prop · GX0332 · 2009-10-07 00:00:00 — Om en partiell återkallelse innebär att besiktningsorganet inom ett och samma län kan erbjuda alla besiktningar som omfattas av ackrediteringen kan förstås en fullständig återkallelse bli aktuell. Men då återkallas ackrediteringen på en annan grund än att en station inte håller måttet, jfr föregående avsnitt. 5.3Krav för ackreditering utöver lagen om teknisk kontroll Regeringens förslag: För att bevilja ackreditering för besiktnings- verksamhet ska det även ställas vissa krav som inte är tekniska till sin art. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som berört denna fråga har ställt sig övergripande positiva till förslaget. En del synpunkter på enskilda sakfrågor har dock framförts och dessa behandlas i detta avsnitt 5.3. anser att de krav som ska ställas utöver de krav som är tekniska till sin art bör benämnas Särskilda krav i stället för Tilläggskrav. menar att det bör ställas ett krav på att besiktningsorgan har en giltig ansvarsförsäkring. Skälen för regeringens förslag: Enligt 14 § tredje stycket lagen (1992:1119) om teknisk kontroll får organ, som ska medverka i viss författningsreglerad teknisk verksamhet eller liknande verksamhet, ackrediteras även enligt föreskrifter som meddelas särskilt för detta ändamål av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt 9 § förordningen (2005:894) om teknisk kontroll får en före- skrivande myndighet, som för bedömning av överensstämmelse eller annan teknisk kontroll föreskriver om krav på ackreditering för viss verksamhet, meddela de särskilda föreskrifter om ackreditering som behövs för verksamheten. Myndigheten ska då samråda med SWEDAC. Den ackreditering som SWEDAC kan fatta beslut om enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll innefattar i första hand en prövning och kontroll av att olika tekniska krav angivna i föreskrifter för en viss verk- samhet är uppfyllda. Framförallt mot bakgrund av att besiktningsorganen kommer att ägna sig åt myndighetsutövning så behöver emellertid vissa krav av helt annan art också ställas. De krav som är aktuella är av sådan betydelse för förslaget och därmed för dem som vill bedriva besiktningsverksamhet att det är mest lämpligt att ta in dem i lag. I lagrådsremissen föreslogs att dessa krav skulle betecknas som tilläggskrav för ackreditering och lagförslaget innehöll en särskild rubrik för att markera detta. Lagrådet har anfört att även de nya bestämmelserna i förslagets 4 kap. 2 § och 2 a § anger vissa grundläggande förut- sättningar som gäller ackreditering och föreslog att nämnda rubrik skulle utgå och ersättas av en ny rubrik närmast före 4 kap. 2 § med lydelsen Ackreditering av besiktningsorgan. Regeringen föreslår att rubriken som talar om tilläggskrav ändras i enlighet med Lagrådets förslag. av framförda synpunkten förlorar därmed sin Prop. 2009/10:32 aktualitet. Regeringen vill i sammanhanget lämna det lagtekniska påpekandet att de krav som berörts är krav som ska gälla utöver dem som följer av regleringen i lagen om teknisk kontroll. Regeringen vill redan inledningsvis ta upp Trafikförsäkrings- föreningens synpunkt om ansvarsförsäkring. Som kommer att framgå syftar kraven som redovisas nedan till att besiktningsverksamheten bedrivs på ett seriöst och förtroendeingivande sätt. Det kan i och för sig argumenteras för att innehav av en ansvarsförsäkring skulle vara ett moment i detta, t.ex. gäller sådana krav för advokatverksamhet. Reger- ingen bedömer dock att det skulle föra för långt att reglera ett sådant krav i detta sammanhang. Regeringens förslag: För att kunna ackrediteras som besiktnings- organ ska den sökande vara en i registrerad juridisk person eller en enskild näringsidkare vars registrering enligt handelsregister- lagen (1974:157) utvisar att huvudkontoret finns i . Regeringens bedömning: Kravet att ett besiktningsorgan ska vara en i registrerad juridisk person eller en enskild näringsidkare som är registrerad enligt handelsregisterlagen bedöms inte komma i konflikt med principen om fri rörlighet för tjänster inom den Euro- peiska unionen. och rådets direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden (tjänstedirektivet) är inte tillämpligt på sådan besiktningsverksamhet som avses i detta förslag. för den tekniska utrustning som används i besiktningsverksamhet anmäls till enligt det in- formationssystem som gäller enligt och rådets direktiv /34/EG om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informa- tionssamhällets tjänster. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte berört frågan. har dock ifrågasatt promemorians slutsats att besikt- ningsverksamheten inte skulle falla under tillämpningsområdet för EG- fördragets regler om fri tjänsterörlighet. Kollegiet har hänvisat till rätts- praxis från som innebär att bara verksamhet som i sig är direkt och specifikt förenad med utövandet av offentlig makt har ansetts falla under undantagsregeln 45 i EG-fördraget. konstaterat att anknytningskravet, som i vart fall potentiellt kan begränsa den fria tjänsterörligheten, med denna slutsats bara kan motiveras med vissa i EG-fördraget eller av definierade allmänintressen. En sådan begränsning är dock bara tillåten om den är nödvändig och proportionerlig till det eftersträvade målet. SWEDAC har i detta sammanhang framhållit artikel 7 i och rådets förord- ning 765/2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i sam- band med saluföring av produkter. Av denna artikel följer att SWEDAC i regel endast kan ackreditera företag som har sitt säte i . Företag hemmahörande i andra stater förväntas söka ackreditering i sitt hemland. har tillstyrkt anknytningskravet. Skälen för regeringens förslag och bedömning Besiktningsverksamheten kommer att innefatta myndighetsutövning mot enskild. Förslaget innefattar t.ex. att besiktningsorganet kommer att kunna meddela beslut om körförbud beträffande en enskilds fordon. Dessa beslut kommer i viss utsträckning att kunna överklagas till Trans- portstyrelsen, jfr 5 kap. 5 och 6 §§ fordonslagen (2002:574). Förhållandet att besiktningsorganen kommer att kunna ägna sig åt myndighets- utövning utgör i sig självt ett skäl för ett krav på anknytning till . Regeringen vill redan inledningsvis påpeka att avsikten med det före- slagna kravet på anknytning till inte är att resa några egentliga etableringshinder för utländska intressen. Samma regler kommer att gälla utländska och svenska intressenter som vill etablera sig på marknaden. Utländska intressenter kommer därför att vara helt fria att starta kon- kurrerande besiktningsorgan under förutsättning att de uppfyller samma krav som svenska intressenter, däribland anknytningskravet till . Ackrediteringen av besiktningsorgan utgör ett viktigt moment för att upprätthålla högt ställda krav på trafiksäkerhet och miljökontroll. I sammanhanget kan påpekas att rådets direktiv /96/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om provning av motorfordon och till- hörande släpfordons trafiksäkerhet är ett minimidirektiv. Det är därför möjligt för en medlemsstat att ställa högre krav än andra medlemsstater i vissa avseenden. SWEDAC ska inom ramen för lagen (1992:1119) om teknisk kontroll utöva tillsyn över besiktningsverksamheten. I det sammanhanget har SWEDAC enligt lagens 18 § rätt att hos de organ som omfattas av till- synen på begäran få tillträde till lokaler samt upplysningar och hand- lingar i den utsträckning som behövs för tillsynen. SWEDAC måste alltså kunna bedriva en av trafiksäkerhets- och miljökontrollintressen motiverad tillsyn enligt lagen om teknisk kontroll. Svensk lagstiftning kan inte obehindrat resa krav mot en i utlandet etablerad verksamhet. Det skulle med andra ord utan anknytningskrav bli svårare att verksamt utöva de befogenheter som följer av 18 § lagen om teknisk kontroll, t.ex. till- syn. Utgångspunkten för svenska offentligrättsliga reglers geografiska räckvidd är