prop · GX037 · 2009-09-16 00:00:00 — Det måste emellertid konstateras att det inte är möjligt att följa Lagrådets förslag i denna del. Med den av Lagrådet föreslagna konstruktionen skulle syftet med bestämmelsen falla. Det är nödvändigt att får dessa uppgifter. Det är endast med dessa som myndigheten kan sambearbeta uppgifter från olika register och därigenom få de uppgifter om försörjning m.m. som är av grundläggande betydelse och således nödvändiga för de kartläggningar och analyser som ska göras på sätt som och för de ändamål som beskrivits ovan. Skyddet för den personliga integriteten är väl tillgodosett genom gällande lagstift- ning, inte minst i fråga om sekretess. Hos gäller, i enlighet med vad som sägs i följande avsnitt, ett mycket långtgående sekretesskydd, s.k. absolut sekretess, vilket är mer omfattande än det som gäller för samma uppgifter hos de enskilda arbetslöshetskassorna. Vidare bör i detta sammanhang framhållas att de uppgifter som ska lämna till regeringen kommer att lämnas i avidentifierat skick. Mot bakgrund av vad som anförts avstår regeringen från att följa Lagrådets förslag i denna del. Arbetslöshetskassornas anser att det i lag tydligt bör regleras vilka uppgifter som omfattas av uppgiftsskyldigheten samt hur, i vilken omfattning och med vilken periodicitet uppgifterna ska lämnas. Även Länsrätten i anser att det kan diskuteras om det inte bör anges i lag vilka uppgifter som omfattas. Behovet av analyser och kartläggningar av arbetsmarknaden är för- änderligt. De uppgifter som kan antas behöva från arbetslöshetskassorna för att framställa relevant och användbar statistik och som kan ligga till grund för erforderliga analyser eller kart- läggningar kan förväntas variera . Det är inte möjligt att i förväg exakt ange vilka uppgifter som är nödvändiga och de behövs. Att reglera dessa frågor i lag skulle enligt regeringens mening inte vara ändamålsenligt och snarare riskera att uppgiftsskyldigheten blev vidare än nödvändigt. Regeringen anser därför att de närmare före- skrifterna om uppgiftsskyldigheten bör regleras i förordning. Regeringen vill här framhålla att det är av vikt för rättssäkerheten att det klart och tydligt framgår av förordning vilka uppgifter som arbetslöshetskassorna på begäran ska lämna ut. Arbetslöshetskassornas anför att det är oklart om vissa av uppgifterna är relevanta mot bakgrund av syftet med den före- slagna bestämmelsen. Vidare ifrågasätts behovet av att samköra uppgifter från arbetslöshetskassorna med uppgifter från andra register. Regeringen vill understryka att det nu endast är fråga om en exemplifiering av de uppgifter som kan tänkas komma i fråga. Det måste utifrån de vid den aktuella tidpunkten föreliggande behoven avgöras vilka uppgifter som är nödvändiga för att en tillfredsställande analys av arbetsmarknaden i visst avseende ska kunna göras. Att det kan behövas olika typer av uppgifter, även från andra register, beror på att det endast på detta sätt är möjligt att få tillräcklig och tillförlitlig information t.ex. om vilka grupper som står utanför arbetsmarknaden och som är helt utan försörjning. anser att uppgifterna inte bör innehålla information om vilken arbetslöshetskassa den enskilde tillhör. Även Akademikers påpekar att den anser att uppgiften om medlemskap i sig är en känslig uppgift. Arbets- löshetskassornas menar att vilken arbetslöshetskassa en enskild väljer att bli medlem i kan avgöras av vilken arbetstagarorgani- sation arbetslöshetskassan har anknytning till och att valet av arbetslös- hetskassa i somliga fall är en indikation på vilken politisk åskådning den enskilde har. Med anledning härav vill regeringen betona att arbetslös- hetskassorna är självständiga i förhållande till arbetstagarorganisatio- nerna och att medlemskapet i en viss arbetslöshetskassa inte i sig är en känslig uppgift. Några mer säkra slutsatser om en enskilds politiska åsikter kan inte heller dras av en uppgift om medlemskap