prop · GX0348 · 2009-11-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:48 Åtgärder med anledning av Lavaldomen Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att en facklig stridsåtgärd mot en utländsk arbetsgivare i syfte att få till stånd ett kollektivavtal för arbetstagare som utstationeras i får vidtas endast under vissa förutsättningar. De villkor som krävs av den svenska arbetstagarorganisationen ska (1) mot- svara villkoren i ett centralt branschavtal som tillämpas i på motsvarande arbetstagare, (2) bara avse minimilön eller andra minimi- villkor på vissa områden, och (3) vara förmånligare för arbetstagarna än det som följer av lag. En sådan stridsåtgärd får inte vidtas om arbets- givaren visar att arbetstagarna redan har villkor som är minst lika förmånliga som minimivillkoren i ett svenskt, centralt branschavtal. En stridsåtgärd som vidtas trots att dessa förutsättningar inte är uppfyllda ska anses olovlig enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbets- livet. ska hjälpa till med information om kollektivavtals- villkor som kan komma att bli tillämpliga vid en utstationering. En arbetstagarorganisation ska lämna in sådana kollektivavtalsvillkor till som organisationen kan komma att gå till strid för. En utstationerande arbetsgivare ska inte behöva följa arbetstidslagstift- ningens bestämmelser om att arbetstagarna ska få besked om ändringar i arbetstidens förläggning minst i förväg. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare............................................. 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet ........................................... 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister ................................................ Ärendet och dess beredning............................................................ Friheten att tillhandahålla tjänster och rätten att vidta Åtgärder i våra nordiska grannländer............................... Överväganden och förslag .............................................................. Slutsatser av Lavaldomen ................................................ Behovet av lagändringar .................................................. Utgångspunkter för lagförslagen...................................... Utstationerade arbetstagares rätt enligt kollektivavtal ..... Tjänstehandel, konkurrens och kostnader ........................ 8.1Förslaget till lag om ändring i lagen om utstationering av arbetstagare........................................... 8.2Förslaget till lag om ändring i lagen om medbestämmande i arbetslivet ......................................... 8.3Förslaget till lag om ändring i lagen om rättegången Bilaga 3 Sammanfattning av betänkandet Förslag till åtgärder med anledning av Lavaldomen (SOU 2008:123)................. Bilaga 5 Remissinstanser, SOU 2008:123........................................ Bilaga 7 Remissinstanser, SOU 2008:95.......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare, 2.lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbets- livet, 3.lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. 2, 2 a, 5, 7, 1616 b, 1717 b, 24, 2829 a, 31 och 32 §§ semes- terlagen (1977:480), Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 5 och 9 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 5 a och 9 a §§, av följande lydelse. En arbetsgivare ska, oavsett vilken lag som annars gäller för anställ- ningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade arbetstagare: 2 §, 5 § andra och tredje stycket, 7 § första och andra stycket, 16, 17, 24, 2729, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), 2 §, 4 § första stycket och 1622 §§ föräldraledighetslagen (1995:584), 27 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltids- arbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning, samt 1 kap. 4 och 5 §§, 2 kap. 14 och 18 §§ samt 5 kap. 1 och 3 §§ diskrimineringslagen (2008:567). Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), lagen (2005:395) om arbetstid vid visst väg- transportarbete, arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget och lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägstrafik samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om 1 Senaste lydelse 2008:573. Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), dock inte 12 §, lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete, dock inte 16 §, arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civil- flyget, dock med den begräns- ningen i fråga om 1 § andra stycket att 12 § arbetstidslagen inte gäller, lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell privat arbetsförmedling och uthyr- ning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbets- givaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. järnvägstrafik, dock med den Prop. 2009/10:48 begränsningen i fråga om 1 § tredje stycket att 12 § arbets- tidslagen inte gäller, samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Det som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbets- givaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. En stridsåtgärd mot en arbets- givare i syfte att genom kollektiv- avtal få till stånd en reglering av villkoren för utstationerade arbetstagare får vidtas endast om de villkor som krävs 1.motsvarar villkoren i ett centralt kollektivavtal som tilläm- pas i hela på motsvarande arbetstagare i den aktuella branschen, 2.bara avser minimilön eller andra minimivillkor på de om- råden som avses i 5 §, och 3.är förmånligare för arbets- tagarna än det som följer av 5 §. En sådan stridsåtgärd får inte vidtas, om arbetsgivaren visar att arbetstagarna, när det gäller lön eller på de områden som avses i 5 §, har villkor som i allt väsent- ligt är minst lika förmånliga som minimivillkoren i ett sådant centralt kollektivavtal som avses i första stycket. skall vara förbindelsekontor och tillhanda- hålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i ska vara för- bindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i 2 Senaste lydelse 2001:65. För information om kollektiv- avtal som kan komma att bli hjälpa till med information om hänvisa till berörda kollektiv- kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a § eller som annars kan komma att bli samarbeta med motsvarande för- bindelsekontor i andra länder inom EES och i . kontor i andra länder inom EES ge in sådana kollektivavtalsvillkor sationen kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a §. Denna lag träder i kraft . 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet dels att 42 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 41 c och 42 a §§, av följande lydelse. En stridsåtgärd som vidtas i strid mot 5 a § lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Arbetsgivar- eller arbetstagar- organisation får ej anordna eller på annat sätt föranleda olovlig strids- åtgärd. Sådan organisation får ej heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsåtgärd. Organisation som själv är bunden av kollektivavtal är även skyldig att, om olovlig stridsåtgärd av medlem förestår eller pågår, söka hindra åtgärden eller verka för dess upphörande. Har någon vidtagit olovlig stridsåtgärd, får annan icke deltaga i åtgärden. Bestämmelserna i första stycket första och andra meningarna gäller endast när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbetsförhållanden som denna lag är direkt tillämplig på. 1 Senaste lydelse 1991:681. En arbetsgivar- eller arbets- tagarorganisation får inte anordna eller på något annat sätt ge upphov till en olovlig stridsåtgärd. En sådan organisation får inte heller genom understöd eller på något annat sätt medverka vid en olovlig stridsåtgärd. En organisation som själv är bunden av ett kollektivavtal är skyldig att, om en olovlig strids- åtgärd av en medlem förestår eller pågår, försöka hindra åtgärden eller verka för att den upphör. Om någon har vidtagit en olov- lig stridsåtgärd, får ingen annan delta i den. Bestämmelserna i 42 § första stycket ska inte tillämpas när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbetsförhållanden som denna lag inte är direkt tillämplig på. Trots första stycket ska 42 § första stycket tillämpas när åtgär- der vidtas mot en arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i enligt lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. Denna lag träder i kraft . 