prop · GX0317 · 2009-10-08 00:00:00 — Det finns inte heller någon begränsning när det gäller hur en näringsidkare kan ansöka om prissättningsbesked, förutom att ansökan ska avse framtida prissättning. Näringsidkaren kan således få frågan om prissättningsbesked prövad igen genom att skicka in en ny ansökan. Näringsidkaren kan också få frågan om prissättning av internationella transaktioner prövad vid taxeringen och eventuellt vid efterföljande domstolsprocess. Vissa likheter finns mellan detta förfarande med prissättningsbesked och förfarandet med förhandsbesked i skattefrågor enligt lagen (1998:189) om förhandsbesked i skattefrågor. En näringsidkare kan i den lagen, såsom i föreslagen lag om prissättningsbesked, under vissa förutsättningar få ett förhandsbesked i en viss fråga. I 12 § lagen om förhandsbesked i skattefrågor anges under vilka förutsättningar som en ansökan får avvisas. Av förarbetena, prop. 1997/98:65, s. 71, framgår att Prop. 2009/10:17 avvisningsgrunderna exempelvis kan vara att det finns komplicerade utrednings-, bevis- eller värderingsfrågor, att den av sökanden presterade utredningen är ofullständig, att ansökan brister i något formellt hänseende eller att angelägenhetskravet om vikt för sökanden eller för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning inte är uppfyllt. Ett sådant beslut att avvisa ansökan om förhandsbesked kan enligt 23 § nämnda lag inte överklagas. Angivna avvisningsgrunder skulle även kunna vara grunder för att avslå eller avvisa en ansökan om prissättningsbesked. Mot den bakgrunden finner regeringen att ett avslagsbeslut eller ett avvisningsbeslut som har fattats med stöd av den föreslagna lagen inte ska kunna överklagas. Det föreslagna systemet med prissättningsbesked förutsätter att en ömsesidig överenskommelse ingås med en annan stat och innefattar även om prissättningsbeskedet är ett av lämnat besked ett Härtill kommer att ett prissättningsbesked som sådant inte kan sägas ha någon rättsverkan gentemot näringsidkaren och att denne när som helst under förfarandet kan återkalla sin ansökan. prissättningsbesked lämnas bara om innehållet i den ömsesidiga överens- kommelsen överensstämmer med vad näringsidkaren har yrkat i ansökan eller godtagits av näringsidkaren. Parterna är således överens om inne- hållet i prissättningsbeskedet. Vidare kan näringsidkaren överklaga sina taxeringar även i den del som omfattas av ett prissättningsbesked. finns mot denna bakgrund inte skäl att införa en rätt till överklagande av Beslut om ändring och återkallelse av prissättningsbesked Beslut om ändring av ett prissättningsbesked förutsätter på samma sätt som ett prissättningsbesked att en ömsesidig överenskommelse föreligger och att näringsidkaren godkänner de föreslagna ändringarna. anges ovan om prissättningsbesked. Även beslut om återkallelse kommer regelmässigt att innefatta kon- takter med både näringsidkaren och de behöriga myndigheterna i de stater som berörs av det aktuella prissättningsbeskedet. avsnitt 5.14 är det tänkt att bestämmelserna om återkallelse ska vara tillämpliga i undantagsfall. Återkallelse ska enligt regeringens bedömning kunna ske om den ömsesidiga överenskommelsen som ligger till grund för beskedet helt eller delvis har upphört att gälla. En förutsättning för att kunna lämna ett prissättningsbesked är att en ömsesidig överenskommelse har ingåtts. Denna fråga är inte lämplig att prövas av en svensk domstol, eftersom frågan rör förhållandet med en annan stat. Återkallelse ska också kunna ske när beskedet inte tillämpas av näringsidkaren eller då näringsidkaren har begärt omprövning eller överklagat ett taxeringsbeslut och begärt att beskedet inte ska tillämpas. Grunden för återkallelse är således i dessa fall en direkt följd av näringsidkarens eget handlande. I det senare fallet kommer frågan om Prop. 2009/10:17 prissättning vidare att prövas av domstol, varför skäl saknas att även ett beslut om återkallelse skulle kunna