nämligen svenska myndigheters möjligheter att ha tillsyn över efterlevnaden av bestämmelserna. Det finns därför starka ordnings- skäl att kräva att besiktningsorganen ska ha en anknytning till . Förhållandet att ackrediteringen ska meddelas av den svenska myndig- heten SWEDAC innebär i sig självt en anknytning till . Genom att en sådan ackreditering kan återkallas kan det i och för sig argu- menteras för att det redan härigenom finns en anknytning till . Å andra sidan kommer frågan om återkallelse i praktiken ändå ofta att aktualiseras i samband med tillsyn varför de överväganden som gjorts i föregående stycke likväl påkallar en mera handfast anknytning av själva företaget. Svenska företag kan registreras enligt olika regelverk. Ett aktiebolag registreras enligt 2 kap. 22 § aktiebolagslagen (2005:551). Ekonomiska föreningar ska registreras enligt 1 kap. 2 § lagen (1987:667) om ekono- miska föreningar. Vissa stiftelser ska registreras enligt 10 kap. 1 § stiftelselagen (1994:1220). Även handelsbolag ska registreras enligt 1 kap. 1 § lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Enskilda näringsidkare och ideella föreningar kan men måste inte registreras enligt regler i handelsregisterlagen (1974:157). Ofta utgör registreringen ett villkor för att den juridiska personen ska få rättshandlingsförmåga. Ett krav på registrering i innebär också att den juridiska personen får ett säte i och blir ett svenskt rättssubjekt vilket gör det möjligt för SWEDAC att utöva sin tillsyn mera verksamt än annars. Registreringen av en enskild näringsidkare ska enligt 4 § handels- registerlagen innehålla bl.a. uppgift om det län och den ort där huvud- kontoret finns. Dessa förhållanden ska ses i belysning av reglerna om tillsyn i 17 och 18 §§ lagen om teknisk kontroll där SWEDAC bl.a. ges rätt att få tillträde till det ackrediterade organets lokaler. För att denna tillsyn inte ska försvåras praktiskt är det av vikt att det ackrediterade organet har en anknytning till . Det kan i sammanhanget framhållas att enligt 3 § i den finska lagen om koncession för fordonsbesiktning 23.12.1998/1099 som en förutsättning för koncession bl.a. ställer kravet att sökanden av kon- cession ska vara en i registrerad juridisk person. En utländsk intressent som vill bedriva besiktningsverksamhet i måste alltså till att börja med låta registrera en juridisk person här i landet eller som enskild näringsidkare låta registrera sig enligt reglerna i handelsregisterlagen. Samma krav måste dock uppfyllas av varje svensk intressent som vill bedriva likadan verksamhet. Den ut- ländska intressenten kan förstås äga t.ex. av aktierna i ett i registrerat aktiebolag. Frågan uppkommer dock om detta krav ändå inne- bär några konflikter med den EG-rättsliga principen om fri rörlighet för tjänster. Frågan om tjänstedirektivets tillämplighet uppkommer också. Fri rörlighet för tjänster Enligt bl.a. artikel 49 i EG-fördraget ska fri rörlighet för tjänster råda på den inre marknaden. Enligt fast rättspraxis utgör denna artikel hinder för tillämpning av all nationell lagstiftning som, utan att vara motiverad på sakliga grunder, inskränker möjligheten för en person som tillhandahåller tjänster att effektivt utöva denna frihet. Vidare innebär bestämmelsen att det inte är tillåtet med nationell lagstiftning som medför att det blir svårare att tillhandahålla tjänster mellan medlemsstater än att tillhanda- hålla tjänster enbart internt inom en medlemsstat. Av betydelse i detta sammanhang är artikel 45 i EG-fördraget, som enligt artikel 55 också ska tillämpas på detta område. Enligt artikel 45 omfattar bestämmelserna i om fri rörlighet för tjänster inte verksamhet som i medlemsstaten, om än endast tillfälligt, är förenad med utövandet av offentlig makt. Den verksamhet som avses med detta för- slag har uppenbart samband med myndighetsutövning och därmed ut- övandet av offentlig makt. Det bedöms därför att reglerna om fri rörlighet för tjänster