i en viss arbetslöshetskassa. Valet att ansluta sig till en viss arbetslöshetskassa kan vara beroende av ett stort antal olika faktorer. En enskild behöver inte heller vara medlem i en arbetstagarorganisation för att kunna ansluta sig till en arbetslöshetskassa. Någon konflikt finns därför inte mellan den föreslagna bestämmelsen och regleringen i 2 kap. 2 eller 3 § regerings- formen, som bl.a. utgör skydd för en medborgare att gentemot det all- männa tillkännage sin politiska åsikt. Arbetslöshetskassornas har påtalat att medlems- avgiften i vissa fall kan ge information om en person är medlem i en viss arbetstagarorganisation och att avgifter på individnivå därför inte ska ingå i uppgiftsskyldigheten. vid anser att den föreslagna regleringen i praktiken innebär att staten får insyn i vilka som är medlemmar i arbetstagarorganisationer. Arbets- tagarledamöterna i har anfört att en skyldighet att utlämna medlemsregister i arbetslöshetskassorna inte får underlätta för- sök att identifiera vilka som är medlemmar i arbetstagarorganisationer. Regeringen delar inte bedömningen att förslaget innebär att staten kommer att få insyn i vilka som är medlemmar i arbetstagarorganisatio- ner. Det är viktigt att betona att arbetslöshetskassorna är skilda från arbetstagarorganisationerna. Det är vidare viktigt att understryka att regeringen varken har intresse av eller har för avsikt att inhämta upp- gifter från arbetslöshetskassorna som direkt eller indirekt skulle kunna avslöja en enskilds medlemskap i en viss arbetstagarorganisation. Regeringen avser att nogsamt beakta dessa aspekter i det fortsatta författ- ningsarbetet så att konflikt mellan den föreslagna regleringen och de grundlagsskyddade rättigheterna inte uppkommer. har föreslagit att uppgifterna ska lämnas löpande till myndigheten. Regeringen anser att det är viktigt att på ett effektivt och kvalitetssäkrat sätt kan utföra sina uppdrag, men att ett löpande uppgiftsutlämnande skulle bli alltför omfattande. Regeringen ser inte heller något behov av ett kontinuerligt uppgiftslämnande. För att uppnå en rationell och kostnadseffektiv hantering behöver få uppgifterna från berörda arbetslöshetskassor i elektronisk form. Närmare föreskrifter om när uppgifterna får lämnas ut elektroniskt bör regleras i förordning. Akademikers har framfört synpunkten att även om förföljelse och inskränkning av fackliga rättigheter inte är ett problem i är statliga register med uppgifter om medlemskap i olika arbetslöshetskassor, sett i ett längre perspektiv, en obehaglig tanke. Akademikers anser därför att det är viktigt att medlemskap i en arbetslöshetskassa även i fortsätt- ningen kommer att vara en privat angelägenhet. Vidare har Akademikers framfört synpunkten att exempelvis uppgifter om ersättning från och medlemskap i en arbetslöshetskassa är att betrakta som mycket känsliga och anser att den personliga integriteten inte beaktats tillräckligt i relation till syftet med den föreslagna regleringen. Även Arbetslöshetskassornas har påpekat att en avvägning alltid måste göras mellan nyttan med en behandling av personuppgifter och det integritetsintrång som denna behandling innebär. Regeringen anser att det är av synnerlig vikt att det finns ett gott beslutsunderlag för att rätt rikta och prioritera insatser på arbetsmarkna- den. Dessa beslut är av stor vikt då de får såväl betydande samhälls- ekonomiska effekter som konsekvenser för den enskilde. Behovet av att kunna prioritera rätt i dessa avseenden överväger i detta fall det intrång i den enskildes integritet som förslaget kan medföra. Det måste emellertid starkt betonas att regeringen delar uppfattningen att det är viktigt att värna den enskildes integritet. Regeringen anser också att skyddet för det är väl tillgodosett. Lagrådet har anfört att det ur integritetssynpunkt kan vara känsligt att en arbetslöshetskassa lämnar ut uppgifter om medlemmar och deras ersättning. Lagrådet menar att den avvägning