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister ska ha följande lydelse. Arbetsdomstolen skall som första domstol uppta och avgöra tvist som väcks av arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation eller av arbetsgivare som själv slutit kollektivavtal, om målet gäller Arbetsdomstolen ska som första domstol ta upp och avgöra tvist som väcks av arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation eller av arbetsgivare som själv slutit kollektivavtal, om målet gäller 1.tvist om kollektivavtal eller annan arbetstvist som avses i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, 2.arbetstvist i övrigt under förutsättning att kollektivavtal gäller mellan parterna eller att enskild arbetstagare som berörs av tvisten sysselsätts i arbete som avses med kollektivavtal vilket arbetsgivaren är bunden av. Arbetsdomstolen är behörig domstol enligt första stycket även när kollektivavtal tillfälligt inte gäller. Gemensamt med arbetstvist enligt första eller andra stycket får hand- läggas även annan arbetstvist mellan samma eller olika parter, om dom- stolen med hänsyn till utredningen och övriga omständigheter finner sådan handläggning lämplig. När det föreligger skäl, kan domstolen åter särskilja målen. Arbetsdomstolen är alltid behö- rig att som första domstol ta upp och avgöra en tvist om stridsåtgärd som avses i 41 och 41 b §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Arbetsdomstolen är alltid behö- rig att som första domstol ta upp och avgöra en tvist om stridsåtgärd som avses i 41, 41 b och 41 c §§ lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2000:164. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att föreslå sådana förändringar i svensk lagstiftning som behöver vidtas till följd av förhandsavgörande i Laval- målet (mål C-341/05 un mot , 1, Byggettan och , 2007 s. I-11767). EG- domstolens dom och ett beslut om rättelse av den svenska versionen finns i bilagorna 1 och 2. I utredningsuppdraget ingick att ta ställning till om bestämmelserna rörande arbetstagarorganisationernas ansvar för fredplikten i internationella förhållanden m.m. (lex ) i med- bestämmandelagen bör ändras, avskaffas eller ersättas av en annan reglering med anledning av förhandsavgörande. Det ingick också att se över om förhandsavgörandet bör leda till ändringar i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. Utredningen antog namnet . Utredningen redovisade sina överväganden och förslag i ett betänkande (SOU 2008:123). En sammanfattning av förslagen finns i bilaga 3. Utredningens lagförslag finns i bilaga 4. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 5. En sammanställning av remissvaren finns tillgäng- lig i (dnr A2008/3541/ARM). har på eget initiativ gett in ett yttrande med anled- ning av utredningens betänkande, där verket förordar att frågan om krav på kollektivavtal vid offentlig upphandling belyses med hänsyn till EG- domstolens dom i Rüffertmålet (mål C-346/06 Rüffert mot Land Nieder- , 2008, s. I-0000). Regeringen anser att frågan faller utanför ramen för detta ärende. Frågan behandlas inte närmare i denna proposi- tion. Vidare beslutade regeringen att tillkalla en sär- skild utredare med uppdrag att se över semesterlagen (1977:480) i för- enklingssyfte. Utredningens betänkande ligger till grund för regeringens proposition 2009/10:4 En förenklad semesterlag, m.m., som överlämna- des till . Ett av utredningens förslag har regeringen funnit lämpligt att ta upp i denna proposition. Förslaget finns i bilaga 6. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 7. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i Arbetsmarknads- departementet (dnr A2008/3018/ARM). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 8. Lagrådets yttrande finns i bilaga 9. Regeringen har i huvudsak godtagit Lagrådets förslag. Förslaget be- Prop. 2009/10:48 handlas i avsnitt 5.4. I propositionen har dessutom vissa redaktionella ändringar gjorts i förhållande till det remitterade förslaget. Den svenska arbetsmarknadsmodellen innebär att det är arbetsmark- nadens parter som svarar för lönebildningen och den sker i princip utan inblandning från statsmakternas sida. Tyngdpunkten i regleringen ligger i kollektivavtal, som träffas mellan de verksamma organisationerna. På vissa områden regleras arbets- och anställningsvillkor i lag. gäller exempelvis villkoren för arbetstid, semester och annan ledighet. Sådan lag är emellertid till stor del dispositiv på så sätt att den kan frångås genom kollektivavtal. Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder skyddas av 2 kap. 17 § Denna grundläggande rättighet kan begränsas genom lag eller avtal. I lag begränsas rätten framför allt av fredspliktsreglerna i medbestämmandelagen (4144 §§). I Lavaldomen besvarade två frågor rörande tolkningen av EG-rätten, som Arbetsdomstolen hade ställt i det s.k. Vaxholmsmålet. Tvisten i det målet, som ännu inte är avgjort, har sitt ursprung i fackliga stridsåtgärder i form av blockad som vidtogs på en byggarbetsplats i Anledningen till stridsåtgärderna var att Svenska () och dess avdelning 1 (Bygg- ettan) hade krävt kollektivavtal med det lettiska företaget un (), som hade utstationerat byggnadsarbetare till Då något kollektivavtal inte kom till stånd utvidgades strids- åtgärderna genom sympatiåtgärder från (Elektrikerna). talan i Arbetsdomstolen mot , Byggettan och Elektri- avslog Arbetsdomstolen ett interimistiskt yrkande från om att stridsåtgärderna skulle förklaras olovliga. beslutade domstolen att inhämta ett förhandsavgörande från EG-dom- Den första fråga som Arbetsdomstolen ställde till avsåg stridsåtgärdernas förenlighet med EG-fördragets regler om fri rörlighet för tjänster och förbud mot diskriminering samt Europa- parlamentets och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (utstationeringsdirektivet). Den andra frågan avsåg om dessa EG- rättsliga regler hindrar en tillämpning av 42 § tredje stycket medbestäm- mandelagen, en del av lex . Som svar på den första frågan förklarade i sammanfattningsvis att artikel 49 i fördraget och artikel 3 i utstationeringsdirektivet ska tolkas så att de utgör hinder mot att fackliga organisationer i en medlemsstat som genomfört utstatione- ringsdirektivet på det sätt skett i ges möjlighet att vidta sådana stridsåtgärder som hade vidtagits mot . Som svar på den andra frågan förklarade domstolen sammanfattningsvis att artiklarna 49 och 50 i fördraget utgör hinder för en tillämpning av 42 § tredje stycket med- Prop. 2009/10:48 bestämmandelagen. Regeringen återkommer i avsnitt 4.6 med en utförligare redogörelse för Lavaldomen. Efter Lavaldomen har Arbetsdomstolen återupptagit sin handläggning av målet. En ny huvudförhandling hölls . Dom- stolen har ännu inte gett besked om när ett avgörande ska meddelas. 4.1Friheten att tillhandahålla tjänster och rätten att vidta fackliga stridsåtgärder Av artikel 3 i EG-fördraget framgår att gemenskapen ska innefatta en inre marknad som kännetecknas av att hindren för fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital avskaffas mellan medlemsstaterna. draget finns bestämmelser om den närmare innebörden av denna fria I artikel 49 sägs att inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster inom gemenskapen ska förbjudas beträffande medborgare i medlemsstater som har etablerat sig i en annan stat inom gemenskapen än mottagaren av tjänsten. I artikel 50 förklaras vad som avses med Dessutom föreskrivs i artikelns tredje stycke ett förbud mot diskriminering på grund av nationalitet och hemvist. Där sägs således att den som tillhandahåller en tjänst tillfälligt får utöva sin verksamhet i det land där tjänsten tillhandahålls på samma villkor som landet uppställer för sina egna medborgare. Diskriminerande hinder mot friheten att till- handahålla tjänster kan emellertid med stöd av artikel 55 jämförd med artikel 46 i fördraget godtas om de grundas på hänsyn till allmän ordning, säkerhet eller hälsa. Förbudet mot inskränkningar i friheten att tillhandahålla tjänster gäller inte bara beträffande diskriminerande regleringar. Artikel 49 innebär att det är nödvändigt att avskaffa varje inskränkning i friheten att tillhanda- hålla tjänster som innebär att tjänster som tillhandahålls av tjänsteleve- rantörer från andra medlemsstater som där lagligen utför liknande tjänster förbjuds, hindras eller blir mindre attraktiva, även om denna inskränkning är tillämplig på inhemska tjänsteleverantörer och tjänste- leverantörer från andra medlemsstater utan åtskillnad. minerande inskränkningar kan vara godtagbara, och utrymmet för detta är större än beträffande diskriminerande hinder. kan hindra eller göra det mindre attraktivt att utöva de grundläggande friheter som garanteras av fördraget måste uppfylla fyra förutsättningar: de ska ha ett legitimt ändamål som är förenligt med fördraget, de ska motiveras av tvingande hänsyn till allmänintresset, de ska vara ägnade att säkerställa att det mål som eftersträvas med dem uppnås och de ska inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. När det gäller kravet att en inskränkning av den fria rörligheten ska vara motiverad av tvingande hänsyn till allmänintresset har EG-domsto- len i flera domar förklarat att skyddet för arbetstagare kan vara ett intresse som kan motivera inskränkningar. Även förebyggande av s.k. social dumpning och illojal konkurrens är sådana intressen. Beträffande den fjärde förutsättningen att de inskränkande åtgärderna inte får gå utöver vad som är nödvändigt för att det eftersträvade målet ska uppnås krävs för att detta ska vara uppfyllt dels att det intresse som Prop. 2009/10:48 reglerna avser att skydda inte redan är