prop · GX034 · 2009-09-16 00:00:00 — tjänades in, ska semesterlönen för motsvara en heltidslön, även om dagarna tas ut under ett semesterår som följer på ett intjänandeår där arbetstagaren arbetat deltid. Reglerna medför således att en arbets- givare kan vara tvungen att hålla reda på en arbetstagares olika syssel- sättningsgrader om det är så att en arbetstagare under en följd av år sparat semester och ändrat sin sysselsättningsgrad. Regeringen föreslår att den särskilda beräkningen av semesterlön för sparad semester slopas. Det medför en betydande förenkling att låta all semesterlön beräknas på samma sätt, särskilt som det är svårt att enbart med hjälp av lagtexten förstå hur semesterlönen för den sparade semestern ska beräknas. Semesterlön för sparad semester bör beräknas på samma sätt som för ordinarie semester. Det innebär också att den sparade semestern i semesterlönehänseende behandlas som om den liksom ordinarie semester intjänats under det år som närmast föregår det år den sparade semestern läggs ut. En arbetsgivare behöver således inte blicka bakåt i tiden vid beräkning av semesterlön för sparad semester. vid befarar att oklarhet kan uppstå vid beräkning av semesterlön enligt procentregeln för sparad semester. Regeringen delar inte denna uppfattning. Att semesterlönen för sparade semesterdagar beräknas på samma sätt som semesterlön för ordi- narie semester innebär följande. Om semesterlönen beräknats enligt procentregeln har den totala semesterlönen beräknats och sedan fördelats på årets semesterdagar. Semesterlönen har då fastställts för varje betald semesterdag. Samma belopp utgår då för varje sparad semesterdag. Om beräkningsunderlaget är uppgår den totala semesterlönen enligt procentregeln till . Fördelat per semesterdag är beloppet (14 400 / 25). Om arbetsgivaren lägger ut fem veckors semester och sparad semester utgår således för den ordinarie semestern och (576 x 5) för de sparade semesterdagarna. För varje ordinarie och sparad semesterdag som läggs ut görs ett avdrag och istället utgår semesterlönen. Beräknas semesterlönen för arbetstagaren enligt sammalöneregeln blir beräkningen enklare. Semesterlönen per sparad semesterdag behöver inte räknas ut särskilt. Den ordinarie lönen utgår under såväl de ordinarie som de sparade semesterdagarna. Ett semestertillägg beräknas för varje semesterdag, även för de sparade semesterdagarna. befarar att ändringen kan komma att medföra en markant kostnadsökning för arbetsgivare i de fall arbets- tagaren, då dagarna sparades, hade en annan sysselsättningsgrad och därmed en lägre lön än när dagarna tas ut. i påtalar att förslaget medför att en del arbetstagare som sparar semester riskerar att få en lägre semesterlön än vad de tjänat in. påtalar att förslaget medför att arbetsgivare får in- citament att behålla eller tillskapa deltidstjänster. Organisationen menar att förslaget bör kompletteras med övergångsbestämmelser. Regeringen menar att fördelarna med förslaget överväger ur ett förenklingsperspektiv såväl för arbetsgivarna som för arbetstagarna. Avseende övergångs- bestämmelse skulle en sådan medföra att det som längst kan dröja upp till innan de nya reglerna får fullt genomslag. En arbetsgivare skulle behöva beräkna semesterlön för sparad semester enligt två olika system parallellt, beroende på när arbetstagaren sparade Prop. 2009/10:4 semestern. En arbetstagare kan både vinna och förlora på förslaget. Semesterlönen för sparade dagar blir dock aldrig mindre än den som utgår för ordinarie semester. Det är därför regeringens uppfattning att reglerna om beräkning av semesterlön för sparad semester bör tillämpas på all sparad semester vid lagens ikraftträdande. 4.7.4Semesterlön och semesterersättning för arbetstagare med fri kost Regeringens förslag: Arbetstagare som får fri kost i arbetsgivarens hushåll, har rätt till skälig kostersättning för de semesterdagar då för- månen inte har utnyttjats till någon del. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Statskontoret och Föreningen tillstyrker förslaget. Övriga remissinstanser har inget att erinra eller har inte yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Vissa förmåner är särreglerade i semesterlagen. Detta gäller bland annat förmån av fri kost. En arbets- tagare har enligt 25 § semesterlagen rätt till skälig kostnadsersättning för de dagar under semesterledigheten då förmånen inte utnyttjas. Det inne- bär att även , och andra arbetsfria dagar under ledighe- ten omfattas. När det gäller beräkning av semesterersättning anges dock i 29 §, att ersättning för kostförmån endast utgår för de semesterdagar för vilka semesterersättning ska beräknas, dvs. endast för semesterdagar och inte för arbetsfria dagar. Regeringen föreslår att kostnadsersättning för fri kost endast bör utgå för de faktiska semesterdagarna, inte under eventuella arbetsfria dagar under semesterledigheten. Detta bör gälla såväl vid beräkning av se- mesterlön som vid semesterersättning. Skälen för förslaget är att det förenklar för arbetsgivaren genom att denne alltid kan beräkna kostnads- ersättning för fri kost på samma sätt, oavsett om det handlar om se- mesterlön eller semesterersättning. 4.8Semesterlön när semester inte har kunnat läggas ut Regeringens förslag: Semesterdagar med semesterlön som inte har sparats och som inte har kunnat läggas ut under semesteråret ersätts med semesterlön. Denna ska utbetalas senast efter semesterårets utgång. Semesterlönen beräknas på samma sätt som för ordinarie semester. Sådan semesterlön utges dock endast för de dagar som till- sammans med de nya intjänade dagarna överstiger tjugofem. Avvikelse får ske från bestämmelsen genom kollektivavtal som slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Arbetsgivaralliansen, Akademikers , Kommuner och Landsting, Föreningen och tillstyrker förslaget. Bank- institutets arbetsgivarorganisation, BAO, har synpunkter på att förslaget inte är dispositivt. befarar att förslaget kan leda till att en arbetsgivare får stora ackumulerade semesterlöne- skulder om hänsyn inte tas till att en arbetstagare kan ha sparade se- mesterdagar. Övriga remissinstanser har inget att erinra eller har inte yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: I det fall semester inte kan läggas ut under semesteråret, ersätts den med semesterlön vid semesterårets slut. Detta framgår dock inte uttryckligen av lagtexten. Av Europa- parlamentets och rådets direktiv /88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, arbetstidsdirektivet, följer emellertid att semester inte bör ersättas med pengar annat än när anställningen upphör. Enligt regeringen bör arbetstidsdirektivet inte hindra att viss semester ersätts med lön. En situation kan annars uppstå där en stor mängd innestående semesterdagar måste läggas ut när arbetstagaren återkommer till arbetet efter en längre tids frånvaro. Regeringen föreslår därför att det införs en regel om att semesterdagar som inte kunnat läggas ut under semesteråret, och som inte heller sparas, ersätts med semesterlön vid semesterårets slut. Semesterlön bör dock endast utgå för de dagar som överstiger tjugofem. Detta gör det möjligt för en arbetstagare att få betald semesterledighet efter en längre från- varoperiod. Semesterlönen för de semesterdagar som ska ersättas bör beräknas på samma sätt som för ordinarie semester. Utbetalning bör ske senast efter semesterårets slut, dvs. menar att antalet sparade dagar till- sammans med antalet framflyttade dagar bör sänkas till förslagsvis 30 för att, i den mån det går, undvika att arbetsgivaren får alltför stora se- mesterlöneskulder. Regeringen delar inte arbetsgivarorganisationens synpunkt. Även arbetstagare som är sjuka bör ha möjlighet att spara semester. Bankinstitutens arbetsgivarorganisation, BAO, menar att det bör kunna avtalas om avvikelser