prop · GX0331 · 2009-10-15 00:00:00 — Enligt paragrafen kan en utlänning som har förbjudits att återvända till ges tillstånd till ett kort besök här om besöket gäller synnerligen har denna möjlighet reglerats genom en hänvisning i 5 § till 8 kap. 20 § UtlL. Sistnämnda paragraf ändras till följd av att säkerhetsärenden enligt utlänningslagen kan prövas av regeringen. Någon ändring i sak är inte avsedd. 4 b § I ett beslut om utvisning enligt denna lag ska anges till vilket land utlänningen ska utvisas. Om det finns särskilda skäl, får mer än ett land anges i beslutet. Beslutet ska innehålla de anvisningar om verkställigheten som omständigheterna i det enskilda fallet kan ge anledning till. Paragrafen, som är ny, innehåller vissa bestämmelser om innehållet i ett beslut om utvisning. Paragrafen motsvarar vad som gäller beslut om avvisning och utvisning enligt utlänningslagen (8 kap. 18 § UtlL). 5 § I ärenden enligt denna lag gäller följande föreskrifter i utlänningslagen (2005:716) i tillämpliga delar: 1 kap. 3 b § om EES-medborgare, 1 kap. 13 § om skyndsam handläggning, 3a kap. 2 § om familjemedlemmar till EES-medborgare, 14 §§ om flyktingar och andra skyddsbehövande, 11 c, 310, 1216 och 1719 §§ om uppehållstillstånd, 8 kap. 7 a § om utvisning av utlänningar med permanent uppehållsrätt, EES-medborgare som har vistats i under de tio närmast föregående åren och EES-medborgare som är barn, 8 kap. 17 a § om sådana hänsyn som ska tas till anknytningen till , om fråga uppkommit om utvisning av en EES-medborgare eller en sådan medborgares familje- medlem, 8 kap. 20 a § om upphävande av ett förbud att återvända till som meddelats en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem, 9 kap. 8 § om fotografi och fingeravtryck, 10 kap. 1, 2, 4, 510 §§, 11 § första och andra styckena och 17 § om förvar och uppsikt, 12 kap. 15, 13 a och 2123 §§ om verkställighet av beslut om utvisning, 13 kap. 17 §§ om muntlig handläggning hos förvaltningsmyndighet, 13 kap. 10 § om motivering av beslut, 13 kap. 11 § om tolkersättning, 13 kap. 12 § om rättelse av beslut på grund av oriktig uppgift, 13 kap. 15 och 16 §§ om DNA-analys, 16 kap. 1 § andra stycket om Migrationsöverdomstolen, 17 kap. 1 och 2 §§ om skyldighet att lämna uppgifter, 18 kap. 1 § andra stycket om offentligt biträde för barn, samt 19 kap. 14 §§ om kostnadsansvar. Paragrafen anger vilka bestämmelser i utlänningslagen som ska tillämpas vid handläggningen av ärenden enligt denna lag. I 1 kap. 3 b § och 3 a kap. 2 § UtlL definieras EES-medborgare respektive sådana medborgares familjemedlemmar. En hänvisning till dessa paragrafer behövs på grund av bestämmelsen om rättsprövning i 3 d §. Hänvisningarna till bestämmelserna i 4 kap. UtlL om flyktingar och andra skyddsbehövande och 5 kap. UtlL om uppehållstillstånd följer av att frågor om uppehållstillstånd, statusförklaring och resedokument ska kunna prövas enligt denna lag. Hänvisningen till 8 kap. 20 § UtlL om tillstånd till kort besök tas bort eftersom en motsvarande regel förs in i 4 a §. Hänvisningen till bestämmelserna i 10 kap. UtlL om förvar och uppsikt Prop. 2009/10:31 har justerats. Genom justeringen blir förutsättningarna i utlänningslagen för att ta en utlänning i förvar tillämpliga även i ärenden enligt denna lag. Det kan således förekomma att en utlänning tas i s.k. utredningsförvar enligt lagen om särskild utlänningskontroll vilket inte är möjligt enligt nuvarande ordning. Hänvisningen till 10 kap. 11 § UtlL om muntlig förhandling har tagits bort och regleras i 13 c §. Hänvisningarna till bestämmelserna om beslutande myndighet i 10 kap. 1214, 15 första och tredje styckena och 16 §§ UtlL har tagits bort. Vilken myndighet som ansvarar för förvarsfrågor regleras nu i 9 a och b §§. Med anledning av att frågor om uppehållstillstånd, statusförklaring och resedokument kan prövas enligt denna lag ska bestämmelserna i 13 kap. UtlL om muntlig handläggning, motivering av beslut och DNA-analys kunna tillämpas även i ärenden