildningar enligt dagens Regeringens förslag: Beslut om riksrekrytering som fattats med stöd av nuvarande 5 kap. 9 och 14 §§ skollagen (1985:1100) ska upphöra att gälla . Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får besluta att sådana beslut ska upphöra att gälla . Utredarens förslag: Lämnar inte något förslag i denna del. Remissinstanserna: Inte någon instans kommenterar frågan. Skälen för regeringens förslag: Beslut om riksrekryterande utbildningar enligt nuvarande bestämmelser upphör att gälla (se p. 3 i övergångsbestämmelserna till lagen [2004:871] om ändring i skollagen [1985:1100], avsnitt 2.2). För att dessa utbildningars tillstånd inte ska upphöra innan de nya bestämmelserna om gymnasieskolan ska börja tillämpas måste förlängas. beslut om riksrekrytering föreslås därför att upphöra att gälla , dvs. Detta innebär att alla riksrekryterande utbildningar som det finns beslut om får fortsätta att ta emot sökande från hela landet fram till och med /2011. Det är som beslutar om riksrekrytering enligt bestämmelser i gymnasieförordningen (1992:394). Enligt nuvarande bestämmelser är det dock bara regeringen som kan besluta om att ett tillstånd för riksrekrytering ska upphöra . Det är naturligt att även ska kunna fatta sådana beslut. Här föreslås därför också ett bemyndigande som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska kunna besluta om att beslut om riksrekrytering ska upphöra att gälla . Behörighet till gymnasieskolans yrkesprogram Regeringens förslag: Nuvarande reglering i skollagen (1985:1100) när det gäller behörighet behålls för behörighet till ett yrkesprogram. Regeringens bedömning: De behörighetsregler som ska gälla till ett yrkesprogram bör beredas vidare. Utredarens förslag: Avviker från regeringens förslag. elever i ska bli bättre förberedda för gymnasiestudier, och för att så många elever som möjligt ska lämna gymnasieskolan med en fullföljd utbildning av god kvalitet, föreslår utredaren skärpta behörighetskrav för gymnasieskolans nationella yrkesprogram. förslaget ska för behörighet till gymnasieskolans yrkesprogram krävas godkänt betyg i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik och minst fem andra ämnen. Syftet med skärpningen är att motverka att elever med bristande förkunskaper tas emot på program och misslyckas med att tillgodogöra sig och fullfölja utbildningen. bredda behörighetskraven till fler ämnen än tre understryks att alla grundskoleämnen är viktiga. Remissinstanserna: Många remissinstanser ställer sig bakom utredarens förslag, däribland , , i , , Akademikers samt . Flera remissinstanser är dock tveksamma eller negativa till förslaget. () ställer sig negativ till utredarens förslag till behörighetskrav såväl för högskoleförberedande program som yrkesprogram. BO anser att de föreslagna behörighetskraven är alltför högt ställda, vilket kan komma att innebära att ett relativt stort antal elever ställs utanför möjligheten att gå på ett nationellt gymnasieprogram. Även , Statens institu- tionsstyrelse, samt påtalar risken för att fler elever än ställs utanför gymna- sieskolan med högre behörighetskrav. Särskilt elever med funktions- hinder omnämns som en riskgrupp. Promemorians förslag: Avviker från regeringens förslag. I promemorian föreslås att ytterligare en grupp elever ska vara behöriga. De elever som avses är de med bristande kunskaper i engelska eller matematik men med i övrigt adekvata studieresultat och som därmed har visat prov på studieförmåga. Enligt förslaget ska för behörighet till ett yrkesprogram krävas godkänt betyg i svenska/svenska som andraspråk, engelska eller matematik och sex andra ämnen samt ett lägsta meritvärde. Erfarenheter från dagens individuella program (IV) visar att meritvärdet ger en god indikation på elevens möjligheter att klara studierna på ett nationellt program. En kombination av krav på dels ett visst antal godkända ämnen, dels ett visst meritvärde kan således ge ett mått på elevens allmänna studiekompetens. Både med dagens bestämmelser och med utredarens förslag utestängs den aktuella elevgruppen från gymnasiestudier på ett nationellt program till dess behörighet uppnåtts genom att eleven fått godkänt betyg eller visat motsvarande kunskaper i det ämne som krävs för att eleven ska vara behörig. Skälen till förslagen i promemorian är bl.a. att en elev med svå- righeter i ämnena matematik eller engelska kan tappa motivationen för ämnet, om ribban för att komma in på ett program uppfattas som oöver- stigligt hög trots godkända betyg i många andra ämnen. För den elev som hänvisas till IV kan det vara en omotiverad omväg till ett nationellt program och innebära förlorad tid och sämre möjligheter att läsa det han eller hon är intresserad av. Elever på IV avbryter dessutom sina gymna- siestudier i betydligt högre utsträckning än elever som går direkt från till ett nationellt eller specialutformat program. Att hålla kvar dessa elever i eller hänvisa dem till IV eller mot- svarande utbildning drabbar enskilda elever som har studieförmåga men som är i behov av stöd i det aktuella ämnet. Enligt förslaget ska en elev erbjudas särskilt stöd för att nå målen i matematik eller engelska, men inom ramen för ett nationellt program. En elev med bristande kunskaper i något av dessa ämnen kan ha både vilja och förmåga att tillägna sig kun- skaper i andra ämnen som eleven får stöd i matematik eller engelska. