prop · GX0361 · 2009-11-25 00:00:00 — Regeringen föreslår därför att lägsta tillåtna aktiekapital i privata aktie- bolag nu sänks till . Sänkningens betydelse för finansiella företag Om inte annat är föreskrivet, gäller aktiebolagslagen även för bankak- tiebolag, kreditmarknadsbolag, fondbolag, värdepappersbolag samt vissa börser och clearingorganisationer. För dessa finansiella företag finns särskilda krav på visst lägsta kapital. Enligt t.ex. lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse ska aktiekapitalet i ett bankaktiebolag bestämmas med hänsyn till den planerade rörelsens omfattning och art (10 kap. 2 §). För försäkringsaktiebolagen finns associationsrättsliga bestämmelser i försäkringsrörelselagen (1982:713). bolag ska ha ett aktiekapital, men lagen innehåller inga bestämmelser om aktiekapitalets storlek (jfr 1 kap. 6 §). Med hänsyn till de kapitalkrav som gäller för finansiella företag kom- mer en sänkning av aktiekapitalkravet till att sakna praktisk betydelse för sådana företag. I anslutning till frågan om lägsta tillåtna nivå för aktiekapitalet lyfter flera remissinstanser fram vikten av att oseriöst utnyttjande av aktiebola- Reglerna om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist syftar till att sätta en gräns för hur långt en förlustbringande verksamhet får drivas innan aktieägarna antingen avvecklar verksamheten eller stär- ker bolagets ekonomiska ställning. Vid en låg nivå på aktiekapitalet är det särskilt viktigt att det finns verkningsfulla regler som förhindrar att aktieägarna på ett vårdslöst och för borgenärerna skadligt sätt fortsätter att driva verksamheten, eftersom aktieägarna då själva endast riskerar ett mindre belopp. sänkningen av kravet på aktiekapital samt det förhållandet att reger- ingen avser att föreslå att vissa aktiebolag framöver inte kommer att behöva ha någon revisor som kan granska kontrollbalansräkningen gör en översyn av tvångslikvidationsreglerna befogad (jfr SOU 2008:32 s. 216 f. och SOU 2009:34 s. 265 f.). Det är inte aktuellt att avskaffa reg- lerna utan att det finns ett annat regelverk som motverkar att bolagets ledning och ägare vårdslöst fortsätter att bedriva förlustbringande rörelse. Mot denna bakgrund och då bestämmelserna om tvångslikvidation bedöms fylla en funktion även vid en lägsta tillåtna aktiekapitalnivå om Prop. 2009/10:61 50 000 kr föreslår regeringen inga lagändringar i detta sammanhang. Regeringen avser att återkomma till frågan . 6Ingen möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet Regeringens bedömning: Det bör även fortsättningsvis krävas att aktiekapitalet har betalats in till fullo för att bolaget ska få registreras. Utredningens förslag: Utredningen föreslår som ett alternativ till en sänkning av aktiekapitalkravet eller att kombinera med en sådan sänk- ning att det ska räcka att minst en fjärdedel av aktiekapitalet har beta- lats in för att aktiebolaget ska få registreras. Resterande del av aktiekapi- talet ska betalas in som anges i stiftelseurkunden (se betänkandet s. 99 f.). Promemorians förslag: Frågan berörs inte i promemorian. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser avstyrker utredningens , , Företagarna, karnas , Fastighetsägarna och tillstyrker eller invänder inte mot och motsätter sig inte förslaget; under förutsättningen att det ställs upp en tidsgräns för när ska vara inbetalt. Skälen för regeringens bedömning: Aktiekapitalets storlek bestäms av bolagets stiftare vid bolagsbildningen. För att bolaget ska få registre- ras i aktiebolagsregistret krävs att betalning har lämnats för samtliga tecknade aktier (2 kap. 23 § aktiebolagslagen). Det har tidigare funnits en möjlighet till successiv inbetalning av aktie- kapitalet vid nybildning. Den togs bort vid tillkomsten av aktie- Som skäl anfördes bl.a. att det, särskilt i bolag med förhållan- devis lågt aktiekapital, hade förekommit att aktiekapitalet i själva verket aldrig tillfördes bolaget. Utgångspunkten skulle vara att det är först när aktiekapitalet