som ska göras mellan behovet av inhämtade uppgifter och integritetsskydd bör komma till uttryck i lagtexten. Den proportionalitetsbedömning som måste göras måste enligt regeringens uppfattning i första hand vara en fråga för regeringen i samband med utformning av förordningstext och uppdrag till . Enligt regeringens mening kan Lagrådets formulering snarare riskera att leda till oklarheter vid tillämpningen av bestämmelsen. Principen om proportionalitet genomsyrar dessutom verk- samheten i hela förvaltningen och utgör en allmän princip inom EG- rätten. Den är också grundläggande för rättighetsskyddet enligt den europeiska konventionen angående de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. Enligt regeringen är det därför mindre lämpligt att ta in en uttrycklig proportionalitetsbestämmelse i en specifik sekre- tessbrytande lagbestämmelse. En sådan reglering riskerar att leda till oklarhet om vad som gäller på andra områden, där motsvarande princip inte kommer till direkt uttryck i författning. Med anledning av detta avstår regeringen från att följa Lagrådets yttrande i denna del. Det kan anmärkas att uppgifter som kan komma att omfattas av den föreslagna uppgiftsskyldigheten i viss utsträckning omfattas av sekretess hos arbetslöshetskassorna enligt 28 kap. 13 § offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400). Såvitt avser verksamheten hos Statistiska central- byrån framgår av 24 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen att sekretess gäller i sådan verksamhet hos myndighet som avser framställ- ning av statistik för uppgift som avser enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden och som kan hänföras till den enskilde. Uppgift som behövs för forsknings- eller statistikändamål får lämnas ut om det står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men. Bestämmelsen rymmer således ett långtgående skydd för personuppgifter, s.k. absolut sekretess. Datainspektionen utgår från att har rättsligt stöd att föra det register som den föreslagna ändringen innebär. Akademikers ifrågasätter om förslaget inte strider mot bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204). Regeringen vill med anledning av detta påpeka att nämnda lag endast gäller i den ut- sträckning det inte finns bestämmelser som avviker från lagen i annan lag eller i en förordning. I förevarande fall regleras uppgiftslämnandet i den föreslagna bestämmelsen i lagen om arbetslöshetskassor och behand- lingen av uppgifterna hos regleras i lagen (2001:99) om den officiella statistiken. Den statistiksammanställning som ska utföra bör enligt regeringens mening inte klassificeras som officiell statistik. Bestämmelserna om behandling av personuppgifter i lagen om den officiella statistiken är dock tillämp- liga även för framställning av annan statistik än den som är att betrakta som officiell hos en statistikansvarig myndighet. Regeringen meddelar bestämmelser om vilka myndigheter som är statistikansvariga myndig- heter. Enligt 14 § nämnda lag får en statistikansvarig myndighet enligt huvudregeln behandla personuppgifter för framställning av statistik. Av bestämmelsen framgår vidare att behandling av personuppgifter får om- fatta uppgift om personnummer. I övrigt gör regeringen bedömningen att den föreslagna bestämmelsen är förenlig med och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet) och kon- vention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av personuppgifter (dataskyddskonventionen). 