från bestämmelsen eftersom arbetstagare som har sammanfallande intjänande- och semesterår bör kunna avvika från den. Regeringen delar BAO:s uppfattning. Om det i kollektivavtal har bestämts att semesteråret ska sammanfalla med intjänandeåret innebär det att en arbetstagare kan erhålla full betald semester under semesteråret oavsett hur hans eller hennes närvaro sett ut under föregående år. En arbetstagare som har varit frånvarande under erhåller således full betald semester under . Den regel som föreslås om att ett visst antal dagar inte ska ersättas med semesterlön utan istället flyttas till nästföljande semesterår har således ingen betydelse i det fall semesteråret sammanfaller med intjänandeåret och det bör därför vara möjligt att avvika från regeln genom kollektivavtal i dessa fall. Eftersom reglerna kan medföra att semesterförmånen blir innestående , , kan fråga uppkomma om detta kan leda till att förmånen preskriberas. En arbetstagare som vill göra gällande en fordran enligt semesterlagen måste väcka talan senast från utgången av det semesterår då arbetstagaren enligt lagen Prop. 2009/10:4 skulle ha erhållit den förmån till vilket anspråket hänför sig, 33 § Betalda semesterdagar som enligt den föreslagna regeln på detta sätt blir innestående kan inte betraktas som förmåner som skulle ha erhållits under det semesterår då de ursprungligen skulle ha lagts ut. I stället innebär regeln att förmånen flyttas fram till nästa semesterår. De betalda semesterdagarna ska då i stället erhållas under detta semesterår. Kan de betalda semesterdagarna inte heller läggas ut under detta semesterår flyttas de åter fram. Vid varje byte av semesterår flyttas så- ledes också fordran på de betalda semesterdagarna med. Någon risk för preskription på grund av regeln finns inte. 4.9Överföring av semesterförmåner mellan anställningar hos samma arbetsgivare Regeringens förslag: Om det innan en anställning upphör står klart att ett nytt anställningsförhållande mellan samma parter kommer att påbörjas i nära anslutning till det tidigare anställningsförhållandet ska dessa anställningar i semesterhänseende räknas som en sammanhängande anställning. Detta förutsätter att den intjänade semestern inte redan har lagts ut, att semesterersättning inte redan har utbetalats samt att arbetstagaren förklarar att intjänade semesterförmåner ska överföras till den nya anställningen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kommuner och Landsting, Tjänste- männens , och Akademikers Centralorgani- sation tillstyrker eller välkomnar förslaget. Akademikers framhåller att man är mycket positiv till att arbets- tagaren ges en rätt att välja mellan att spara semesterdagar till nästa anställning eller ta ut semesterersättning. Föreningen och Företagarna avstyrker förslaget. Övriga remissinstanser har inget att erinra eller har inte yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Det förekommer att arbetstagare har flera på varandra följande anställningar hos samma arbetsgivare. Om olika anställningsformer kombineras kan sådana anställningar löpa efter varandra . Är arbetstagaren på detta sätt anställd hos samma arbetsgivare under långa perioder bör enligt regeringen arbetstagare också kunna tjäna in semester och få den utlagd på samma sätt som en arbetstagare med en tillsvidareanställning. Detta är också i linje med och rådets direktiv /88/EG om arbetstidens förläggning i vissa avseenden, arbetstidsdirektivet, vilket föreskriver en rätt till fyra veckors årlig semester. En sådan möjlighet är dock inte förutsedd i nuvarande semesterlag. När en anställning avslutas förfaller intjänad men ej utlagd semester och utbetalas som semesterersättning. För att dessa arbetstagare ska få samma möjlighet att ha semester som tillsvidareanställda arbetstagare föreslår regeringen att det ska vara möjligt att i semesterhänseende räkna två efter varandra följande anställ- ningar hos