enligt denna lag. Hänvisningarna till bestämmelserna i 13 kap. UtlL justeras i enlighet härmed. Hänvisningen till 14 kap. 13 § UtlL om överklagande tas bort eftersom den paragrafen upphävs. Det som enligt nuvarande ordning regleras i 14 kap. 13 § UtlL regleras i 28 a och 28 b §§. En rättelse görs också av hänvisningen till 16 kap. 1 § UtlL. Slutligen görs en hänvisning till bestämmelsen i 18 kap. 1 § andra stycket UtlL om offentligt biträde för barn. Bestämmelsen avser förordnande om offentligt biträde för barn som hålls i förvar. Förordnande om offentligt biträde regleras i övrigt i 27 §. Övriga ändringar i paragrafen är endast språkliga. 8 a § Säkerhetspolisen svarar för att ett beslut om förvar verkställs. En utlänning som hålls i förvar enligt denna lag ska placeras i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest. Den som är får dock inte utan synnerliga skäl placeras i sådana lokaler. En utlänning som är och som hålls i förvar enligt denna lag ska i första hand placeras i sådana förvarslokaler som ansvarar för enligt 11 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716). För behandlingen av en utlänning som placerats i verkets förvarslokaler gäller bestämmelserna om behandling av förvarstagna i 11 kap. utlänningslagen. För behandlingen av en utlänning som placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest gäller lagen (1976:371) om behandlingen av häktade och anhållna m.fl. i tillämpliga delar. Utlänningen ska, utöver vad som följer av nämnda lag, beviljas de lättnader och förmåner som kan medges med hänsyn till ordningen och säkerheten inom anstalten, häktet eller arresten. Paragrafen reglerar verkställighet av förvarsbeslut. Ändringarna föranleds av att vissa ärenden som enligt nuvarande ordning prövas enligt utlänningslagen ska prövas enligt denna lag. Ändringen i tredje stycket klargör att en utlänning under som tas i förvar i första hand ska placeras i . För behandlingen av en utlänning som placerats i en sådan lokal gäller bestämmelserna om behandling av förvarstagna i 11 kap. UtlL. 9 a § Har en ansökan om utvisning gjorts enligt denna lag beslutar den myndighet som handlägger ärendet om förvar eller uppsikt. Om en utlänning som har tagits i förvar eller står under uppsikt utvisas enligt denna lag, ska den myndighet som beslutar om utvisningen pröva om utlänningen fortfarande ska hållas i förvar eller stå under uppsikt. Paragrafen, som är ny, reglerar vilken myndighet som är behörig att meddela beslut om förvar eller uppsikt. Frågan om beslutande myndighet för förvars- och uppsiktsfrågor har reglerats genom en hänvisning i 5 § till bestämmelserna i 10 kap. I första stycket anges att den myndighet som handlägger ärendet om utvisning beslutar om förvar eller uppsikt. Om en utlänning som har tagits i förvar eller står under uppsikt utvisas framgår av andra stycket att den myndighet som beslutar om utvisning ska pröva om utlänningen fortfarande ska hållas i förvar eller stå under 9 b § är handläggande myndighet från det att verket tar emot en ansökan om utvisning till dess att verket meddelar beslut eller utlänningen har lämnat landet eller Säkerhetspolisen har tagit emot ärendet, eller, om beslut överklagas, till dess att ärendet tas emot av Migrationsöverdomstolen. Migrationsöverdomstolen är handläggande myndighet från det att domstolen tar emot ett ärende till dess att ansvarigt departement tar emot det. Regeringen är handläggande myndighet från det att ärendet tagits emot av ansvarigt Säkerhetspolisen är handläggande myndighet från det att myndigheten tar emot ett beslut om utvisning för verkställighet till dess att verkställighet har skett. Paragrafen, som är ny, reglerar vilken myndighet som är handläggande Bestämmelsens syfte är att komplettera 9 a § och därigenom förtydliga vilken myndighet som ansvarar för förvars- och uppsiktsfrågorna. om när och Migrationsöverdomstolen är handläggande myndighet har reglerats genom en hänvisning i 5 § till 10 kap. 14 och 16 §§ UtlL. Dessa bestämmelser ändras respektive upphävs till följd av att säkerhetsärenden som handläggs enligt utlänningslagen inte längre kan prövas av regeringen. I första stycket anges att är handläggande myndighet från det att verket tar emot en ansökan om utvisning till dess att verket meddelar beslut eller utlänningen har lämnat landet eller Säkerhetspolisen har tagit emot ärendet, eller, om ärendet överklagas, till dess att ärendet tas emot av Migrationsöverdomstolen. I andra stycket anges att Migrationsöverdomstolen är handläggande myndighet från det att domstolen tar emot ett ärende till dess att ansvarigt departement tar emot det. I tredje stycket anges att regeringen är handläggande myndighet när ärendet tagits emot av ansvarigt departement. Att regeringen inte får fatta beslut om att ta eller hålla kvar någon i förvar eller om att ställa någon under uppsikt framgår av 9 c §. Däremot får regeringen upphäva ett beslut om förvar eller uppsikt. Beslut i frågor om förvar och uppsikt när regeringen är handläggande myndighet meddelas av ansvarigt statsråd. I fjärde stycket anges att Säkerhetspolisen är handläggande myndighet från det att myndigheten har tagit emot ett beslut om utvisning för verkställighet till dess att verkställighet har skett. framgått av 13 § och en hänvisning i 5 § till 10 kap. 13 § UtlL. Det är Prop. 2009/10:31 således Säkerhetspolisen som ansvarar för omprövning av förvars- eller Detta gäller även om utlänningen har ansökt om rättsprövning. Lagrådet har anfört att uttrycket tar emot ett ärende bör undvikas i Uttrycket förekommer i flera bestämmelser i utlänningslagen. För att undvika oklarheter vid tillämpningen bör därför bestämmelsen 9 c § När regeringen är handläggande myndighet beslutar ansvarigt statsråd i frågor om förvar och uppsikt. Regeringen får inte besluta att ta eller hålla kvar någon i förvar eller att ställa någon under uppsikt. Regeringen får däremot upphäva ett beslut om förvar eller Paragrafen, som är ny, behandlar beslut om förvar när regeringen är I paragrafen anges att ansvarigt statsråd beslutar i frågor om förvar och uppsikt när regeringen är handläggande myndighet och att regeringen inte får fatta beslut om att ta eller hålla kvar någon i förvar eller om att ställa någon under uppsikt. Regeringen får däremot upphäva ett beslut om förvar eller uppsikt. Detta har framgått av en hänvisning i 5 § till 10 kap. 15 § andra stycket UtlL. När regeringen är handläggande myndighet framgår av 9 b § tredje stycket. 9 d § Säkerhetspolisens beslut om förvar i andra fall än som avses i 9 § och beslut om förvar får överklagas till Migrationsöverdomstolen. beslut får överklagas utan begränsning till . Om ett statsråd har beslutat om förvar prövar Regeringsrätten på framställan av utlänningen om åtgärden ska bestå. beslut i särskilda fall i frågor om behandlingen eller placeringen av en utlänning som hålls i förvar får överklagas till Migrationsöverdomstolen. Paragrafen, som är ny, reglerar överklagande av Säkerhetspolisens och beslut om förvar m.m. Frågan om överklagande i nu aktuella fall har reglerats genom en hänvisning i 5 § till 14 kap. 13 § UtlL. upphävs till följd av att säkerhetsärenden som handläggs enligt utlänningslagen kan överklagas till regeringen. I första stycket anges att Säkerhetspolisens beslut om förvar i andra fall än som avses i 9 § och beslut om förvar får överklagas För Säkerhetspolisens beslut om förvar enligt 9 § gäller i stället att ett sådant beslut genast ska anmälas till som ska pröva om åtgärden ska bestå. förvar får överklagas utan begränsning till . I andra stycket behandlas statsråds beslut om förvar. har beslutat om förvar prövar Regeringsrätten på framställan av utlänningen om åtgärden ska bestå. Tredje stycket rör beslut om behandling och När en utlänning är förvarstagen enligt denna lag kan endast fatta sådana beslut i ärenden som gäller utlänningar under som är placerade i verkets lokaler (8 a §). Lokutionen i särskilda fall har använts för att markera att allmänna ordningsregler inom förvarslokalen inte får överklagas. 