2009/10:7 institutionen vid betonar att uppgifterna är mycket viktiga även för forskning om arbetsmarknadens funktionssätt och om effekter av olika åtgärder både samhällsekonomiskt och för olika indivi- der och ser det som angeläget att efter sedvanlig avidentifiering och prövning även kan göra dessa uppgifter tillgängliga för forskning. Som redan anförts anser regeringen inte att den information som ska omfattas av uppdrag ska klassificeras som officiell statistik. i anser att resurser måste ställas till arbets- löshetskassornas förfogande och påpekar att det inte är möjligt att utan finansiering lägga ett sådant ansvar som den föreslagna regleringen med- för på arbetslöshetskassorna och deras medlemmar i dagens läge. Regeringen anser att eftersom det är fråga om uppgiftsskyldighet som avser uppgifter som arbetslöshetskassorna ska ha i sin medlems- förteckning och uppgifter om ersättning som finns i arbetslöshetskassans ärendehanterings- och utbetalningssystem, bör förslaget inte innebära någon nämnvärt ökad arbetsbelastning för arbetslöshetskassorna. Regeringen gör därmed bedömningen att någon ersättning inte behöver lämnas. Vad som sägs om medlem i en arbetslöshetskassa bör även gälla för den som är ansluten till den kompletterande kassan, Alfa-kassan. 7.1Lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Regeringens förslag: Den ändrade hänvisningen till Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen ska träda i kraft . Bestämmelsen om tidsgräns i fråga om ansökningar om arbetslöshetsersättning ska träda i kraft och tillämpas i fråga om ansökningar som inkommit efter . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, med undantag för att ikraftträdandetidpunkten för förslaget om den ändrade hänvisningen till och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygg- hetssystemen i promemorian är . Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna berör frågorna sär- skilt. Skälen för regeringens förslag: och rådets för- ordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen och dess tillämpningsförordning ska börja Prop. 2009/10:7 tillämpas . Den hänvisning som finns i 3 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring bör därför ersättas med en hänvisning till den nya EG-förordningen. Bestämmelsen om tidsgräns i fråga om ansökningar om arbetslöshets- ersättning bör träda i kraft , dvs. En bestämmelse som tydliggör att bestämmelsen i 47 a § om en tidsgräns för ansökningar om arbetslöshetsersättning endast ska tillämpas i fråga om ansökningar som inkommit efter ikraftträdandet bör införas. 7.2Lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Regeringens förslag: De nya reglerna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Länsrätten i har inget att erinra mot förslaget. Ingen av remissinstanserna i övrigt berör frågan särskilt. Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft , dvs. Tidsgräns för ansökan om arbetslöshetsersättning Begränsningen av möjligheten att ansöka om arbetslöshetsersättning i efterhand förväntas leda till att de sökande som med nuvarande bestäm- melser ansöker om ersättning sent kommer att ansöka inom den stadgade tidsfristen. Förslaget förväntas därför inte medföra några nämnvärda ekonomiska konsekvenser. Kassaföreståndare i mer än en arbetslöshetskassa Förslaget om att en kassaföreståndare ska kunna vara kassaföreståndare i mer än en arbetslöshetskassa kommer, för berörda arbetslöshetskassor, att innebära ett mer effektivt resursutnyttjande. Detta torde tala för minskade administrativa kostnader i form av lönekostnader för de arbetslöshetskassor som kan använda sig av en gemensam kassa- föreståndare. Tidsgräns för korrigeringar av en arbetslöshetskassas avgifter till staten . När mer än förflutit efter den månad som finansierings- eller arbetslöshetsavgiften avser sker endast marginella korri- geringar av arbetslöshetskassornas avgifter till staten. Behovet av att korrigera i efterhand kommer att bli ännu mindre när möjligheten att ansöka om arbetslöshetsersättning i efterhand begränsas. De ekonomiska konsekvenserna av förslaget förväntas därför bli marginella. Förslaget om att en arbetslöshetskassa på begäran ska lämna uppgifter till syftar till att säkerställa att myndigheten ska kunna utföra uppdrag från regeringen rörande kartläggning och analys av arbetsmarknaden utifrån uppgifter om medlemskap och medlemmars ersättning. Bedömningen är att