blir inbetalt som borgenärerna får kompensation för det bortfall av personligt betalningsansvar för bolagets förpliktelser som inträffar i och med registreringen. Det avgörande argumentet ansågs vara hänsyn till borgenärsintressena, särskilt det allmännas skatteanspråk 1975:103 s. 203 f.). Utredningens förslag skiljer sig något från den ordning som gällde före , bl.a. i fråga om hur stor del av aktiekapitalet som ska betalas in i samband med bolagets bildande och inom vilken tid den slutliga betal- ningen ska ske. Successiv inbetalning erbjuder stiftarna större flexibilitet vid bolags- bildningen, vilket kan vara särskilt betydelsefullt om stiftarna är olika Efter bildandet får aktieägarna större utrymme att anpassa storleken av bolagets kapital till verksamhetens behov. ningen av en del av aktiekapitalet skjuts upp minskar det hinder som inbetalning av ett förhållandevis stort aktiekapital utgör och aktiebolags- formens tillgänglighet ökar. En möjlighet till successiv inbetalning finns Prop. 2009/10:61 i bl.a. och . Det system för successiv inbetalning som utredningen föreslår är emellertid, som bl.a. och påpekar, komplicerat och mindre väl förenligt med regeringens övergripande målsättning att skapa enklare regler för små aktiebolag. Om bolaget kan registreras och bedriva verksamhet redan när en mindre del av aktiekapitalet har betalats in, minskar också aktiekapitalets betydelse som s.k. seriositetsspärr, något som och lyfter fram. Vidare finns det risk att aktiekapitalet aldrig betalas in. Det finns alltså både fördelar och nackdelar med utredningens förslag att tillåta successiv inbetalning av aktiekapitalet. Med hänsyn till att regeringen föreslår en halvering av nivån för lägsta tillåtna aktiekapital görs bedömningen att det inte finns tillräckliga skäl att ge möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet. 7 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Det nya kravet på aktiekapital ska träda i kraft . Äldre krav på aktiekapitalets storlek ska gälla för ett aktiebolag som har bildats men inte registrerats vid ikraftträdandet. Utredningens förslag: Utredningen föreslår att ändringen ska träda i kraft . Promemorians förslag: Promemorian innehåller inget förslag. Remissinstanserna: ifrågasätter om bestäm- melserna bör träda i kraft . Övriga remissinstanser berör inte frågan. Skälen för regeringens förslag: Det finns inte tillräckliga skäl att, som är inne på, skjuta upp ikraftträdandet tills det står klart vilka andra ändringar i borgenärsskyddet som utredningens förslag i slutbetänkandet och förslaget till EG-förordning om privata europabolag kan leda till. Sänkningen av gränsen för lägsta tillåtna aktie- kapital bör träda i kraft . Med hänsyn till den tid som de återstående leden i lagstiftningsprocessen kan väntas ta föreslår reger- ingen att den nya bestämmelsen träder i kraft . En förutsättning för att ett aktiebolag ska få registreras är att bolags- bildningen har skett i enlighet med aktiebolagslagen och annan författ- ning (2 kap. 23 § 5 aktiebolagslagen). Utgångspunkten är att nya regler tillämpas även på bolag som har registrerats eller bildats före ikraftträ- dandet. I avsaknad av en övergångsbestämmelse skulle, under förutsätt- ning att registreringsbeslutet fattas efter ikraftträdandet, ett bolag kunna bildas med i aktiekapital redan före ikraftträdandet. Den som står i begrepp att bilda ett aktiebolag skulle alltså kunna utnyttja den sänkta aktiekapitalnivån trots att lagändringen ännu inte har trätt i kraft. måste det beaktas att bolagets borgenärer bör ha rätt att utgå från att bolaget tillförs åtminstone det aktiekapital som enligt lag utgör ett minimum när bolaget bildas. Här kan det jämföras med vad som gäller för minskning av aktiekapitalet. En sådan åtgärd får inte Prop. 2009/10:61 vidtas förrän bolaget har registrerats (20 kap. 4 § andra stycket aktiebo- För att förebygga den osäkerhet som annars kan uppkomma bör det inte vara möjligt att registrera ett bolag där aktiekapitalet före