10 § Om utvisning har beslutats enligt denna lag eller om motsvarande beslut har meddelats enligt äldre lag men hinder som anges i 12 kap. 1, 2 eller 3 § utlänningslagen (2005:716) möter mot att beslutet verkställs eller om beslutet av någon annan särskild anledning inte bör verkställas, ska den beslutande myndigheten förordna att verkställighet tills vidare inte får ske (inhibition) eller bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Utvisningsbeslutet får inte verkställas ett uppehållstillstånd gäller. Har den beslutande myndigheten beslutat om inhibition ska utvisningsbeslutet och beslutet om inhibition prövas på nytt av myndigheten när det finns skäl till det. Så länge utvisningsbeslutet fortfarande gäller men inte har kunnat verkställas, ska Säkerhetspolisen före utgången av varje kalenderår efter det då beslutet meddelades anmäla hos den beslutande myndigheten huruvida det finns skäl för prövning av beslutet. Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ompröva utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut. Om regeringen vid prövningen enligt andra stycket överväger att häva ett beslut om inhibition, ska ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. Därvid tillämpas 3 § tredje stycket. beslut i fråga om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd får överklagas till regeringen. Därvid tillämpas 3 §. Paragrafen behandlar förordnande om inhibition och beviljande av tidsbegränsade uppehållstillstånd. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.2. Av ändringen i första stycket framgår att den beslutande myndigheten, om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas, förutom att förordna om inhibition kan bevilja utlänningen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Detta gäller även utvisningsbeslut eller andra motsvarande beslut enligt äldre lagar. Utvisningsbeslutet får inte verkställas det tidsbegränsade uppehållstillståndet gäller. Ändringen i andra stycket är redaktionell och följer av att möjligheten att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd införs i första stycket. I tredje stycket, som är nytt, anges att ett utvisningsbeslut ska om- prövas av när ett tidsbegränsat uppehållstillstånd löper ut. Om utvisningsbeslutet ska bestå, ska pröva om det fortfarande föreligger hinder mot verkställighet. Om så är fallet kan verket bevilja utlänningen ett nytt tidsbegränsat uppehållstillstånd eller inhibera utvisningsbeslutet. Av ändringen i fjärde stycket framgår att ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer ska inhämta yttrande från Migrationsöverdomstolen. Hänvisningen till 3 § innebär att Migrationsdomstolen i yttrandet särskilt ska ange om det finns hinder enligt 12 kap. 1, 2 eller 3 § UtlL mot att beslutet verkställs och att regeringen inte får avvika från Migrationsöverdomstolens bedömning om domstolen finner att ett sådant hinder mot verkställighet föreligger. Av 13 b § följer att domstolen ska hålla muntlig förhandling om en sådan inte är uppenbart obehövlig. Av ändringen i femte stycket följer att beslut om tidsbegränsat uppehållstillstånd får överklagas till regeringen. 11 § Den myndighet som beslutar om utvisning enligt denna lag får besluta att utlänningen . 2009/10:31 på vissa tider ska anmäla sig hos en polismyndighet (anmälningsplikt), om ett beslut om utvisning enligt denna lag tills vidare inte ska verkställas på grund av inhibition eller ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Om utvisningsbeslutet grundas på 1 § 2, får myndigheten också besluta att 1922 §§ ska tillämpas på utlänningen. Efter beslut om utvisning enligt denna lag får på ansökan av Säkerhetspolisen besluta enligt första stycket. Även regeringen får efter beslut om utvisning enligt denna lag meddela beslut enligt första stycket i samband med att regeringen beslutar om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd i ett ärende om