förslaget är positivt för samhälls- ekonomin eftersom möjligheten att föra en sund ekonomisk politik ökar då regeringens beslutsunderlag förbättras. Förslaget bedöms inte inne- bära någon nämnvärt ökad arbetsbelastning för arbetslöshetskassorna eftersom uppgiftsskyldigheten i stor utsträckning avser uppgifter som arbetslöshetskassorna ska ha i sin medlemsförteckning och som finns i arbetslöshetskassornas ärendehanterings- och utbetalningssystem. Regeringen gör därmed bedömningen att någon ersättning inte behöver lämnas. Förslaget bedöms dock innebära en tillfälligt ökad arbetsbelast- ning för . I vilken omfattning kan regeringen inte närmare bedöma . En bedömning om särskild ersättning ska lämnas får lämpligen göras i samband med varje uppdrag. Övriga förslag bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för de offentliga finanserna eller för samhällsekonomin i stort. Kassaföreståndare i mer än en arbetslöshetskassa har i sitt remissvar anfört att majoriteten av kassaföreståndarna är kvinnor och att kvinnodominans i yrken ofta innebär att ojämställda arbetsvillkor råder. Exempel på detta utgörs av otydliga arbetsuppgifter, mindre möjligheter till inflytande över arbets- situationen och lägre lön. en genusmedveten konsekvensanalys av tillämpningen av reglerna är nödvändig för att säkerställa att förslagen är genusneutrala. Som angett råder det en övervikt av kvinnor som är kassaföreståndare i en arbetslöshetskassa. 32 arbetslöshetskassor i . kvinnor och är män. kan förslagen innebära att en kassaföreståndare får utökade befogenheter och utökat ansvar och regeringen vill i detta sammanhang Prop. 2009/10:7 framhålla att det är upp till varje arbetslöshetskassa att själv bestämma hur de ska organisera sitt arbete på bästa sätt. Vidare vill regeringen även framhålla att de arbetsrättsliga bestämmelserna, t.ex. rörande arbetstid, utgör ett skydd för den enskilde kassaföreståndaren. Mot bakgrund av ovanstående gör regeringen bedömningen att förslagen inte medför några negativa konsekvenser. I övrigt bedöms förslagen inte få några konsekvenser för jämställdheten. Förslagen bedöms inte få några särskilda konsekvenser för miljön. 8.4Konsekvenser för små företag Förslagen bedöms inte få några särskilda konsekvenser för små företag. 8.5Konsekvenser ur ett ILO-perspektiv har ratificerat konvention nr 168 om främjande av syssel- sättning och skydd vid arbetslöshet och den därtill kompletterande rekommendationen nr 176. Genom att ratificera konventionen med till- hörande rekommendation har åtagit sig att uppfylla de minimi- krav som ställs på konventionsländernas lagstiftning. Enligt konvention nr 168 ska varje medlemsstat vidta lämpliga åtgärder för att samordna sitt system för skydd vid arbetslöshet och sin sysselsätt- ningspolitik. Skyddet vid arbetslöshet bör vara utformat så att det bidrar till att främja full, produktiv och fritt vald sysselsättning och inte tar bort incitamenten för att arbeta och erbjuda arbete. Konventionen innehåller bl.a. bestämmelser om omfattad personkrets, villkor för ersättning, ersättningsnivåer och ersättningsperiodens längd samt anger skäl och villkor för indragning eller minskning av ersättningen, t.ex. om annan inkomstförmån erhålles. Mot bakgrund av att de bestämmelser som regeringen föreslår inte behandlas i konvention nr 168 bedömer regeringen att förslagen inte får några konsekvenser som påverkar åtaganden enligt konvention nr 168. Begränsningen av en arbetslöshetskassas möjlighet att få avgifter till staten korrigerade i efterhand kommer att leda till att arbetslöshets- kassorna får incitament att korta handläggningstiderna. Förslaget om att en arbetslöshetskassas styrelse ska kunna uppdra åt en Prop. 2009/10:7 kassaföreståndare att fatta beslut i ärenden om uteslutning av en medlem och om frånkännande av rätt till ersättning kommer att medföra en minskad arbetsbelastning för arbetslöshetskassans styrelse. Förslaget innebär sannolikt även en ökad rättssäkerhet eftersom handläggnings- tiden i relation till den enskilde förkortas. Det innebär sannolikt även en ökad arbetsbelastning och ett ökat ansvar för arbetslöshetskassans kassa- föreståndare. 