inte är tillämpliga på detta förslag och att det föreslagna Prop. 2009/10:32 anknytningskravet därför redan på grund härav kan försvaras. har visserligen ifrågasatt denna slutsats med hän- visning till ett antal rättsfall från . Rättsfallen berör just bedömningen av artikel 45 och om ett organs verksamhet är direkt och specifikt förenad med utövandet av offentlig makt1. Av intresse är också avgörande i mål C-42/92 mot Controledienst voor de verzekeringen, 1993 I-4047. Av detta rätts- fall följer att uppgifter som enbart är underordnade och förberedande i förhållande till ett organ som utövar offentlig makt genom att fatta det slutgiltiga beslutet inte kan betraktas som verksamhet som är förenad med utövandet av offentlig makt i den mening som avses i undantaget. konstaterade i de av Kommerskollegiet berörda rätts- fallen att de privata organen visserligen kunde tillåta eller förbjuda kontrollerade leverantörer att marknadsföra sina produkter som ekolo- giska men att bl.a. längden av ett förbud skulle överenskommas med den behöriga myndigheten. Organen hade enligt domstolen getts en under- ordnad och förberedande roll och verksamheten kunde därför inte anses vara direkt och specifikt förenad med utövandet av offentlig makt. Regeringen bedömer att det nu aktuella förslaget, till skillnad från situationen i de ovan nämnda rättsfallen, kommer att innebära att besikt- ningsorganen självständigt kommer att utöva offentlig makt. Inblandning i besiktningsorganens beslutsfattande i de enskilda fallen från myndighet, t.ex. av karaktären längden på ett förbud, kommer inte att förekomma. Regeringen bedömer därför att det föreslagna anknytningskravet kan försvaras. I detta sammanhang spelar också den av SWEDAC framförda syn- punkten in, nämligen att godkännandeformen som används utgörs av ackreditering och som utgångspunkt ska sådan sökas hos det lands ackrediteringsorgan där organet har sitt säte. Det finns inte någon fullödig EU-harmonisering av besiktningsverksamheten som artikel 2 i rådets direktiv /96/EG om tillnärmning av medlems- staternas lagstiftning om provning av motorfordon och tillhörande släp- fordons trafiksäkerhet kräver att trafiksäkerhetsprovningar utförs under någon form av statlig övervakning. Det är enligt regeringens bedömning långsökt att tänka sig att ett företag med säte i utlandet skulle kunna vända sig till ett utländskt ackrediteringsorgan som skulle pröva ackre- diteringskraven enligt den svenska fordonslagen, dess förordning och Transportstyrelsens föreskrifter. Förslaget innehåller visserligen inget absolut hinder för besiktnings- organen att bedriva annan verksamhet som inte är förenad med utövandet av offentlig makt. I och för sig kommer vissa begränsningar att finnas, se avsnitt 5.3.4. Sådan sidoverksamhet som besiktningsorganen kommer att kunna bedriva inverkar dock inte på frågan om anknytningskravet. Detta eftersom sådan verksamhet också kan bedrivas av företag som inte utgör 1 Mål C-404/05 Kommissionen mot , 2007 I-10239, mål C-393/05 Kommissionen mot , 2007 I 10195 samt mål C-369/08 Kommissionen mot . besiktningsorgan enligt fordonslagen. Detta förslag och därmed också Prop. 2009/10:32 anknytningskravet avser bara besiktning enligt fordonslagen. Enligt artikel 2.2 (i) och rådets direktiv /123/EG om tjänster på den inre marknaden gäller direktivet inte verksamhet som har samband med utövandet av offentlig makt enligt artikel 45 i EG-fördraget. Den verksamhet som avses med detta förslag har uppenbart samband med myndighetsutövning och därmed utövandet av offentlig makt. Det bedöms därför att tjänstedirektivet inte är tillämpligt på den verksamhet som avses i det nu aktuella förslaget. I regeringens proposition 2008/09:187 Genomförande av tjänstedirektivet undantas i 2 § från lagens tillämpningsområde tjänster som är förenade med offentlig maktutövning. finns inom EU ett informationssystem som syftar till att motverka handelshinder orsakade av tekniska