verkställighet enligt 13 a § första stycket. Innan regeringen som första instans beslutar om anmälningsplikt ska ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer, inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. Ett beslut av i en fråga som avses i första stycket får överklagas till regeringen. Därvid tillämpas 3 § första och andra styckena. Paragrafen behandlar anmälningsplikt och tillämpning av reglerna om tvångsmedel i 1922 §§ i ärenden om utvisning enligt denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.3. Enligt första stycket får den myndighet som beslutar om utvisning, om utvisningsbeslutet inte ska verkställas, besluta om anmälningsplikt eller om att tillämpa reglerna i 1922 §§. Ett sådant beslut kan endast fattas i samband med beslutet om utvisning. Andra stycket, som är nytt, ger möjlighet att i tiden efter utvisnings- beslutet fatta beslut om anmälningsplikt eller om att tillämpa reglerna i 1922 §§. Ett sådant beslut fattas av på ansökan av Säkerhetspolisen. Ett sådant beslut får även fattas av regeringen i samband med att regeringen beslutar om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd i ett verkställighetsärende. Nuvarande andra stycket flyttas till 11 a §. Om regeringen som första instans överväger att fatta ett beslut om anmälningsplikt föreskrivs i tredje stycket, som är nytt, att ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer ska inhämta yttrande från Migrationsöverdomstolen. I fjärde stycket ges regler om överklagande av beslut som meddelas enligt denna paragraf. 11 a § Om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt 8 kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser inte kan verkställas och det finns sådana omständigheter beträffande utlänningen som avses i 1 § 1 eller 2, får på ansökan av Säkerhetspolisen besluta om anmälningsplikt enligt 11 § första stycket. Om det finns sådana omständigheter beträffande utlänningen som avses i 1 § 2, får också besluta att 1922 §§ ska tillämpas på utlänningen. Ett beslut som har meddelat enligt första stycket får överklagas till regeringen. Därvid tillämpas 3 § första och andra styckena. Paragrafen, som är ny, behandlar anmälningsplikt och tillämpning av reglerna om tvångsmedel i 1922 §§ i ärenden om avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.3. Av första stycket framgår att på ansökan av Säkerhetspolisen får besluta om anmälningsplikt om ett beslut om avvisning eller utvisning enligt utlänningslagen eller motsvarande äldre bestämmelser inte kan verkställas. En förutsättning är att det föreligger sådana omständigheter beträffande utlänningen som avses i 1 § 1 eller 2. får besluta om anmälningsplikt även när annan myndighet eller en domstol har fattat beslutet om avvisning eller Prop. 2009/10:31 utvisning. Av stycket framgår vidare att får besluta att 1922 §§ ska tillämpas på utlänningen om det föreligger sådana omständigheter beträffande utlänningen som avses i 1 § 2. Stycket motsvarar nuvarande 11 § andra stycket. Enligt andra stycket får beslut överklagas till regeringen. Av hänvisningen till 3 § första och andra styckena följer att Migrationsöverdomstolen ska yttra sig före regeringens prövning. Av 13 b § framgår att Migrationsöverdomstolen ska hålla muntlig förhandling om en sådan inte är uppenbart obehövlig. 12 § Ett beslut enligt 11 eller 11 a § gäller i längst räknat för beslutet om avvisning eller utvisning. Paragrafen reglerar hur länge ett beslut om anmälningsplikt eller beslut om att tillämpa reglerna om tvångsmedel i 1922 §§ gäller. Av ändringen framgår att även beslut enligt 11 a § om anmälningsplikt och om att tillämpa reglerna om tvångsmedel i 1922 §§ gäller längst . Att nytt beslut om anmälningsplikt eller om att tillämpa reglerna om tvångsmedel i 1922 §§ kan meddelas efter utgången av treårsfristen framgår av 14 §. 