prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Elever med mycket låga meritvärden har visat sig ha små möjligheter att klara ut- bildningen och fullföljer den i liten utsträckning. diga gymnasiebetyg har mycket svårare att etablera sig på arbetsmarkna- den än elever med en fullständig gymnasieutbildning. angeläget att skapa ett system som så långt möjligt säkrar att de elever som antas till nationella program också har förutsättningar att genomföra utbildningen med framgång. Fortsatt beredning av behörighetsbestämmelserna Regeringen gör bedömningen att med de insatser för att förbättra resultaten i som beskrivits ovan kommer förutsättningarna för att fler elever kommer att nå kunskapsmålen att förbättras betydligt. Med ökad måluppfyllelse i följer att fler elever kommer att bli bättre förberedda för gymnasiestudier och andelen elever som saknar betyg i engelska eller matematik bedöms minska . Regeringen anser att det är angeläget att de elever som utgör målgrupp för promemorians förslag, nämligen de som bedöms ha god studieför- måga även om de ännu inte nått målen för endera ämnet engelska eller matematik, inte utestängs från gymnasiestudier som de skulle kunna Regeringen har också tagit fasta på de farhågor som framförts av flera remissinstanser för att alltför långtgående undantag för i synnerhet ämnet matematik skulle kunna urholka de satsningar på för- bättrade resultat i som beskrivits. inte tolkas som att ämnena matematik och engelska blivit mindre viktiga Regeringen ämnar därför bereda frågan om hur behörighets- reglerna för ett yrkesprogram ska utformas vidare. återkomma i denna fråga, så att nya regler kan träda i kraft med de skärpta behörighetskrav till högskoleförberedande program som föreslås i avsnitt 9.2. I avvaktan på detta föreslår regeringen att dagens bestämmelser om behörighet för yrkesprogrammen överförs till det lagförslag som regeringen lägger fram i propositionen. 9.2Behörighet till gymnasieskolans högskoleförberedande program Regeringens förslag: För behörighet till ett högskoleförberedande program krävs godkända betyg i svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och i minst nio andra ämnen. Med godkänt betyg i ett ämne ska, liksom tidigare likställas att den sökande på annat sätt än genom grundskolestudier förvärvat likvärdiga kunskaper. En sökande som saknar godkänt betyg i engelska men uppfyller övriga behörighetskrav ska ändå anses behörig, om den sökande på grund av speciella personliga förhållanden inte har haft möjlighet att delta i undervisning i engelska under en betydande del av sin tid i eller motsvarande utbildning och den sökande bedöms ha förutsättningar att klara studierna på det sökta programmet. Regeringens bedömning: Det kommer att regleras i förordning att elever som tas emot till ett högskoleförberedande program utan god- känt betyg i engelska, ska erbjudas särskilt stöd i ämnet. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Utredaren har dock föreslagit att möjligheten till undantag från behörighetskravet i engelska ska gälla för alla nationella program. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som yttrat sig om förslaget är de flesta positiva. Samtliga instanser som yttrat sig över de program- specifika behörighetskraven för högskoleförberedande program till- styrker förslaget. , , och kommuner samt Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) väl- komnar möjligheten att göra undantag från kravet på godkänt betyg i engelska. anser att undantaget från kravet på godkänt betyg i engelska ska kunna tillämpas på andra elever än nyanlända elever med utländsk bakgrund, exempelvis elever som på grund av funktionsnedsättning eller sjukdom har behov av lägre studietakt, tid för vila eller tid för habiliteringsinsatser. anser vidare att undantaget ska kunna gälla även för andra ämnen eller elever med t.ex. dyskalkyli och dyslexi. menar att undantaget behövs men vill understryka att det är ett viktigt mål för gymnasieskolan att dessa elever ska uppnå samma kunskapsnivå i engelska som andra elever, varför särskilda stödinsatser för dessa elever är av största vikt. kommun anser att kriterierna för undantagen i engelska måste vara väl definierade i lag eller nämndbeslut. Enligt bör det i lagtexten preciseras vad som avses med särskilda skäl, då nämnden utgår ifrån att nämndens prövning är tänkt att avse inte bara bedömningen av förutsättningarna att tillgodogöra sig den sökta utbildningen utan även frågan om avsaknaden av godkänt betyg har berott på särskilda skäl. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Av samma skäl som anförts i avsnitt 9.1 föreslår regeringen skärpta krav för de högskoleför- beredande programmen. Förslagen syftar till att motverka att elever med bristande förkunskaper tas emot på program och misslyckas med att tillgodogöra sig och fullfölja utbildningen. För behörighet till dessa program föreslår därför regeringen ett krav på godkända betyg i svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och i minst nio andra ämnen, sammanlagt tolv ämnen. Skälen för att fler ämnen ska krävas för behörighet till högskoleförberedande program är att de flesta av ämnena på dessa program bygger vidare på ämnen. De flesta av yrkesprogrammens ämnen är nya ämnen utan direkt koppling till grund- skolans ämnen. Därför har grundskolebetygen ett bättre prognosvärde för framgång på de högskoleförberedande programmen än på yrkesutbild- ningarna. Den skillnad i behörighetskrav mellan yrkesprogram och högskoleför- beredande program som ifrågasatts av flera remissinstanser motiveras av att kraven ska säkerställa att en elev har de förkunskaper som behövs inom det område som utbildningen avser. Eftersom det krävs olika för- kunskaper för yrkes- respektive högskoleförberedande program finner regeringen inte skäl att ha samma antal behörighetsgivande ämnen för yrkesprogram och högskoleförberedande program. Det innebär inte, såsom t.ex. framfört, att yrkesprogram i allmänhet ska anses vara mindre krävande eller mindre värda än högskoleförberedande program. Som framgår av föregående avsnitt avser regeringen dock att återkomma med förslag till behörighetskrav för yrkesprogram. Elever som antas till högskoleförberedande program ska enligt huvud- regeln ha lägst godkänt betyg i ämnet engelska. finns elever med utländsk bakgrund som anlänt till relativt , som inte har haft möjlighet att läsa engelska mer än i begränsad utsträckning, men som i övrigt kan ha utmärkta förutsättningar att framgångsrikt genomföra studier på de gymnasieprogram de sökt. Myndigheten för skolutveckling (MSU) tog fram ett stödma- terial Vid sidan av eller mitt i?, som syftar till att sprida kunskap till kommuner och skolor om sent anlända elevers situation i grund- och gymnasieskolan. Med sent anlända elever avser MSU de elever som när de kommer till påbörjar något av fyra sista år, eller som börjar direkt i gymnasieskolan. I stödmaterialet framkommer att av de sent anlända eleverna i når behörighet till gymnasieskolans nationella och specialutformade program. Generellt stiger elevernas resultat i takt med längre vistelsetid. En grupp sent anlända får relativt goda meritvärden men når inte behörighet. En orsak kan vara att de inte getts möjlighet till undervisning i engelska. Det är enligt regeringens mening rimligt att dessa elever ges möjlighet att bli behöriga till högskoleförberedande program. Elever som inte nått upp till nivån för godkänt betyg i engelska, men som av styrelsen för utbildningen bedöms kunna klara programmet, ska kunna beviljas till- träde till högskoleförberedande program. Ett undantag från de kunskaps- relaterade behörighetskraven ska därför införas i lag. För att kunna komma i fråga för undantagsregeln krävs att den sökande på grund av speciella personliga förhållanden inte har haft möjlighet att delta i under- visning i engelska under en betydande del av undervisningen i grund- skolan eller motsvarande. Sådana