ikraftträdandet har bestämts till ett lägre belopp än . Denna ordning överensstämmer med vad som föreskrevs i den finska aktiebo- lagslagstiftningen i samband med att aktiekapitalkravet för aktiebolag där sänktes . Den föreslagna sänkningen av kravet på aktiekapital gäller för alla pri- vata aktiebolag och gör aktiebolagsformen tillgänglig även för företag med ett kapitalbehov som är lägre än . Sänkningen leder där- med till större valfrihet för företagarna och bedöms särskilt kunna gynna företag inom tjänstesektorn. Den innebär sannolikt att fler aktiebolag kommer att bildas. Ökat företagande innebär att statens skatteintäkter ökar. För innebär fler nybildade aktiebolag en ökad ärendetill- strömning. Det kan också antas att antalet ärenden om minskning av aktiekapitalet ökar. verksamhet är avgiftsfinansierad. Den ökade ärendetillströmningen bedöms kunna hanteras inom ramen för befintliga resurser. Vissa ärenden om minskning av aktiekapital prövas i tvistiga fall av allmän domstol. Såvitt kan bedömas handlar det om ett fåtal ärenden som kan komma att överlämnas från till tingsrätt. Dessa bör kunna hanteras inom ramen för befintliga anslag. Från borgenärsskyddssynpunkt bedöms förslaget inte innebära några större konsekvenser. Skillnaden mellan och i aktie- kapital torde i de allra flesta fall vara försumbar för borgenärerna, efter- som ett aktiekapital av sådan storlek snabbt kan förbrukas. Det kan emellertid inte uteslutas att förslaget innebär nackdelar för borgenärer som inte avtalsvis kan kräva säkerheter. Sannolikt är det endast i ett fåtal fall som det uppkommer en kreditförlust i fråga om ett bolag med i aktiekapital som inte hade uppkommit även med det gällande kapitalkravet. Förslaget har ingen effekt på den administrativa börda som statliga regelverk lägger på företagen. Förslaget innebär att det hinder mot oseriöst företagande som kravet på aktiekapital kan sägas utgöra blir lägre. Det är omöjligt att med någon säkerhet förutse om aktiebolagsformen i ökad utsträckning kommer att användas vid ekonomisk brottslighet. I vart fall torde dock effekten vara försumbar. Det förhållandet att förslaget kan främja särskilt företagare inom tjänstesektorn vars verksamhet har ett lågt kapitalbehov bedöms ha posi- tiva effekter ur ett jämställdhetsperspektiv. driver nämligen en större andel tjänsteföretag () än motsva- Prop. 2009/10:61 rande andel bland männen ().1 Kvinnor väljer aktiebolagsformen i mindre utsträckning än män. En majoritet av de småföretagare som är kvinnor väljer i stället en annan företagsform, t.ex. enskild firma eller handelsbolag. Val av företagsform bland de kvinnor respektive män som drev småföre- tag (049 anställda) år 20082 En majoritet av de svenska företagen drivs av män. Vid en jämförelse mellan olika företagsformer kan konstateras att skillnaden mellan ande- len män och kvinnor som driver aktiebolag är större än skillnaden mellan andelen män och kvinnor som är enskilda näringsidkare. som drevs av kvinnor respektive män år 20073 Det kan konstateras att kvinnor driver företag i mindre utsträckning än män och att kvinnor väljer aktiebolagsformen i mindre utsträckning än män. Av de kvinnliga företagarna är en stor majoritet tjänsteföretagare. Att aktiebolagsformen görs mer tillgänglig särskilt för tjänsteföretag bedöms därför innebära att kvinnors företagande gynnas av förslaget. 1 kap. 5 § Om aktiekapitalet är bestämt i kronor, ska det uppgå till . Om aktiekapitalet är bestämt i euro och har varit bestämt i euro sedan bolaget bildades, ska det uppgå till minst det belopp i euro som enligt den av då fastställda växelkursen motsvarade . Har aktiekapitalet tidigare varit bestämt i kronor, ska det uppgå till minst det belopp i euro som vid bytet av redovisningsvaluta I fråga om publika aktiebolag gäller 14 § i stället för första och andra styckena. 1Kvinnors och mäns företagande Fakta och statistik 2009, . 2Kvinnors och mäns företagande Fakta och statistik 2009, . 