föreskrifter. Bestämmel- serna finns nu i och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska stan- darder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informations- samhällets tjänster. Direktivet är i genomfört genom bl.a. förord- ningen (1994:2029) om tekniska regler. Om en myndighet avser att fatta beslut om en teknisk regel eller om en föreskrift för informations- samhällets tjänster, ska myndigheten underrätta om det förslag den har utarbetat. När har tagit emot en underrättelse ska kollegiet i anslutning till de internationellt överens- komna procedurerna anmäla den föreslagna regeln till övriga berörda parter genom meddelanden till och Europeiska kommissionen. En myndighet får inte fatta beslut om en teknisk regel förrän har förflutit från den dag kommissionen mottog an- mälan. Denna tidsfrist kan förlängas i vissa fall. Det nu aktuella förslaget innefattar inga tekniska regler och såvitt nu kan bedömas kommer det- samma att gälla kommande förordningsändringar. Däremot innehåller förslaget bemyndiganden som kommer att leda till sådana regler som ska anmälas till , t.ex. myndighets- föreskrifter för den tekniska utrustning som ska används i besiktnings- verksamhet samt tekniska krav för godkännande av fordon. Regeringens förslag: Ackreditering ska bara få ges till den som med hänsyn till ekonomiska förhållanden och allmänt gott anseende bedöms vara lämplig att bedriva verksamheten. Vid prövningen av om sökanden uppfyller kravet på allmänt gott anseende ska beaktas hans eller hennes vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna och laglydnad i övrigt. Kravet på allmänt gott anseende anses inte uppfyllt av den som dömts för allvarliga brott, ekonomiska eller andra brott, eller upprepade överträdelser av fordonslagen (2002:574) eller föreskrifter som meddelats med stöd av den lagen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De remissinstanser som berört förslaget närmare har tillstyrkt förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den kontrollverksamhet som ska bedrivas av besiktningsorganen utgör ett centralt moment för att upprätt- hålla högt ställda krav på trafiksäkerhet och miljökontroll. Kontroll- verksamheten kommer också att innefatta myndighetsutövning mot enskilda. Mot den bakgrunden är det enligt regeringens uppfattning viktigt att personer i företagsledande ställning är lämpliga för att bedriva besiktningsverksamhet och att de kan förväntas följa de regler som gäller för verksamheten. En regel som reser krav på att ackreditering bara får ges till den som med hänsyn till ekonomiska förhållanden och allmänt gott anseende bedöms vara lämplig att bedriva besiktningsverksamhet ska därför införas i fordonslagen. En annan utgångspunkt riskerar enligt regeringens bedömning att inverka menligt på allmänhetens förtroende för besiktningsverksamheten. Bristande laglydnad i olika avseenden ska således påverka bedömningen. Brottslighet som särskilt kan framhållas är brott mot skattelagstiftningen, narkotikabrott, gäldenärsbrott, förmögenhetsbrott och mutbrott. Allvar- liga former av trafikbrottslighet, t.ex. rattfylleri, kan också framhållas. När det gäller ekonomiska brott bör särskilt sådana brott som innefattar missbruk av förtroende inverka negativt på bedömningen, t.ex. borgenärsbrott. Det är inte möjligt eller ens önskvärt att i lagtexten uttryckligen ange alla brott eller former av misskötsamhet samt vilken närmare betydelse dessa ska ges vid bedömningen av en sökandes lämplighet. Utgångs- punkten bör i stället vara en helhetsbedömning, där enstaka överträdelser av mindre allvarlig art inte ska innebära något hinder, medan allvarliga eller upprepade mindre allvarliga förseelser bör medföra att den prövade inte anses lämplig. Det bör inte heller anges några närmare tidsgränser för när en förseelse är relevant. Sådana förhållanden får beaktas inom ramen för den helhetsbedömning som ska göras. När det gäller ekonomiska