speciella personliga förhållanden kan vara att den sökande relativt anlänt till från ett land där engelska inte förekommit i skolundervisningen i någon större utsträck- ning. Men det kan också röra sig om elever som på grund av andra speciella personliga förhållanden inte har kunnat delta i engelskundervis- ning i eller utomlands. Bestämmelsen är avsedd att tillämpas restriktivt. Elever som tas emot till ett högskoleförberedande program utan god- känt betyg i engelska, ska erbjudas särskilt stöd. Hur det särskilda stödet ska utformas bör beslutas i ett åtgärdsprogram. Det är troligt att vissa elever, som har antagits till ett program med hjälp av undantaget från krav på godkänt betyg i engelska, inte kommer att hinna nå tillräckliga kunskaper i engelska för att avlägga examen inom ramen för ordinarie utbildningstid, även om de i övrigt har uppfyllt alla examenskrav. Sådana elever kan komplettera sin gymnasieutbildning genom att fortsätta sina studier i engelska inom den gymnasiala vuxenutbildningen och ta ut en gymnasieexamen där. Ett alternativ kan vara att en del elever genomför gymnasieutbildningen i stället för tre. 9.3Mottagande i andra hand Regeringens förslag: Andra behöriga sökande än de som ska tas emot i första hand får tas emot i andra hand till platser som återstår sedan alla de som tagits emot i första hand har antagits till utbildningen. Beslut om mottagande i andra hand får inte överklagas. När eleven har tagits emot i andra hand, ska ersättningen högst uppgå till den kostnad som hemkommunen själv har för motsvarande utbildning. Är anordnarens kostnad lägre, ska hemkommunen i stället ersätta den lägre kostnaden. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Inga remissinstanser har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Frisökning som begrepp används inte i författningarna men är ett vedertaget begrepp inom skolväsendet. Med frisökning menas att elever ges en möjlighet, men inte en rättighet, att tas emot på ett nationellt program i en annan kommun än hemkommunen, även om utbildningen erbjuds av hemkommunen. En sådan elev tas emot i andra hand i mån av plats. En uttrycklig bestämmelse om andrahands- mottagande införs nu i skollagen (1985:1100). har sådant mot- tagande bara reglerats i bestämmelserna om interkommunal ersättning. I likhet med vad som gäller föreslås att ett beslut om mottagande i andra hand inte ska kunna överklagas. En kommun som har tagit in en elev, som inte är hemmahörande i kommunen eller samverkansområdet för utbildningen, har rätt till interkommunal ersättning för sina kostnader från elevens hemkommun. Huvudregeln är att den interkommunala ersättningen ska beräknas efter anordnarens självkostnad. Vid frisökning ska hemkommunen emellertid aldrig behöva betala mer än vad motsvarande utbildning skulle ha kostat i den egna kommunen eller samverkansområdet. Är anordnarkommunens kostnad lägre ska hemkommunen i stället ersätta den lägre kostnaden. Skyldigheten för elevens hemkommun att betala interkommunal ersättning är således mer begränsad än vid förstahandsmottagande. heller betala inackorderingsbidrag för elever som efter s.k. frisökning studerar i en annan kommun. I bestämmelserna om mottagande i första hand har inte skett någon annan materiell ändring än att regler om gymnasial lärlingsutbildning och inriktningar som börjar första läsåret har lagts till (se avsnitt 6.5.1). Regeringens förslag: En ansökan till ett nationellt program, till en nationell inriktning, en särskild variant eller gymnasial lärlingsutbild- ning som börjar första läsåret ska skickas till styrelsen för utbild- ningen i den sökandes hemkommun. Avser ansökan mer än en utbildning, ska den sökande ange i vilken ordning han eller hon önskar komma i fråga. Om ansökan avser en utbildning som anordnas av en annan huvud- man, ska ansökan sändas vidare till den huvudmannen. Även en ansökan till en fristående skola ska således skickas till styrel- sen för utbildningen i den sökandes hemkommun. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast kommun, som ansluter sig till ut- redarens förslag, har kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: När en elev söker gymnasieutbild- ningar som anordnas av en annan kommun än elevens hemkommun ska ansökan lämnas till hemkommunen, som vidarebefordrar ansökan till styrelsen för utbildningen i den kommun som anordnar den sökta utbild- ningen. Det finns ingen motsvarande reglering av förfarandet när en elev söker en utbildning på en fristående skola. Regeringen anser att regel- verket i detta avseende i fortsättningen ska gälla oberoende av huvud- man. En elev som söker en gymnasieutbildning hos en annan huvudman, såväl en som en fristående, än hemkommunen ska därför lämna sin ansökan till hemkommunen. Hemkommunen ska vidarebefordra ansökan till den huvudman som svarar för den sökta ut- bildningen. Från kommunalt håll har det framförts att planeringsarbetet avsevärt skulle underlättas om kommunerna fick information om vilka av deras ungdomar som sökt utbildning i en fristående skola och hur de prioriterat denna utbildning i förhållande till de utbildningar de sökt hos kommunen. För att underlätta kommunernas arbete och möjliggöra ut- värderingar av i vilken mån elevernas förstahandsval tillgodoses föreslås därför att det av ansökan ska framgå i vilken prioriteringsordning eleven söker var och en av utbildningarna. Regeringens förslag: Ordet antagning ska ersätta intagning. Styrelsen för utbildningen ansvarar för antagningen till de olika utbildningarna som anordnas av kommunen eller . Antag- ningsorganisationen får vara gemensam för gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. En kommuns eller ett landstings antag- ningsorganisation får även vara gemensam för andra kommuner och landsting samt för fristående skolor. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ett fåtal instanser har kommenterat förslaget, samtliga är positiva. tillstyrker att den organisatoriska formen för den kommunala respektive privata utbildningsanordnaren, antagningskansliet, kan vara gemensam. Verket vill dock framhålla att den fristående skolhuvudmannen själv måste fatta beslutet om vilka elever som antas. är positivt till utredningens förslag. kommun anser att alla gymnasieskolor, kommunala som fri- stående, som verkar inom ett antagningsområde ska ingå i ett samordnat antagningsförfarande. kommun föreslår att varje gymnasie- skola som verkar inom området ska bära sina egna självkostnader för drift av antagningskansliet och att denna kostnad förslagsvis kan baseras på antalet elever som hanteras i systemet och tas in på respektive skola. , och kommuner tillstyrker i huvudsak utred- ningens förslag. Skälen för regeringens förslag: I skollagen (1985:1100) och gymna- sieförordningen (1992:394) används intagning om elever som sedan de tagits emot i en kommun antas till en viss utbildning. I förordningen (1996:1206) om fristående skolor används i stället ordet antagning. I högskolevärlden används också antagning. Förändringen innebär att terminologin blir mer enhetlig. Någon förändring i sak är dock inte avsedd. Enligt nu gällande bestämmelser ansvarar styrelsen för utbildningen för intagningen till de olika utbildningar som anordnas inom kommunen eller . Samma ordning föreslås gälla även i fortsättningen. får vara gemensam med en annan kommun och gemensam för gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning. Det finns inget som hindrar att sådan samordnad antagning till gymnasieut- bildning också omfattar fristående skolor. Bestämmelsen syftar till att förtydliga de olika möjligheter som finns att organisera antagningen till gymnasieskolan men innebär ingen förändring i sak. Hur den kommande antagningsorganisationen ska utformas i varje kommun är en fråga för lokala beslutsfattare. 10 Betyg och ämnesplaner Regeringens förslag: Efter varje avslutad kurs och efter genomfört gymnasiearbete ska eleven få betyg på kursen och gymnasiearbetet. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet av de remissinstanser som yttrat sig i betygsfrågan tillstyrker utredarens förslag, däribland , Norr- tälje och kommuner, Myndigheten för skolutveckling, Verket för högskoleservice (VHS), , Kammarrätten i , , samt ning i samverkan. VHS anser att kursbetyg är att föredra före ämnes- betyg ur meritvärderingssynpunkt. anser att frågan behöver diskuteras ytterligare före slutgiltigt ställningstagande. Skälen för regeringens förslag: Enligt sina direktiv skulle utredaren pröva olika alternativ för betygssättning i gymnasieskolan: 1.kursutformning med kursbetyg, där varje kursbetyg ingår i slutbe- tyget (dagens system), 2.kursutformning där slutbetyget motsvarar betyget på sista kursen i ett ämne, och 3.kursutformning där slutbetyget är en sammanvägning av betyget på de olika kurserna inom ett ämne. Efter att ha prövat de olika alternativen har utredaren kommit till slut- satsen att dagens betygsutformning med kursbetyg bör behållas. För- delarna med kursbetygen är att eleverna får en snabb återkoppling på sina studieresultat. Många elever uppskattar också att kunna lägga avklarade kurser bakom sig. Genom att eleven bedöms och betygssätts och av olika personer utjämnas eventuella bedömningsfel. I många ämnen förekommer sidoordnade kurser där det inte är självklart vilken tyngd olika kurser skulle ha i ett system med ämnesbetyg. Kurs- betyg är också att föredra inom gymnasial vuxenutbildning. Kursbetyg har också nackdelar, bl.a. har den risk för fragmentisering av undervisningen som kursbetygen kan medföra lyfts fram. En orsak till att utbildningen upplevs som fragmentiserad är, enligt utredaren, snarare att fokus i alltför hög grad läggs på enskilda kurser och att målen för hela utbildningen inte beaktas i tillräcklig grad. I och med att examen införs i gymnasieskolan ska examensmålen prägla alla kurser som ingår i utbildningen. Om utbildningen utgörs av alltför många korta kurser kan det leda till att utbildningen upplevs som sönderhackad. Kurser bör därför så långt det är möjligt omfatta minst 100 gymnasiepoäng. Att samtliga kursbetyg, även tidiga misslyckanden, väger lika tungt i meritvärdet kan å ena sidan orsaka negativ stress. Å andra sidan kan ett sent misslyckande drabba eleven hårt i ett system där slutbetyget mot- svarar betyget på den sista kursen i ett ämne. I den kursutformade gymnasieskolan avslutas studierna i enskilda kurser och ämnen efter hand. Även med ämnesbetyg skulle vissa ämnen endast studeras under en termin. En annan nackdel som lyfts fram med kursbetyg är att elever genom s.k. konkurrenskomplettering höjt sina betyg i underliggande kurser när de läst mer avancerade kurser i ämnen med tydlig progression som matematik och språk. Regeringen har dock ändrat tillträdesreglerna till högskolan så att detta är lika fördelaktigt. De nya tillträdes- reglerna börjar tillämpas fr. o. m. . Ett system med kursbetyg gör att elever vågar välja en fördjupning inom ett ämne utan att riskera att få sänkt betyg i tidigare kurser i ämnet, vilket skulle ha kunnat bli fallet i ett system med ämnesbetyg, där det sist satta betyget ersatte tidigare betyg i ämnet. Det är också komplicerat att konstruera ett system med ämnesbetyg i en kursutformad skola som tar hänsyn till den totala poängomfattning en elev har läst i ett ämne. En elev med ett lägre betyg, men fler poäng i ett ämne, bör rimligen ha bättre ämneskunskaper än en elev med ett högt betyg på en enstaka kurs. Regeringen delar utredarens uppfattning att det inte är betygssystemet som avgör om en utbildning uppfattas som fragmentiserad och ytlig utan detta beror snarare på hur kursplanerna är konstruerade, kursernas längd och vilka valmöjligheter som erbjuds. Sammantaget bedömer också regeringen att de nackdelar som ändå kan förekomma med dagens system väl uppvägs av fördelarna. Regeringen konstaterar således att det inte finns skäl att byta betygs- system utan föreslår att betyg även ska sättas efter varje kurs. Regeringens bedömning: Den nya betygsskalan AF införs i gymna- sieskolan från och med med att de nya programmen och de därmed sammanhängande nya ämnesplanerna in- förs. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i propositionen En ny betygsskala (prop. 2008/09:66) bedömt att den föreslagna betygs- skalan bör införas med övriga föreslagna reformer i gymnasie- skolan och med att reviderade kursplaner börjar tillämpas. Därmed blir det för gymnasieskolans del aktuellt med den nya betygs- skalan för de elever som påbörjar sin gymnasieutbildning i den reforme- rade gymnasieskolan, dvs. I denna proposition används uttrycket godkänt betyg i flera samman- hang. Med nuvarande betygsskala innefattas betygen Mycket väl god- känt, Väl godkänt och Godkänt i uttrycket. beslut om ovan nämnda proposition (bet. 2008/09:UbU5, rskr. 2008/09:169) innebär att det med godkänt betyg kommer att menas betygsstegen AE. Regeringen avser att, i det reformuppdrag som kommer att ges Statens skolverk med anledning av förslagen i denna proposition och beslut till följd av propositionen, uppdra åt att göra en översyn av samtliga kursplaner. Kursplanerna bör utformas så att de blir tydligare än med en mer Kursplanerna bör, så långt möjligt och med hän- syn tagen till gymnasieskolans och den gymnasiala vuxenutbildningens särart och de krav som kursutformningen ger upphov till, utformas enligt de riktlinjer och den uppsättning begrepp som ska gälla för Att kurserna ingår i en större helhet bör betonas. därför vara lämpligt att byta begreppet kursplan till begreppet ämnesplan så som utredaren föreslår. Genom att införa begrepp som centralt inne- håll i ämnesplanerna förtydligas uppdraget och likvärdigheten ökar i Se vidare avsnitt 18. Regeringens bedömning: Lokalt beslutade kurser bör inte längre förekomma i gymnasieskolan. Lokalt initierade kurser kan dock efter kvalitetssäkring beslutas av . Regeringen avser att återkomma till frågan i förordning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flertalet av de instanser som yttrat sig i frågan är positiva däribland , Statskontoret, Internationella programkontoret för utbildningsområdet, , Lunds och , och Kungl. Även ett antal kommuner instämmer i förslaget, såsom , , , , , , , , , , , , samt kommuner. Bland positiva organisationer märks i , , Elevråds () och anser det vara ett stort steg framåt för att trygga elevernas rättssäkerhet och gymnasieskolans innehållsmässiga kvalitet, då dagens lokala kurssystem ofta misslyckas med att ge eleverna substantiella och relevanta kunskaper och färdigheter. Även Metall- gruppens utbildningsråd och Teknikföretagen tillstyrker förslaget. Tveksamma eller negativa är och kommuner samt . föreslår att Statens skol- verk får fortsätta det påbörjade arbetet med att inventera och kvalitets- bedöma de lokala kurserna. Alternativt ska en kurs med relativt öppet kursinnehåll som kan användas som ram för lokala profileringar skapas. anser att uppstramningen av utbildningarna är positiv för gymnasieskolan och samhället, men att mer flexibilitet än vad för- slaget innebär bör byggas in. anser inte att de specialutformade programmen och antalet kurser ska stramas upp på ett så genomgripande sätt som utredaren föreslår. Skälen för regeringens bedömning: De lokalt beslutade kurserna inrättades för att ta till vara lokala initiativ och tillgodose behov av kurser som utifrån ett regionalt eller lokalt perspektiv behövdes i ett snabbt föränderligt arbetsliv. Enligt nuvarande bestämmelser är det styrelsen för utbildningen som får besluta om att inrätta lokala kurser. En lokal kurs måste inordnas i ett befintligt nationellt ämne och svara mot ett behov som inte kan tillgodoses genom en fastställd nationell kurs. Lokala kurser får inte ersätta kurser i kärnämnen. Inte heller kurser som är program- gemensamma och därmed obligatoriska på programmet får bytas ut mot lokala kurser. Om så görs, blir programmet specialutformat.