3Databasen arbetsmarknadsstatistik, . I paragrafen finns bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital i privata Prop. 2009/10:61 aktiebolag. Kravet på aktiekapital har sänkts från till Bestämmelsen hindrar inte att ett privat aktiebolag bildas med ett högre aktiekapital än . För bolag med ett högre aktiekapital finns möjlighet att minska aktie- kapitalet till lägst . Om en sådan åtgärd vidtas, måste reglerna om minskning av aktiekapitalet iakttas. Dessa bestämmelser finns i 20 kap. och innebär bl.a. att i vissa fall måste ge sitt till- stånd. Ett beslut om minskning av aktiekapitalet får inte fattas förrän bolaget har registrerats (20 kap. 4 § andra stycket). För publika aktiebolag gäller att aktiekapitalet ska uppgå till (14 §). Paragrafen har även justerats språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 5. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Vid registrering av ett aktiebolag som har bildats före ikraftträdandet gäller det lägsta tillåtna aktiekapital som föreskrivs i äldre bestämmelser. Lagändringen träder i kraft (punkten 1). Ett bolags aktiekapital bestäms vid bolagets bildande. Bolaget anses bildat när stiftelseurkunden har undertecknats av samtliga stiftare (2 kap. 4 §). Ett privat aktiebolag som bildas för ikraftträdandet eller senare ska ha ett aktiekapital som uppgår till . Punkten 2 innebär att prövning av om bolagets aktieka- pital står i överensstämmelse med aktiebolagslagens krav ska göras enligt de bestämmelser som gällde när bolaget bildades. Ett bolag som har bildats före ikraftträdandet måste alltså ha ett aktiekapital som uppgår till , även om bolaget registreras först efter ikraftträdandet. Därefter är reglerna om minskning av aktiekapitalet tillämpliga (se 20 kap.). Övervägandena finns i avsnitt 7. Sammanfattning av betänkandet Aktiekapital i privata aktiebolag (SOU 2008:49) För den som vill starta ett företag finns det olika företagsformer att välja mellan. Ett aktiebolag kan bildas av en eller flera personer. Karakteris- tiskt för aktiebolaget är att andelarna i bolaget, aktierna, normalt är fritt överlåtbara och kan spridas på ett stort antal händer. Vidare kännetecknas aktiebolaget av att delägarna inte är personligt betalningsansvariga för bolagets förpliktelser. Detta innebär att investerare erbjuds möjlighet att finansiera affärsverksamhet utan att de därmed riskerar sin privateko- nomi. Som en konsekvens av dessa grundläggande principer finns i aktiebo- lagslagen (2005:551) ett kapitalskydd som kan sägas vara uppbyggt kring tre grundpelare. Dessa är reglerna om tillskottsplikt vid bolagets bildande för privata bolag och vid senare kapitalökningar, reglerna om begränsningar i bolagets rätt att disponera över tillskjutet eller upparbetat kapital samt reglerna om tvångslikvidation. Bestämmel- serna har ansetts vara av stor betydelse för borgenärsskyddet, men även för aktieägarna själva genom att kapitalanskaffning underlättas. Det har även angetts att ett minsta lagstadgat krav på aktiekapital krävs som en form av seriositetsspärr för användningen av aktiebolagsformen, innebä- rande att den som vill använda sig av aktiebolagsformen ska vara kapabel och beredd att göra ett visst kapitaltillskott. Enligt utredningsdirektiven finns det nu skäl att se över regleringen kring aktiekapitalet. Översynen kan ses som en del av det regelförenk- lingsarbete som pågår i och EU i syfte att bl.a. stärka företagens konkurrenskraft. Synen på aktiekapitalets funktion varierar mellan olika länder. I vissa länder läggs stor vikt vid att tillhandahålla ett lagstadgat skydd för bola- gets intressenter och då särskilt dess borgenärer. I andra länder fokuseras mer på flexibilitet och tillgänglighet genom att sätta en större tilltro till parternas förmåga att genom avtal skydda sina intressen. I finns en trend mot sänkta eller slopade krav på aktiekapital för bolagsformer som motsvarar det svenska privata aktiebolaget. För publika aktiebolag har medlemsstaterna att utforma bolagsrätten utifrån EG:s andra bolagsdirektiv, som innehåller bl.a. ett