prop · GX0345 · 2009-10-23 00:00:00 — Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Regeringens förslag till ändringar i lagen (1962:381) om allmän försäk- ring föreslås träda i kraft . Regeringen har i proposi- tionen (prop. 2008/09:200) Socialförsäkringsbalk bl.a. föreslagit att riks- dagen ska anta en socialförsäkringsbalk med ikraftträdande . De nu lämnade förslagen föranleder även förslag till ändringar i socialförsäkringsbalken. Något förslag till sådana ändringar lämnas dock inte i denna proposition. Ändringen i tredje stycket tredje meningen är en följdändring på grund av att hänvisningen till femte stycket nu i stället görs till sjunde stycket. I femte stycket, som är nytt, anges några kompletterande förutsättningar för när sjukpenning för ytterligare dagar enligt första stycket 3 får läm- nas. Sådan sjukpenning får lämnas enligt 1 när den försäkrade vårdas intagen på sjukhus eller på grund av sjukdom får omfattande vård utan att vara intagen på sjukhus. I 5 § första stycket hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) anges att för hälso- och sjukvård som kräver intagning i vård- inrättning ska det finnas sjukhus och att vård som ges under intagning benämns sluten vård. Vidare anges att annan hälso- och sjukvård benämns öppen vård. Med att den försäkrade vårdas intagen på sjukhus avses således att den försäkrade får sluten vård. För det fall den försäk- rade, på grund av sjukdom, får omfattande vård t.ex. i öppenvården eller hemmet ska sjukpenning också kunna utgå. Enligt 2 får sjukpenning för ytterligare dagar lämnas när den försäkrade på grund av sjukdom har fått en sådan avgörande förlust av verklighetsuppfattningen och förmågan att orientera sig att den försäkrade inte kan tillgodogöra sig information. Slutligen anges i 3 att sådan sjukpenning får lämnas när en återgång i arbete eller ett deltagande i ett arbetsmarknadspolitiskt program skulle medföra risk för allvarlig försämring av den försäkrades sjukdom. En närmare redogörelse för vilka som omfattas av de nämnda bestämmel- serna återfinns i avsnitt 8. I sjätte stycket, som är nytt, införs en bestämmelse om att sjukpenning enligt femte stycket 1 och 3 lämnas efter ansökan. En sådan ansökan behöver inte vara skriftlig, utan den kan vara muntlig. Tionde stycket är nytt. I och med att en försäkrad, som har uppburit sjukersättning eller aktivitetsersättning, kommer att kunna återfå en tidi- gare sjukpenninggrundande inkomst (se kommentaren till 5 c §), införs nu en regel som innebär att sjukpenning inte lämnas under de tre kalen- dermånader som infaller efter utgången av en period med sjukersättning eller aktivitetsersättning. Detta gäller dock endast till den del nedsätt- ningen av arbetsförmågan svarar mot den nedsättning som sjukersättning eller aktivitetsersättning har lämnats för. Tremånadersregeln gäller dock inte i alla situationer. Sjukpenning kan nämligen alltid utges i sådana situationer då sjukpenning eller förlängd sjukpenning kan betalas ut, utan begränsning av antalet dagar. I avsnitt 9 finns en redogörelse för vilka situationer som här avses. Vidare finns i angivet avsnitt två exempel till ledning för hur bedömningen enligt bestämmelserna i tionde stycket avses ske. Paragrafen är ny och motsvarar i stort den tidigare gällande 5 c §. Denna paragraf upphävdes i samband med att antog regeringens förslag i propositionen En reformerad sjukskrivningspro- cess för ökad återgång i arbete (prop. 2007/08:136). I paragrafens första stycke anges att den som har haft sjukersättning eller aktivitetsersättning ska, vid sjukfall som inträffar sedan ersättningen minskat eller upphört, kunna få sjukpenning beräknad på tidigare för- värvsinkomster. Den sjukpenninggrundande inkomsten ska omräknas med den procentuella förändringen i prisutvecklingen som har skett för varje helt år som har förflutit räknat från det att sjukersättningen eller aktivitetsersättningen började utges. Hur den procentuella förändringen ska beräknas framgår av 5 d § tredje stycket. Av andra stycket framgår att bestämmelserna i första stycket endast avser tid . Enligt övergångsbestämmelserna tillämpas bestämmelserna i denna paragraf första gången för försäkrade som vid utgången av december månad 2009 helt eller delvis har fått sjukersättning eller aktivitetsersätt- ning. En ny mening läggs till i paragrafens första stycke. Den nya meningen är en konsekvens av att en ny 5 c § införs. Bestämmelsen återfanns tidigare i 5 d § i den lydelse paragrafen hade fram till . Ett nytt fjortonde stycke införs i paragrafen. I detta stycke anges hur bedömningen av nedsättningen av arbetsförmågan ska göras i förhållande till en försäkrad som är inskriven i ett arbetsmarknadspolitiskt program och som på grund av sjukdom är frånvarande från detta. Vid denna arbetsförmågebedömning