överklagas. I annat fall skulle för- farandet leda till dubbla processer. Sammanfattningsvis finner regeringen att beslut om ändring eller återkallelse av prissättningsbesked inte ska kunna överklagas. Beslut i frågor om ansökningsavgift Förfarandet med prissättningsbesked är frivilligt och det finns skäl att utgå från att de avgifter som näringsidkarna ska betala även kommer att understiga faktiska kostnader för förfarandet. Enligt 14 § avgiftsförordningen (1992:191) får en myndighets beslut om ansökningsavgift överklagas i samma ordning som gäller för det ärende som ansökan avser. Om andra beslut i ärendet inte kan överklagas får besluten överklagas till . Verkets beslut får inte över- klagas. Beslut om avgift enligt lagen (1998:189) om förhandsbesked får inte överklagas. De beslut som kan komma att bli aktuella i fråga om ansöknings- avgiften är främst beslut med anledning av en begäran om befrielse från avgiften. Enligt regeringens mening finns det inte anledning att införa en särskild möjlighet i lagen om prissättningsbesked att överklaga sådana beslut. Mot bakgrund av vad som redovisas ovan anser regeringen att tillräckligt starka skäl saknas för att beslut enligt den föreslagna lagen ska kunna överklagas. En bestämmelse av nu angiven innebörd har tagits in i 25 § i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Regeringens förslag: Lagen ska tillämpas på ärenden som kommer in efter ikraftträdandet. Ärenden som har inletts hos regeringen före ikraftträdandet men inte avgjorts, ska få överlämnas till för fortsatt handläggning enligt denna lag. Promemorians förslag: Inga överväganden görs i denna del. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Före lagens ikraftträdande föreligger det inte någon särskild lagstiftning om prissättningsbesked. Vid lagens ikraftträdande kommer det dock att föreligga ett antal ärenden som avser ansökningar som motsvarar prissättningsbesked enligt lagen om prissätt- ningsbesked vid internationella transaktioner men som har getts in till regeringen med stöd av ingångna skatteavtal. Dessa ansökningar skulle i de flesta fall ha fallit in under den nya lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner om de hade inletts efter ikraftträdandet. För att undanröja eventuella oklarheter kring tillämpningen av den nya lagstiftningen får det enligt regeringens mening anses lämpligt att införa särskilda övergångsbestämmelser som reglerar ikraftträdandet och tillämpningen av den nya lagstiftningen. Som huvudregel bör därvid gälla att lagstiftningen bara ska tillämpas på ärenden som kommer in efter ikraftträdandet. Vad avser de ärenden som har inletts hos regeringen innan lagens ikraftträdande är det enligt regeringens mening lämpligt att dessa även efter lagens ikraftträdande som huvudregel handläggs av regeringen. Vad avser dessa ärenden bör dock beaktas att en av avsikterna med att införa en särskild lagstiftning om prissättningsbesked är att undanröja den osäkerhet som föreligger avseende förfarandet vid och effekten av prissättningsbesked. Det får mot denna bakgrund anses lämpligt att även ärenden som har inletts före ikraftträdandet av lagen men som ännu inte har avgjorts kan omfattas av den tydligare reglering som införs genom den nya lagstiftningen, exempelvis vad gäller effekten av prissättningsbeskeden. har regeringen i många fall redan påbörjat handläggning av ärendena och inlett förhandlingar om en ömse- sidig överenskommelse. Om regeringen på ett effektivt sätt ska kunna fullfölja dessa förhandlingar bör vissa ärenden även fortsättningsvis handläggas av regeringen. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att ärendena ska kunna överlämnas till för fortsatt handläggning enligt den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. I vissa fall, där regeringen bedömer att den ömsesidiga överens- kommelsen kan ingås av och det inte av andra skäl finns anledning att ärendet handläggs av regeringen, kan regeringen komma att överlämna ärendet omgående vid lagstiftningens införande. I andra fall där regeringen gör bedömningen att handläggningen av den ömsesidiga överenskommelsen även fortsättningsvis bör ske av regeringen kan beslut om överlämnande komma att ske efter det att den ömsesidiga överenskommelsen har ingåtts. Vilka bestämmelser i den nya lagen som blir aktuella att tillämpa i ett enskilt fall får bedömas utifrån i vilket skede av handläggningen som ärendet överlämnas. Det är bara den fortsatta handläggningen som ska ske enligt den nya lagen. Genom att ett ärende som överlämnas till fortsättningsvis handläggs enligt den nya lagen kommer den nya lagstiftningens regler om verkan av ett prissättningsbesked och ändring och återkallelse att få effekt även för dessa ärenden. Regeringens bedömning: får göra taxeringsbesök och taxeringsrevision för att kontrollera att de antaganden, villkor och övriga förutsättningar för beskedets tillämplighet och giltighet som har angetts i prissättningsbeskedet uppfylls. Någon särskild reglering behövs inte för detta. Promemorians förslag: Innehåller till skillnad från regeringens förslag även en möjlighet för att göra taxeringsbesök och taxeringsrevision för att kontrollera uppgifter som har lämnats i en ansökan om prissättningsbesked innan ett prissättningsbesked har lämnats. Remissinstanserna: Enligt Kammarrätten i framstår det inte som självklart att införa en revisionsbefogenhet i ansökningsärenden där besluten inte kan överklagas. Möjligheten att revidera kvarstår i den ordinarie taxeringsverksamheten, om det skulle behövas för att kontrollera förutsättningarna i ett lämnat prissättningsbesked. vid ifrågasätter om möjligheten att göra taxeringsrevision verkligen behövs för att kontrollera lämnade uppgifter. I och med att förfarandet i ett prissätt- ningsärende ska ske i samförstånd torde det bli ovanligt att en näringsidkare inte tillåter kontroll av lämnade uppgifter vid ett taxeringsbesök. Denne riskerar i så fall att ansökan avvisas. Möjligen kan det finnas ett behov av särskilda kontrollåtgärder efter att ett prissättningsbesked har lämnats för att säkerställa att de förutsättningar som beskedet bygger på fortfarande föreligger. Reglerna härom bör i så fall utformas med hänsyn till att ett ärende om prissättningsbesked skiljer sig både till karaktär och till form från det ordinarie taxeringsförfarandet. Bestämmelser om eventuella särskilda kontrollåtgärder bör därför tas in i lagen om prissättningsbesked i stället för att kopplas till bestämmelserna om taxeringsrevision i taxeringslagen (1990:324, TL). anför att den eftersträvade förutsebarheten förutsätter att skattskyldiga lämnar svar på erhållna frågor och lämnar den information som erfordras. Om ytterligare information är erforderlig och den inte tillhandahålls av den skattskyldige, alternativt inte tillhandahålls i sådan form eller på sådant sätt att gör bedömningen att den är tillförlitlig, kan avvisa begäran om prissättningsbesked. Någon ytterligare befogenhet kan inte anses erforderlig och kan snarare leda till att skattskyldiga avstår från att söka prissättningsbesked p.g.a. en oro att av den skattskyldige tidigare tillämpad prissättning befinns felaktig med risk för eftertaxering och skattetillägg. Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande och anslutit sig, och anför i huvudsak följande. En taxeringsrevision - med i förlängningen möjlighet att tillgripa tvångsåtgärder - är den kontrollåtgärd som är mest ingripande för en skattskyldig. I förevarande fall är det fråga om ett frivilligt ansökningsförfarande där den sökande alltid står risken att dels inte få bifall till sin ansökan om sökanden inte medverkar på ett korrekt sätt, dels inom ramen för den ordinarie årliga taxeringsprocessen få sina transaktioner underkända alternativt bli föremål för omprövning . Vid den avvägning mellan å ena sidan kontrollintresset och å andra sidan integritets- och rättssäkerhetsaspekter som måste göras i ett