kapitalkrav. Inom EU har beträffande publika aktiebolag en diskussion pågått kring utformningen av kapitalskyddet i andra bolagsdirektivet. En studie om kapitalskyddssystem och alternativ till dessa presenterades i februari 2008.1 Enligt kommissionen visar studien att andra bolagsdirektivet i sin nuvarande utformning inte orsakar väsentliga hinder för företagen och kommissionen har därför inte några planer på uppföljning eller ändring i direktivet. Även om direktivet enbart är tillämpligt för 1 KPMG Feasibility study on an alternative to the capital maintenance regime established by the 77/91/EEC of and an examination of the impact on profit distribution of the new EU-accounting regime, Contract ETD/2006/IM/F2/71. publika aktiebolag så kan utformningen av kapitalskyddet vara av princi- piellt intresse även för privata aktiebolag. I detta delbetänkande behandlas utredningens uppdrag i den del som avser att ta ställning till om kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för pri- vata aktiebolag bör sänkas. Enligt direktiven har utredningen att särskilt överväga nivåerna och . Ett annat alternativ som utredningen har att överväga är att lagen inte anger någon lägsta nivå, d.v.s. att minimigränsen för aktiekapitalet helt tas bort. lösning skulle bolagets stiftare kunna bestämma aktiekapitalet till . Vi har härutöver undersökt en lösning innebärande en möjlighet till suc- cessiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybildning. Delbetänkandet är inriktat på överväganden kring kapitalkravet och vilka följdändringar som kan bli nödvändiga vid en förändring av detta Däremot har vi inte gjort en översyn av aktiebolagens kapital- skyddsbestämmelser utifrån ett förenklingssyfte. kommer att göras under utredningens fortsatta arbete. Utredningens huvudförslag går ut på att kravet i 1 kap. 5 § aktie- bolagslagen (2005:551) på ett minsta aktiekapital i privata aktie- bolag sänks från till . Utredningen har valt att även presentera ett alternativt förslag som går ut på att det i aktiebolagslagen för privata aktiebolag erbjuds en möjlighet till successiv inbetalning av aktiekapitalet vid nybild- ning. För registrering av ett nybildat bolag ska enligt förslaget krä- vas att minst en fjärdedel av aktiekapitalet inbetalats. Detta förslag kan kombineras med en sänkning av minimikapitalet till . Huvudförslaget om sänkning av aktiekapitalet till Förslaget innebär inga andra förändringar i ABL än att kravet på minsta aktiekapital sänks från till . Inledningsvis kan konstateras att penningvärdets försämring , då minimigränsen för aktiekapitalet höjdes , i praktiken innebär att en sänkning av kapitalkravet redan skett. Vårt uppdrag går ut på att undersöka huruvida det är möjligt att även nominellt sänka dagens lagstadgade krav om samt vilka effekter detta kan ge. Utredningen har inte kunnat finna empiriskt stöd för att nyföretagandet i skulle öka på grund av en sänkning av aktiekapitalet. Däremot har vi funnit att den lagstadgade miniminivån för aktiekapitalet kan ha betydelse för den enskildes val av företagsform. Det är i och för sig inte något självändamål att öka antalet aktiebolag på bekostnad av andra företagsformer. Däremot bör även mindre verksamheter med lägre kapi- talbehov få ökad valfrihet att kunna välja den associationsform som är mest lämplig i det enskilda fallet. En ökad tillgänglighet till aktiebolags- formen för mindre företag talar därför för att sänka dagens kapitalkrav. En sänkning av aktiekapitalet skulle gynna företag vars initiala kapital- behov inte uppgår till och där kapitalkravet således ses som ett hinder att välja aktiebolagsformen. Det är framför allt fråga om verk- samheter inom tjänstesektorn och då särskilt inom sådana branscher där investeringar i materiella tillgångar inte behövs i någon större omfatt- ning. Flertalet nya företag, närmare fyra av fem, startades inom tjänstesektorn. Ett annat argument som anförts för en förändring av kapitalkravet är en ökande tendens inom EU att bilda bolag i andra