en och samma arbetsgivare som en anställning. sätter att anställningarna löper i nära anslutning till varandra. Som nära Prop. 2009/10:4 anslutning bör vara anställningar med högst . Anställningarna behöver dock inte löpa i omedelbar anslutning till varandra. Genom ändringen ökar arbetstagarens möjlighet att tjäna in semester under ett intjänandeår för att sedan begära att den läggs ut under följande semesterår. Såsom påtalat utgör förslaget en förbättring för korttidsanställda. Detta är angeläget, inte minst med hänsyn till det rådande arbetsmarknadsläget. Arbets- tagaren bör dock ha rätt att välja om den intjänade semestern ska ut- betalas i form av semesterersättning, eller vara innestående till nästa anställning. Även om regeln främst tar sikte på tidsbegränsade anställningar före- slås den vara generellt tillämplig. Regeln kan således tillämpas om en arbetstagare går från en tidsbegränsad anställning till en tillsvidare- anställning eller, även om det sällan torde inträffa, att en arbetstagare går från en tillsvidareanställning till en annan hos samma arbetsgivare. Be- stämmelsen är inte tillämplig vid byte av befattning under ett bestående anställningsförhållande hos samma arbetsgivare, utan förutsätter ett nytt anställningsavtal. Förändringen innebär ingen ökad kostnad för arbets- givaren. Däremot uppstår en förenklad administrativ handläggning då semesterersättning inte behöver utbetalas då anställ- ningen upphör utan i stället kan utgå i form av semesterlön i samband med ordinarie semester. Behovet av att hantera uttag av obetald semester torde minska, eftersom arbetstagare i högre utsträckning än tidigare kommer att ha betald semester som kan läggas ut. Föreningen och Företagarna menar att förslaget innebär en ökad administrativ börda för arbetsgivarna. En möjlighet att avtala om överföring av semesterförmåner bör vara tillräckligt. Regeringen delar inte denna bedömning utan anser att förslaget är väl balanserat mellan arbetstagarnas och arbetsgivarnas intressen. Regeringens förslag: Infaller under semesterledigheten dag då arbetstagaren inte kunnat arbeta på grund av arbetsskada ska, om arbetstagaren utan dröjsmål begär det, sådan dag inte räknas som semesterdag. I sådant fall ska de semesterdagar som återstår utgå i ett sammanhang, om arbetstagaren inte medger annat. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Infaller under semesterledigheten dag då arbetstagaren inte kunnat arbeta på grund av sjukdom eller dag som i övrigt är semesterlönegrundande enligt 17§ första stycket 27 ska, om arbetstagaren utan dröjsmål begär det, sådan dag inte räknas som semesterdag. Bestämmelsen omfattar dock inte sådan dag då arbets- tagaren inte kunnat arbeta på grund av arbetsskada. Enligt regeringen saknas det skäl att särbehandla arbetsskada i detta hänseende. Eftersom det i vissa fall kan vara svårt att se om en sjukdom är en arbetsskada eller inte anser regeringen att det dessutom av för- Prop. 2009/10:4 enklingsskäl är lämpligt att även arbetsskada omfattas av bestämmelsen. 4.11Följdändring i annan lagstiftning Regeringens förslag: Följdändringar görs i lagen (1963:115) om för- längd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete och i arbetsrättslig beredskapslag (1987:1262) med anledning av de ändrade reglerna i semesterlagen Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I lagen om förlängd semester för vissa arbetstagare med radiologiskt arbete finns regler som ger rätt till längre ledighet för arbetstagare med arbetsuppgifter som innebär risk för radioaktiv strålning. I 1 § tredje stycket anges att semesterlönen för den extra semester som tillkommer enligt lagen beräknas till av arbetstagarens under intjänandeåret förfallna lön i anställningen, beräk- nad enligt 16 § semesterlagen. Talet 0,48 har beräknats genom att 12 har dividerats med 25, dvs. procentregeln i en andel per semesterdag. Efter- som 16 § semesterlagen föreslås ändras bör bestämmelsen ändras i mot- svarande mån. Semesterlön för de extra semesterdagar som lagen ger rätt till bör beräknas på samma sätt som för den ordinarie semestern. Lydel- sen bör vara densamma som ska gälla för sparad semester, som också reglerar semesterlön för extra semesterdagar. Där hänvisas endast till 1616 b §§ och detsamma bör vara fallet här. Till följd av en ändring i lagen anges att den extra semestern ska beräknas enligt 4 § semesterlagen (1977:480) i dess lydelse före . Skälet till detta var det planerade in- förandet av en sjätte semestervecka som sedan inte fullföljdes, se prop. 1989/90:59. Eftersom dessa ändringar sedermera inte kom att genom- föras bör detta tillägg tas bort. I arbetsrättslig beredskapslag finns hänvisningar till bestämmelser i semesterlagen. Med anledning av de av regeringens föreslagna föränd- ringarna bör följdändringar göras när det gäller hänvisningarna i den lagen. 5 Ändring i lönegarantilagen Regeringens förslag: 1 § i lönegarantilagen (1992:497) ändras så att hänvisningen till det upphävda direktivet ersätts av en hänvisning till och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens (kodifierad version). Skälen för regeringens förslag: Genom och rådets direktiv /94/EG av om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens (kodifierad version) upphävdes rådets direktiv /987/EEG av om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbets- givarens insolvens och ändringsdirektiven till det senare direktivet. De ändringsdirektiv som upphävdes är dels rådets direktiv /164/EEG av om ändring, på grund av anslutning, av direktiv /987/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbetsgivarens insolvens och dels och rådets direktiv /74/EG av om ändring av rådets direktiv /987/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om skydd för arbetstagarna vid arbets- givarens insolvens. Det kodifierade direktivet trädde i kraft den tjugonde dagen efter att det gjordes offentligt i Europeiska unionens officiella tidning det vill säga . Hänvisningar till det upphävda direktivet ska, enligt artikel 16, anses som hänvisningar till det kodifierade direktivet och ska läsas i enlighet med en jämförelsetabell i en bilaga till det kodi- fierade direktivet. Av jämförelsetabellen framgår för var och en av artiklarna i det upphävda direktivet var motsvarande bestämmelse finns i det kodifierade direktivet. Det kodifierade direktivet innehåller inga materiella förändringar i förhållande till det upphävda direktivet. I 1 § lönegarantilagen finns en hänvisning till det upphävda direktivet i dess lydelse enligt ändringsdirektivet . Eftersom en hänvisning vilken innehåller namnet på det upphävda direktivet ingår i lagtexten, bör den aktuella paragrafen i lagen anpassas till den kodifierade versionen av direktivet. Eftersom det kodifierade direktivet inte innehåller några materiella ändringar i förhållande till vad som gällde enligt det upphävda direktivet finns det inte behov av några ytterligare ändringar till följd av kodifieringen. Regeringen föreslår därför att 1 § i lönegarantilagen ändras så att en hänvisning görs till det kodifierade direktivet. Regeringens förslag: De nya reglerna i semesterlagen med följd- ändringar ska träda i kraft . Den nya bestämmelsen i semesterlagen om semesterlönegrundande frånvaro på grund av sjukdom eller arbetsskada tillämpas på frånvaroperioder som påbörjats efter ikraftträdandet. För den som är frånvarande från arbetet på grund av sjukdom eller arbetsskada på deltid gäller dock de nya bestämmelserna från lagens ikraftträdande. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: påtalar att förslaget om förändrad beräkning av semesterlön för sparad semester bör kompletteras med övergångsbestämmelser. Bankinstitutens Arbets- givareorganisation, BAO, ser ingen anledning att äldre bestämmelser ska gälla för frånvaroperioder som avser sjukfrånvaro på deltid som påbörjas före lagens ikraftträdande. För att semesterförmåner inte ska kunna in- tjänas bör dessa undantas i övergångsbestäm- melserna. Övriga remissinstanser har inte yttrat sig i denna fråga. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft . De bör dock sammanfalla med intjänandeår och semsterår, som löper från . En arbetstagare som vid ikraftträdandet har en pågående frånvaro- period på grund av sjukdom eller arbetsskada bör enligt regeringen inte förlora semester som han eller hon haft anledning att räkna med att tjäna in under frånvaron. De nya bestämmelserna i 17 § bör därför tillämpas på frånvaroperioder som påbörjas efter . Avseende frånvaro på deltid på grund av sjukdom eller arbetsskada finns ingen bortre tidsgräns för intjänande av semester. Såsom Bankinstitutens Arbets- givareorganisation, BAO, påtalat bör frånvaro på deltid undantas i över- gångsbestämmelserna för att semesterförmåner i dessa fall inte ska kunna intjänas . De nya bestämmelserna om semester- lönegrundande frånvaro på grund av sjukdom eller arbetsskada bör så- ledes tillämpas på frånvaroperioder som påbörjats efter ikraftträdandet. För den som är frånvarande från arbetet på grund av sjukdom eller arbetsskada på deltid gäller dock de nya bestämmelserna från lagens ikraftträdande. påtalar att förslaget om förändrad beräkning av semesterlön för sparad semester bör kompletteras med övergångsbestämmelser. En sådan övergångsbestämmelse skulle med- föra att det som längst kan dröja upp till innan de nya reglerna får fullt genomslag. En arbetsgivare skulle behöva beräkna semesterlön för sparad semester enligt två olika system parallellt, beroende på när arbetstagaren sparade semestern. Det är därför re- geringens uppfattning att reglerna om beräkning av semesterlön för sparad semester bör tillämpas på all sparad semester vid lagens ikraft- Prop. 2009/10:4 trädande. Regeringens förslag: Den nya paragrafen ska träda i kraft . Skälen för regeringens förslag: Det kodifierade direktivet har redan trätt i kraft. Bestämmelsen i lönegarantilagen med hänvisning till det gällande direktivet bör träda i kraft . Semesterlagen är tekniskt komplicerad och det finns därför skäl att se över och förenkla lagen så långt som möjligt. måste det beak- tas att EG-rätten ställer vissa krav på hur semesterlagstiftningen utformas vilket begränsar utrymmet för förenkling. Semesterlagen omfattar samliga arbetsgivare och arbetstagare och tillämpas, ofta , för varje anställd. Även företag och verksamheter som omfattas av kollektivavtal måste tillämpa semester- lagen eftersom den delvis är tvingande. Utöver lagen finns regler om semester i kollektivavtal som omfattar de flesta arbetstagare. Avtalen kompletterar lagen och innehåller ofta regler som avviker från lagens dispositiva regler. Betänkandet Enklare semesterregler (SOU 2008:95) (avsnitt 6.3) innehåller en utförlig beskrivning av kollektivavtals- regleringen av olika semesterfrågor. En förenkling av semesterlagen kommer främst små företag till godo eftersom det kan antas att dessa oftare saknar både hjälpmedel och till- gång till expertkunskaper för att kunna hantera semesterfrågor. saknar dessa företag i högre utsträckning än stora företag kollektivavtal och löneprogram. De är därför oftare hänvisade till att tillämpa semesterlagen direkt när de ska beräkna förmåner enligt semesterlagen. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på konkurrensförhållandena eftersom regleringen gäller lika för alla företag, oavsett storlek, bransch etc. Regeringens bedömning är att lagändringarna inte medför några statsfinansiella konsekvenser. Den informationsinsats som krävs med anledning av lagändringen är begränsad. Informationen bör på sedvanligt sätt kunna tas om hand av arbetsmarknadens parter och andra näringslivsorganisationer. Några särskilda kostnader för staten är därmed inte förknippade med detta.