13 § Om inhibition eller ett beslut om tidsbegränsat uppehållstillstånd inte har meddelats, ska ett beslut om utvisning enligt denna lag verkställas så snart det kan ske efter det att beslutet vunnit laga kraft. Säkerhetspolisen ska svara för verkställigheten. Den beslutande myndigheten får dock bestämma att en annan myndighet ska ombesörja verkställigheten. Verkställighet av ett beslut om utvisning av en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem får ske tidigast från den dag då EES-medborgaren eller familjemedlemmen fick del av beslutet, om det inte finns synnerliga skäl för att verkställa beslutet genast. Paragrafen innehåller regler om verkställighet av beslut om utvisning enligt denna lag. Enligt första stycket ska ett beslut om utvisning verkställas så snart som möjligt efter det att beslutet har vunnit laga kraft, om inte ett beslut om inhibition eller ett beslut om tidsbegränsat uppehållstillstånd har Det nuvarande andra stycket har flyttats till 13 a §. lydelsen av andra stycket följer att verkställighet av ett beslut att utvisa en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem får ske tidigast efter det att EES-medborgaren eller familje- medlemmen fick del av beslutet, om det inte finns synnerliga skäl för att verkställa beslutet genast. Detta regleras i nuvarande ordning genom en hänvisning i 5 § till 12 kap. 15 § UtlL. Av förarbetena till sistnämnda paragraf framgår att undantagsregeln bör tolkas ytterst restriktivt och att den främst bör avse fall där hänsynen till allmän ordning och säkerhet fordrar en snabb verkställighet av beslutet (prop. 2005/06:77 s. 198). EES-medborgare och en sådan medborgares familjemedlem kan enligt ansöka om att Regeringsrätten ska pröva En sådan ansökan ska inkomma till Regeringsrätten regeringens beslut (4 § andra stycket Om ett beslut om utvisning av en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem ska verkställas innan tiden för ansökan om Regeringsrättens prövning har gått ut kan Regeringsrätten Prop. 2009/10:31 enligt 5 § rättsprövningslagen besluta om inhibition av utvisnings- Om den utvisade utlänningen har ansökt om att få utvisnings- beslutet prövat av Regeringsrätten bör regeringens utvisningsbeslut inte verkställas innan Regeringsrätten har tagit ställning till ett yrkande om inhibition. Att ett utvisningsbeslut i denna situation verkställs innan en EES-medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem har fått beslutet prövat av domstol strider inte mot rörlighetsdirektivet eftersom artikel 31.2 medger att ett beslut verkställs utan att en domstolsprövning har kommit till stånd, om beslutet om utvisning grundas på tvingande hänsyn till allmän säkerhet såsom de definieras av medlemsstaterna. Sista meningen har tagits bort eftersom en bestämmelse motsvarande 8 kap. 18 § tredje stycket UtlL finns i 4 b §. 13 a § Om den verkställande myndigheten finner att verkställigheten av ett beslut om utvisning inte kan genomföras eller att ytterligare besked behövs, ska myndigheten underrätta den beslutande myndigheten om detta. Den beslutande myndigheten ska då pröva om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 10 § ska meddelas. Innan regeringen prövar frågan om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ansvarigt statsråd eller den tjänsteman som statsrådet bestämmer inhämta ett yttrande från Migrationsöverdomstolen. Beträffande yttrandet gäller 3 § tredje stycket. Innan regeringen har prövat om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 10 § ska meddelas, får ansvarigt statsråd besluta att verkställighet inte får ske. Paragrafen, som är ny, behandlar hinder som uppkommer vid verkställighet av beslut om utvisning enligt denna lag. Första stycket utgör enligt nuvarande ordning en del av 13 § andra stycket. Lydelsen ändras i förhållande till 13 § andra stycket. Ändringen föranleds av att utlänningen, om ett utvisningsbeslut inte går att verkställa, kan beviljas ett tidsbegränsat uppehållstillstånd (10 §). Den nya lydelsen förtydligar dessutom att det är den beslutande myndigheten som ska pröva frågan om inhibition eller tidsbegränsat uppehållstillstånd.