sådant här fall framstår förslag om taxeringsrevision i ett pågående ansökningsärende som såväl alltför långtgående som obehövligt. Förslaget i denna del kan inte accepteras. Skälen för regeringens bedömning: får enligt 3 kap. 7 § TL komma överens med en skattskyldig om att taxeringsbesök ska göras för att stämma av uppgifter i en självdeklaration mot räkenskaper etc. Överenskommelse om taxeringsbesök får också träffas om besiktning av fastighet, inventarier eller annat som är av betydelse för taxeringskontrollen. Vidare får enligt 3 kap. 8 § TL besluta om taxeringsrevision bl.a. för att kontrollera att deklarations- och annan uppgiftsskyldighet enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter fullgjorts riktigt och fullständigt eller att förutsättningar finns att fullgöra uppgiftsskyldighet som kan antas uppkomma. I samband med prissättningsbeskeden uppkommer frågan om taxeringslagens bestämmelser om taxeringsbesök och taxeringsrevision kan tillämpas på prissättningsbesked. Främst tre olika situationer kan därvid urskiljas. Den första situationen avser förhållandet att vill kontrol- lera uppgifter innan ett prissättningsbesked har lämnats. Handläggningen av ärenden om prissättningsbesked faller inte in under taxeringslagen och bestämmelserna om taxeringsbesök och taxeringsrevision kan därmed inte tillämpas för att kontrollera lämnade uppgifter i en ansökan. Rege- ringens bedömning är att någon motsvarande möjlighet inte heller bör införas. En möjlighet till kontroll efter överenskommelse med närings- idkaren har i stället föreslagits i 21 § lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Se vidare avsnitt 5.15.2. Den andra situationen som kan urskiljas är förhållandet att vill kontrollera uppgifter efter det att ett besked har lämnats, men innan beskedet har lagts till grund för deklarationen avseende ett visst taxeringsår. kan i ett enskilt fall anse att det är av vikt att kontrollera om antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i prissättningsbeskedet uppfylls. I promemoria föreslås att 3 kap. 7 och 8 §§ TL ska ändras för att även omfatta sådan kontroll av prissättningsbesked. Bestämmelserna om taxeringsrevision i taxeringslagen omfattar även kontroll av om förutsättningar finns för att fullgöra uppgiftsskyldigheten enligt lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter som kan antas uppkomma. Detta innebär att revision kan omfatta löpande period, dvs. innevarande beskattningsår eller avslutat beskattningsår där deklarations- tidpunkten ännu inte har inträtt. Även om en näringsidkare som har erhållit ett prissättningsbesked har möjlighet att begära omprövning av eller överklaga taxeringsbeslutet och således inte är formellt bunden av prissättningsbeskedet, följer det av den föreslagna lagen att närings- idkaren förutsätts tillämpa prissättningsbeskedet så länge han inte har underrättat om att han inte tillämpar beskedet (17 § 2). Underrättelse om att beskedet inte tillämpas ska ske utan oskäligt Underrättelse ska också ske om sådan omständighet som Prop. 2009/10:17 medför eller kan medföra att de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet inte uppfylls (17 § 1), se avsnitt 5.13.1. I lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter föreslås att bestämmelser införs i 3 kap. 19 och 27 § och 5 kap. 2 § andra stycket, som innebär att näringsidkare som har fått ett prissättningsbesked ska lämna vissa uppgifter i deklarationen, se avsnitt 5.23. Näringsidkaren ska ange om prissättningsbeskedet har tillämpats och om de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet har uppfyllts. Om näringsidkaren inte underrättar om att beskedet inte tillämpas måste kunna utgå ifrån att beskedet tillämpas av näringsidkaren. Enligt regeringens mening innebär detta att tillämp- ningen av prissättningsbesked får anses ingå i sådan kontroll av uppgiftsskyldigheten enligt lagen om självdeklarationer och kontroll- uppgifter som avses i bestämmelsen