medlemsstater med lägre kapitalkrav och därefter driva verksamhet genom en filial i hemlandet. Mot bakgrund av att antalet filialer i med bolagsregistrering i andra medlemsstater är lågt anser utredningen att möjligheten att med en filial kringgå bestämmelserna om minimikapital inte är ett övertygande argument för att ta bort eller radikalt sänka minimigränsen för aktiekapi- talet. En i lagen angiven minimigräns för aktiekapitalet har den nackdelen att det inte finns någon koppling mellan denna mer eller mindre slumpartat bestämda gräns och det enskilda bolagets kapitalbehov och risker med verksamheten. Genom att ta bort minimigränsen i lagen skulle aktieka- pitalet få bestämmas av aktieägarna själva så att detta stod i proportion till omfattningen och arten av verksamheten. En lagstadgad minimigräns saknar vidare i princip betydelse för de borgenärer som avtalsvis kan säkra sina intressen, här kallade anpassande borgenärer. Det kan exem- pelvis vara fråga om en leverantör som kan kräva säkerhet genom återta- gandeförbehåll eller leasing eller en kreditgivare som kan kräva personlig borgen eller annan säkerhet. Vissa borgenärer saknar dock möjlighet att genom avtal med bolaget reglera sina mellanhavanden och därigenom begränsa de risker som är förenade med anspråk mot bolaget, här kallade icke-anpassande borgenärer. Det är exempelvis fråga om staten med skatteanspråk. Vidare kan det hända att en borgenär av olika anledningar exempelvis okunnighet, bristande vilja eller bristande information inte kan skaffa sig relevant säkerhet. Dessa grupper har att förlita sig till bolagets förmögenhet. Ett krav på minimikapital kan därför ha en bety- delse även om kravet, bl.a. genom att kapitalet snabbt kan förbrukas, kan komma att vara av mindre reellt värde. Bestämmelser om minimigräns för aktiekapitalet och om kapitalskydd kan vidare ha betydelse genom att utgöra en garanti som gäller kollektivt för nuvarande och framtida borgenärer. Vidare kan bestämmelserna ses som ett standardkontrakt för alla borgenärer. Detta kan frångås av de anpassande borgenärerna i det enskilda fallet om det är önskvärt med hänsyn till bolagets verksamhet. I avsaknad av bestämmelserna skulle individuella överenskommelser krävas i större utsträckning, vilket skulle innebära ökade transaktionskostnader för både de bolag och de borgenä- rer som träffar avtal. En förändring av kraven i lagen kan således leda till att anpassande borgenärer, såsom kreditinstitut och leverantörer, ställer ökade krav på bolaget och dess aktieägare. Det har framkommit att ban- kerna förutser en ökad användning av säkerheter såsom personlig borgen, ökade krav på insatt kapital samt krav på mer omfattande information från företagaren för det fall kravet på ett minsta aktiekapital tas bort eller väsentligen sänks. Detta innebär således att för de aktieägare och bolag som är i behov av kredit, från kreditinstitut eller andra borgenärer, skulle de lagstadgade kraven ersättas av krav från anpassande borgenärer. skulle dock inte påverka bolag utan behov av krediter. En annan omständighet att beakta är kapitalkravets funktion som seri- Denna spärr kan sägas syfta till dels att en blivande företa- gare ska ha en genomtänkt affärsidé som denne är beredd att själv göra en kapitalinsats för, dels att undvika att aktiebolagsformen används för Ett krav på minimigräns för aktiekapital stoppar i och för sig inte missbruk av aktiebolagsformen, men kravet kan i vart fall utgöra ett visst hinder för de personer som vill starta ett aktiebolag i ett oseriöst Mot denna bakgrund har vi funnit att det inte, i vart fall , finns skäl att i svensk rätt ta bort minimigränsen för aktiekapitalet. emot bör aktiebolagsformen göras mer tillgänglig och därmed valfriheten för mindre företag öka genom att minimigränsen för aktiekapitalet sänks. Eftersom sambandet mellan kapitalkravet i aktiebolag och det totala nyföretagandet är oklart bör inte alltför stora ingrepp göras i det nuva- Vid en avvägning mellan intresset av att fler mindre