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser ser positivt på eller har inget att erinra mot promemorians förslag i huvudsak. i anför att förslaget rimligen kommer att innebära att fler elever, särskilt pojkar, får tillträde till gymnasiet än eftersom pojkar har större svårigheter att nå behörighet i de aktuella ämnena. Flertalet kommuner, däribland , , , , , , och kommuner, ställer sig bakom förslaget. är positiva under förutsättning att huvudmännen ges goda förutsättningar att anordna stödinsatser så att inte berörda elevers möjligheter till högskoleövergång äventyras. Specialpedagogiska skolmyndigheten stöder förslaget. och har inget att erinra mot förslaget. Många instanser är dock negativa till förslaget i promemorian. , och är till övervägande del negativa och avvisar generellt sänkta behörighets- krav. Behörighetskraven ska enligt dessa instanser bestämmas utifrån vilka förkunskaper som krävs för att klara av respektive program och dessa krav ska få variera. Denna synpunkt delar även . Flera remissinstanser är kritiska till att godkänt betyg i matematik inte längre ska vara ett absolut krav, däribland och Tjänste- männens , , och kommuner. och Kommuner och Landsting anser att utredarens förslag till behörighetskrav ska gälla. menar att promemorians förslag kan leda till att elever med lägre moti- vation för ämnet matematik prioriterar bort det till förmån för svenska, engelska och sex andra ämnen som intresserar eleven. Risken med att låta elever med bristfälliga förkunskaper i matematik få gå ett mate- matikintensivt yrkesprogram, som t.ex. det nuvarande elprogrammet, nämns av flera instanser, liksom farhågor för att ambitionen eller kvaliteten på yrkesprogrammen sänks genom att elever som saknar god- känt betyg i matematik eller engelska tas emot. Ytterligare skäl som anförs är att förslaget kan signalera att matematik eller engelska inte längre kommer att behövas för att klara ett yrkesprogram. Många kommuner har goda erfarenheter av att elever som tagits in på programinriktade individuella alternativ (PRIV) utan att ha godkänt betyg i matematik eller engelska genomfört studierna på ett framgångs- rikt sätt. och kommuner förordar därför att bestämmelserna om PRIV ska vara kvar. Skälen för regeringens förslag och bedömning Insatser för ökad måluppfyllelse i Regeringen har vidtagit och avser att vidta reformer och insatser som syftar till att höja kvaliteten och öka kunskaperna i svensk skola och stärka förutsättningarna för skolan att nå sitt huvuduppdrag att ge elever, oavsett kön, familjebakgrund eller bostadsort, förutsättningar att nå de grundläggande målen för utbildningen. Genom dessa satsningar förutses den grupp av elever som efter genomgången grundskola saknar tillräckliga kunskaper för att kunna tillgodogöra sig en gymnasieutbild- ning minska . Elever som riskerar att inte nå målen är en prioriterad grupp och skolans fokus ska ligga på tidiga insatser. Genom ändringar i förord- ningen (SKOLFS 2000:135) om kursplaner för , som trädde i kraft , har därför nationella mål införts i årskurs 3. Målen uttrycker en lägsta godtagbar kunskapsnivå i svenska, svenska som andraspråk och matematik. Syftet med de nationella målen är att stärka en tidig uppföljning av elevers kunskaper. Genom att tidigt identifiera elever som riskerar att inte nå skolans kunskapsmål ökar möjligheterna att sätta in adekvat stöd. Skolan måste även ha ytterligare tillgång till kompetens som kan ge individanpassad hjälp till elever som behöver särskilt stöd i sin läs- och skrivutveckling. Därför beslutade regeringen att ge nio universitet och högskolor i uppdrag att starta en ny speciallärarutbildning för att tillgodose detta behov. Utbildningen är en påbyggnadsutbildning till lärarutbildningen. antog regeringens proposition om nytt mål- och uppföljningssystem i och motsvarande skolformer (prop. 2008/09:87, bet. 2008/09:UbU9, rskr. 2008/09:189. Utgångspunkten är betänkandet Tydliga mål och kunskapskrav i (SOU 2007:28), där det föreslås att tydligare och mer lättillgängliga styr- dokument för och motsvarande skolformer införs i form av en samlad läroplan med nya kursplaner. För att ytterligare stärka uppfölj- ningen av elevernas kunskaper föreslås nationellt fastställda kunskaps- krav i årskurs 3, 6 och 9. För årskurs 3 gäller det för svenska, svenska som andraspråk och matematik och för årskurserna 6 och 9 för samtliga ämnen. Regeringen har vidare beslutat om ett statsbidrag för åren 20082010 för att stärka basfärdigheterna läsa, skriva och räkna, med inriktning på årskurs 13 (se förordningen [2008:754] om statsbidrag för åtgärder som syftar till att stärka arbetet med basfärdigheterna läsa, skriva och räkna). Regeringen avser dessutom att genomföra en särskild satsning på MNT (matematik, naturkunskap och teknik). Regeringen har ändrat förord- ningsbestämmelserna om individuella utvecklingsplaner i de obliga- toriska skolformerna, se t.ex. 7 kap. 2 § grundskoleförordningen (1994:1194). Från och med innehåller den indivi- duella utvecklingsplanen även skriftliga omdömen om elevernas kunskapsutveckling som får vara betygsliknande. Denna förändring kommer att ge föräldrar och elever möjlighet att få en god och tydlig information om både elevens kunskapsutveckling och sociala utveckling samt om det finns behov av särskilda stödinsatser. För behörighet till gymnasieskolans nationella och specialutformade program krävs godkända betyg i svenska eller svenska som andra- språk, engelska och matematik, eller på annat sätt förvärvade likvärdiga kunskaper. En konsekvens av dagens behörighetsregler är att elever som har godkända betyg enbart i de tre behörighetsgivande ämnena visser- ligen är behöriga men dåligt rustade för gymnasiestudier.