om taxeringsrevision. Möjlighet att använda bestämmelserna om revision under det löpande året föreligger, såsom anges ovan, redan enligt nu gällande bestämmelser i taxerings- lagen. Någon ändring av taxeringslagen såsom föreslås i promemorian är därmed inte nödvändig. Taxeringsbesök kan dock inte göras, då det enligt 3 kap. 7 § TL krävs att deklaration har lämnats. Regeringen anser att skäl saknas att ändra denna bestämmelse. Enligt den föreslagna bestämmelsen i 21 § i lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner kan dock besök motsvarande taxeringsbesök vara möjligt i ett enskilt fall. Det krävs dock att och näringsidkaren kommer överens om det. Den tredje situationen som kan urskiljas är förhållandet när närings- idkaren i deklarationen har lämnat uppgift om att prissättningsbeskedet har tillämpats och att de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet har uppfyllts. Vid en kontroll av tillämp- ningen och giltigheten av prissättningsbeskedet i samband med taxeringen är taxeringslagen tillämplig och har möjlighet att på vanligt sätt använda sig av möjligheterna till taxeringsbesök och taxeringsrevision. Med hänsyn till vad som anges ovan anser regeringen att någon särskild reglering inte är nödvändig avseende taxeringsbesök och taxeringsrevision. Omprövning och överklagande av taxeringsbeslut Regeringens bedömning: Taxeringsbeslut som har fattats med stöd av ett prissättningsbesked får enligt gällande regler omprövas eller över- klagas på begäran av en näringsidkare eller en delägare i ett handelsbolag eller annan delägarbeskattad juridisk person. Regeringens förslag: ska kunna ompröva ett taxerings- beslut om ett prissättningsbesked har lämnats eller ett beslut om ändring av prissättningsbesked har meddelats. Ett sådant taxeringsbeslut ska få meddelas även efter femårsperioden. En näringsidkare eller en delägare i ett handelsbolag eller annan del- ägarbeskattad juridisk person ska få begära omprövning av ett taxeringsbeslut från det att ett beslut i ett ärende om prissättningsbesked har lämnats. Promemorians bedömning och förslag: Innehåller inte någon möjlig- het för näringsidkaren eller delägare i ett handelsbolag eller annan delägarbeskattad juridisk person att begära omprövning efter ett beslut i ärende om prissättningsbesked. Överensstämmer i övrigt med regeringens bedömning och förslag. Remissinstanserna: anför att förhållandet mellan den föreslagna prissättningslagen och taxeringslagen framstår som oklart och skulle tjäna på att analyseras mer ingående i det fortsatta Även om ett beslut av verket i ett prissättningsärende inte ska gå att överklaga, kan den skattskyldige ändock överklaga sin taxering enligt de ordinarie bestämmelserna i taxeringslagen. Frågan är hur denna prövning ska gestaltas om de bedömningar och slutsatser som den skattskyldige vänder sig mot, har sin grund direkt eller indirekt i I promemorian föreslås att genom omprövning kan besluta att ett prissättningsbesked är ogiltigt under förutsättning att en oriktig uppgift enligt 5 kap. 1 § TL har lämnats. är dock oklart när i processen det ska ha konstaterats att en oriktig uppgift har lämnats. Det kan ifrågasättas om det finns risk för att olika bedömningar av om en oriktig uppgift har lämnats kan göras i prissättningsfrågan och i taxeringsfrågan, trots att samma innebörd enligt promemorian ska läggas i termen. Skälen för regeringens bedömning och förslag I flertalet stater som har ett system med prissättningsbesked är beskedet ett mellan skatteförvaltningen och näringsidkaren upprättat och för båda parter bindande avtal. Det föreslagna systemet skiljer sig i likhet med det tyska från denna ordning i det att ett prissättningsbesked efter ansökan ensidigt beslutas av verket, dock efter det att en ömsesidig överenskommelse har ingåtts med annan berörd avtalsstat och näringsidkaren har godtagit denna. Såsom framgår av avsnitt 5.14 föreslog i promemorian att ett prissättningsbesked