tillgodosett genom regler i hem- landet, dels att samma resultat inte kan uppnås med mindre ingripande åtgärder. Kravet på att hänsyn måste tas till att det intresse som ska skyddas redan är tillgodosett genom reglerna i hemlandet kallas ofta principen om ömsesidigt erkännande. Rätten att vidta fackliga stridsåtgärder är enligt en grundläggande rättighet som utgör en integrerad del av de allmänna principerna för EG-rätten. Domstolen har påpekat att denna rätt erkänns såväl i olika internationella rättsakter till vilka medlemsstaterna är anslutna, såsom den europeiska sociala stadgan, som undertecknades i , och Internationella arbetsorganisationens konvention nr 87 av angående föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten, som i rättsakter som utarbetats inom det europe- iska samarbetet, såsom gemenskapsstadgan om arbetstagares grund- läggande sociala rättigheter, som antogs vid i , och EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna, proklamerad i . Hur den grundläggande rätten att vidta fackliga stridsåtgärder förhåller sig till friheten att tillhandahålla tjänster behandlas utförligt i Laval- domen, se p. Regeringen återkommer till den frågan i avsnitt 5.1. I avsnitt 4.5 redogör vi särskilt för berörda internationella konventioner. För en utförligare redogörelse för den allmänna EG-rättsliga bak- grunden, se SOU 2008:123 s. 101126. och rådets direktiv /71/EG av om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster reglerar framför allt vilket lands arbets- och anställnings- villkor som ska tillämpas när ett företag som är etablerat i en medlems- stat utstationerar arbetstagare i en annan medlemsstat för att tillhanda- hålla en tjänst där. När direktivet antogs syftade det till att på vissa områden reglera lagvalsfrågor på ett sätt som avvek från huvudreglerna i konventionen om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Romkonventionen). Romkonventionen är ersatt av Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (I). På motsvarande sätt som gällde i förhållande till Romkonventionen har utstationerings- direktivets lagvalsregler företräde framför I-förordningens (se artikel 23 i I-förordningen). De centrala bestämmelserna i direktivet finns i artikel 3. Medlems- staterna ska enligt artikel 3.1 se till att de utstationerade arbetstagarna garanteras de arbets- och anställningsvillkor i värdlandet som är fast- ställda i lag eller i allmängiltiga kollektivavtal för arbete som avser byggverksamhet på följande områden den s.k. hårda kärnan: a)längsta arbetstid och kortaste vilotid, b)minsta antal betalda semesterdagar , c)minimilön, d) villkor för att ställa arbetstagare till förfogande, särskilt genom företag för uthyrning av arbetskraft, e)säkerhet, hälsa och hygien på arbetsplatsen, f)skyddsåtgärder med hänsyn till arbets- och anställningsvillkor för gravida kvinnor och kvinnor som fött barn samt för barn och unga, g)lika behandling av kvinnor och män samt andra bestämmelser om icke-diskriminerande behandling. I artikel 3.7 sägs att punkt 16 inte ska hindra tillämpning av arbets- och anställningsvillkor som är förmånligare för arbetstagarna. Om en medlemsstat inte har något system för allmängiltigförklaring av kollektivavtal eller skiljedomar kan den staten i stället enligt artikel 3.8 andra stycket, under vissa förutsättningar, utgå från kollektivavtal som gäller allmänt för alla likartade företag inom den aktuella sektorn eller det aktuella arbetet och inom det aktuella geografiska området (första strecksatsen), och/eller kollektivavtal som har ingåtts av de mest representativa arbetsmarknadsorganisationerna på nationell nivå och som gäller inom hela det nationella territoriet (andra strecksatsen). Av artikel 3.10 framgår att direktivet inte hindrar att arbets- och anställningsvillkor på andra områden än de som ingår i den hårda kärnan tillämpas om bestämmelserna rör ordre public. Det följer vidare av artikeln att direktivet inte hindrar tillämpning av arbets- och anställ- ningsvillkor som är fastställda i kollektivavtal enligt artikel 3.8 med avseende på annan verksamhet än byggverksamhet. Direktivet reglerar inte vilket lands lag som ska tillämpas i frågan om huruvida en facklig stridsåtgärd är lovlig eller inte. Grundsatsen enligt gällande rätt i är att stridsåtgärders lovlighet ska bedömas enligt lagen i det land där åtgärderna vidtas. Om stridsåtgärder vidtas i mot en arbetsgivare som utför en tjänst här i landet med utstationerad arbetskraft är alltså svensk lag tillämplig.