9.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring I paragrafen hänvisas i första stycket till och rådets förordning (EG) 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen i stället för till rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Förslaget behandlas i avsnitt 4.1. Paragrafen är ny och innehåller en bestämmelse om att en ansökan om arbetslöshetsersättning måste ha inkommit till arbetslöshetskassan inom för att den sökande ska ha rätt till ersättning. Bedömningen av om en ansökan har kommit in i rätt tid ska ske med utgångspunkt från när ansökan kom in till den berörda arbetslöshetskassan. En ansökan som har kommit in för sent ska avvisas. Detta gäller dock inte i de fall det finns synnerliga skäl. Undantaget är avsett att tillämpas restriktivt och vid tolkning av begreppet synnerliga skäl bör ledning kunna hämtas från regleringen vad gäller laga förfall. Synnerliga skäl kan finnas t.ex. när en sökande på grund av svår sjukdom varit helt förhindrad att på egen hand eller med annans bistånd sända in en ansökan. Synnerliga skäl kan även föreligga vid fel eller försening vid postbefordran eller mot- svarande. Vad som avses med en ansökan framgår av 47 § tredje stycket lagen om arbetslöshetsförsäkring i vilken anges att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ansökan om ersättning hos arbetslöshetskassan. Enligt 30 § förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring ska en ansökan om ersättning göras på den blankett som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen bestämmer eller på annat sätt som inspektionen bestämmer. Om ansökan med stöd av nu gällande föreskrift från Inspektionen för Prop. 2009/10:7 arbetslöshetsförsäkringen utgörs av ett s.k. kassakort innebär således i den period ansökan avser, den sista söndagen i den sista kassakortsvecka som ansökan avser. Detta följer av att arbetslöshets- försäkringen är en s.k. veckoförsäkring. Förslaget behandlas i avsnitt 4.2. De nya bestämmelsen om en tidsgräns för ansökningar om arbetslöshets- ersättning träder i kraft . Den nya hänvisningen i 3 § träder i kraft . Bestämmelsen i 47 a § ska inte tillämpas i fråga om ansökningar som har kommit in till arbetslöshetskassan före . 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Ändringen innebär att en kassaföreståndare får vara kassaföreståndare i mer än en arbetslöshetskassa. Förslaget behandlas i avsnitt 5.1. Paragrafen är ny och innebär att en arbetslöshetskassas styrelse får upp- dra åt kassaföreståndaren att fatta beslut i ärenden om uteslutning av en medlem och om frånkännande av rätt till ersättning enligt 37 §. Ansvaret för att fatta beslut i ärenden om omprövning av beslut i sådana ärenden kvarstår dock hos styrelsen. Förslaget behandlas i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny och innebär att retroaktiva korrigeringar av en finansie- rings- eller arbetslöshetsavgift som en arbetslöshetskassa ska betala till staten inte får göras förflutit från utgången av den kalendermånad som avgiften avser, även om de uppgifter som legat till grund för bestämmandet av avgiften ändrats. Bestämmelsen innebär att om en avgift som en arbetslöshetskassa ska betala till staten av någon anledning ändras i efterhand, t.ex. på grund av att en medlems status som arbetslös förändrats, får någon korrigering av denna avgift inte ske efter det att förflutit sedan utgången av den månad som avgiften ursprungligen avsåg. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3. I paragrafens tredje stycke har införts en hänvisning till den nya bestäm- melsen i 94 b § eftersom denna ska gälla även den som är ansluten till den kompletterande arbetslöshetskassan. I femte stycket har en felaktig hänvisning rättats till.