genom omprövning skulle kunna förklaras inte längre vara gällande från och med ett visst beskattningsår eller förklaras ogiltigt om s.k. oriktig uppgift har lämnats. ändring och återkallelse av prissättningsbesked skiljer sig från prome- förslag i detta avseende, varför remissinstansernas synpunkter Prop. 2009/10:17 om oriktig uppgift inte bemöts närmare. möjlighet att ompröva ett taxeringsbeslut avseende tidigare års taxeringar Ett prissättningsbesked bygger på en internationell överenskommelse mellan och annan berörd avtalsstat. Förhandlingarna för att ingå en sådan ömsesidig överenskommelse är ofta komplicerade och tidskrävande varför ett prissättningsbesked då det lämnas regelmässigt kommer att omfatta ett eller flera taxeringsår som redan har passerat. Innebörden av den ömsesidiga överenskommelsen och det efterföljande prissättningsbeskedet kan vara att de i åsatta taxeringarna ska ändras. När det gäller ändringar av detta slag kan inledningsvis konstateras att frågan om rätt beskattningsår inte är uttryckligen reglerad vare sig i skattelagstiftningen eller i rättspraxis. Enligt regeringens uppfattning torde emellertid innebörden av lagstiftningen vara den att ändringar av det slag som kan bli aktuella som en konsekvens av ett lämnat pris- sättningsbesked skattemässigt ska hänföras till det år som inkomsten rätteligen hänför sig till. Motiven för detta grundas på principen om beskattningsårets slutenhet. Eftersom ändringen skattemässigt ska hän- föras till det år som den intäkt eller kostnad som har tagits upp till för lågt eller för högt belopp är hänförlig till, behövs ingen ändring av de tidigare bokslut som legat till grund för beskattningen för att en ändring av taxeringen ska kunna ske. Redovisningsmässigt kan vissa ändringar beroende på tidigare års felaktigt redovisade resultat aktualiseras. Den skattskyldige kan t.ex. vilja justera koncerninterna fordringar och skulder och motsvarande intäkter och kostnader. Dessa ändringar sker då redovisningsmässigt det år felaktigheten konstaterats. Om ändringarna avser felaktigheter som har ändrats i taxeringen ska de återläggas i deklarationen. Någon särreglering såvitt avser skattemässiga korrigeringar som följer av ett lämnat prissättningsbesked är således varken nödvändig eller önskvärd. En ansökan om prissättningsbesked lämnas in avseende beskattningsåren 2010-2014 och prissättningsbesked lämnas avseende beskattningsåren 2010-2014 enligt ansökan. Prissättningsbeskedet medför att inkomsten som ska tas upp till beskattning i blir högre och inkomsten som ska tas upp till beskattning i den andra staten blir lägre än vad näringsidkaren har angett i sina deklarationer. När prissättningsbeskedet lämnas har taxeringsbeslut fattats för beskattningsåren 2010 och 2011, dvs. taxeringsåren 2011 och 2012. Den korrigering som föranleds av prissätt- ningsbeskedet bör skattemässigt ske genom att de åsatta taxeringarna för taxeringsåren 2011 och 2012 ändras. För att ett system där ett prissättningsbesked ska vara gällande från en tidpunkt som ligger före det beskattningsår under vilket prissättnings- beskedet lämnas ska fungera krävs emellertid att det införs en möjlighet för att ompröva en näringsidkares taxeringar i enlighet med vad som framgår av det aktuella beskedet. Skulle en sådan möjlighet inte införas skulle detta kunna medföra att såväl svensk som utländsk behörig Prop. 2009/10:17 myndighet i vissa fall väljer att inte ingå en ömsesidig överenskommelse med beaktande av att den skulle kunna medföra att inkomster blir helt obeskattade. Vad det här handlar om är t.ex. fall då inkomster har beskattats i utlandet och det under de behöriga myndigheternas för- handlingar framkommit att den tillämpliga prissättningsmetoden efter eventuella justeringar innebär att delar av dessa inkomster ska beskattas i . På koncernbasis är det således inte fråga om en upptaxering utan om en överflyttning av beskattningsunderlag från den ena staten till den andra.