förhållanden bör vissa allmänna krav på ekonomisk skötsamhet ställas. Det bör då beaktas bl.a. om den som ska prövas är eller har varit försatt i konkurs eller om denne är eller har varit ålagd näringsförbud. Vidare bör förekomsten av skatteskulder motverka att ackreditering meddelas. Liksom när det gäller förseelser bör inte heller när det gäller ekonomiska förhållanden några exakta tidsgränser Prop. 2009/10:32 anges för när ett visst förhållande är relevant. Lagtexten bör därför formuleras så att den anger vissa avgränsande hållpunkter för bedömningen utan att bli alltför precis. Ett exempel på sådan lagstiftningsteknik på ett näraliggande område finns i yrkestrafik- lagens (1998:490) 2 kap. 5 och 11 §§. De nu aktuella reglerna i fordons- lagen bör därför kunna utformas med viss ledning av dessa bestämmel- ser. Emellertid anser regeringen inte att fulla motsvarigheter till yrkes- trafiklagens 2 kap. 11 § andra stycket 2 behövs. Till exempel har bestäm- melser om kör- och vilotider inte samma omedelbara relevans för besikt- ningsorgan som för innehavare av trafiktillstånd. Bestämmelser om fordons utrustning och beskaffenhet har naturligtvis relevans men om- fattas redan av hänvisningen till överträdelser av denna lag eller före- skrifter meddelade med stöd av den, dvs. Det ska inte heller anges något krav på yrkeskunnande i detta sammanhang eftersom det sakliga innehållet i ett sådant krav ändå motsvaras av den prövning som ackrediteringen innebär. Regeringens förslag: Lämplighetsprövningen ska avse den juridiska personen eller den enskilde näringsidkaren samt, 1)i aktiebolag och ekonomiska föreningar den verkställande direk- tören, om det finns en sådan, och annan som genom ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten, 2)i kommanditbolag och andra handelsbolag varje bolagsman som inte är kommanditdelägare och annan som genom ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten, och 3)i andra privaträttsliga juridiska personer än som avses i 1 och 2 den som genom ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten. Härutöver ska lämplighetsprövningen också avse styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget ekonomiskt intresse har en väsentlig gemenskap med den juridiska personen som är grundad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse. Om en funktionär enligt ovan byts ut eller tillkommer ska den nya personens lämplighet prövas. Regeringens förslag: Överensstämmer delvis med promemorians. I promemorian föreslås dock att kommanditdelägare i ett kommanditbolag ska omfattas av prövningen och att vissa juridiska personer i vissa fall ska kunna utse den fysiska person vars lämplighet ska prövas. Regering- ens förslag bygger i stället på att den som genom ledande ställning eller på annat sätt har ett bestämmande inflytande över verksamheten ska prövas. En sådan reglering införs också såvitt avser kommanditbolag och andra handelsbolag. Vidare regleras i promemorians förslag frågan om vem som i ideella föreningar och stiftelser ska lämplighetsprövas i en särskild punkt i lagtexten. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte berört frågan närmare. Länsrätten i har dock påpekat att det i prome- inte berörts hur vandelsprövning ska genomföras i praktiken för det fall någon av de personer som ska prövas är utländsk medborgare. SWEDAC har efterlyst tydligare riktlinjer för prövningen, bl.a. genom närmare uppgifter om den praxis som utarbetats på länsstyrelserna. SWEDAC har vidare pekat på att yrkestrafiklagen innehåller regler om att en sökande fortlöpande ska kunna styrka att han uppfyller kravet på ekonomiska resurser men också en regel om karenstid som innebär att vid avslag så bestäms under vilken en sökande ska anses olämplig. Aktiebolaget menar att de i promemorian föreslagna lämplighetskraven med tillhörande prövning är rimliga. Skälen för regeringens förslag I yrkestrafiklagen (1998:490) finns regler om s.k. trafiktillstånd.