ska beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att delta i programmet. Bedömningen har bety- delse för en försäkrads rätt att få aktivitetsstöd och utvecklingsersättning enligt förordningen (1996:1100) om aktivitetsstöd som den försäkrade på grund av sjukdom är frånvarande från programmet. Ett nytt femtonde stycke införs. I detta stycke anges hur bedömningen av arbetsförmågans nedsättning ska göras i förhållande till en försäkrad som på grund av sjukdom har lämnat ett arbetsmarknadspolitiskt pro- gram och som har möjlighet att återinträda i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Vid denna arbetsförmågebedömning ska även beaktas den försäkrades förmåga att delta i ett sådant program. Vid sidan av den arbetsförmågebedömning som ska ske utifrån nu gällande bestämmelser i 3 kap. 7 § i förhållande till alla försäkrade, i vilken grupp även de som deltagit i ett arbetsmarknadspolitiskt program ingår, ska det således även göras en bedömning utifrån den försäkrades förmåga att delta i ett arbetsmarknadspolitiskt program, under förutsättning att han eller hon har formell möjlighet att återinträda i ett sådant program. Med formell möjlighet avses att den försäkrade lämnat ett sådant arbetsmarknads- politiskt program som det finns en förordningsreglerad möjlighet för denne att återinträda i. Det är således, i det avseendet, inte fråga om en bedömning av den försäkrades medicinska förutsättningar att inom återinträda i ett arbetsmarknadspolitiskt program. Enligt övergångsbestämmelserna tillämpas bestämmelserna i 3 kap. 7 § femtonde stycket på försäkrade som har lämnat ett arbetsmarknads- politiskt program efter . I förhållande till en person som har lämnat ett arbetsmarknadspolitiskt program före lagens ikraft- trädande ska således inte den bedömning som anges i bestämmelsen göras. I paragrafen läggs till ett nytt fjärde, femte och tionde stycke. Bestämmel- serna i dessa stycken återfinns också i 3 kap. 4 §. Se kommentaren till den paragrafen. Observera dock att styckeindelningen i paragraferna inte är helt överensstämmande. I övrigt görs följdändringar av teknisk karak- tär. Bestämmelsen införs som ett tillägg i paragrafens andra stycke som en följd av att bestämmelsen i 3 kap. 5 c § om rätten att återfå en sjukpen- ninggrundande inkomst återinförs. Bestämmelsen fanns, fram till , i 4 kap. 9 § andra stycket och upphävdes då, i samband med att antog regeringens förslag i propositionen En reformerad sjukskrivningsprocess för ökad återgång i arbete (prop. 2007/08:136). Bestämmelsen innebär att den tid som en förälder fått sjukersättning eller aktivitetsersättning får räknas in i den i 4 kap. 6 § andra stycket angivna tiden under vilka en förälder måste ha uppfyllt kvalifika- tionsvillkoret för att föräldrapenning ska utges med belopp motsvarande förälderns sjukpenning . Se även avsnitt 9. Ändringen i paragrafens andra stycke är en ren följdändring. Ändringen innebär att den hänvisning som enligt gällande bestämmelser görs till 3 kap. 10 a § fjärde sjätte styckena nu i stället görs till sjätte åttonde styckena. Sjukpenning enligt första stycket 2 får inte lämnas om den försäk- rade redan har fått sådan sjukpen- ning för sammanlagt under en ramtid som omfattar de 450 närmast . Har den försäkrade fått sjukpenning enligt första stycket 3 eller 7 b §, ersätt- ning för merutgifter enligt 7 a § eller rehabiliteringspenning enligt 22 kap. 7 §, ska dagar med sådan ersättning likställas med dagar med sjukpenning enligt första stycket 2. Detta gäller även under sådan sjuklöneperiod som avses i sjunde stycket. Om det finns synnerliga skäl får sjukpen- Författningsförslag i departementspromemoria Stöd till personer som lämnar sjukförsäkringen Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäk- ring1 dels att 3 kap. 4, 5 d, 7 och 10 a §§ samt 4 kap. 14 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 3 kap. 5 c §, av följande lydelse. För dagar i en sjukperiod gäller, om inte annat följer av 1010 b §§, 1.att sjukpenning inte lämnas för , 2.att hel sjukpenning för de därpå följande utgör för dag av den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten, delad med 365, 3.att hel sjukpenning för de därpå följande utgör 75 pro- cent av den sjukpenninggrundande inkomsten delad med 365, och 4.att sjukpenning för de därpå följande dagarna inte lämnas. Sjukpenningen avrundas till närmaste hela krontal. Till den del den försäkrade är arbetslös lämnas dock hel sjukpenning enligt 7 § med högst . Sjukpenning enligt första stycket 2 får inte lämnas om den försäk- rade redan har fått sådan sjukpen- ning för sammanlagt under en ramtid som omfattar de 450 närmast . Har den försäkrade fått sjukpenning enligt första stycket 3 eller 7 b §, ersätt- ning för merutgifter enligt 7 a § eller rehabiliteringspenning enligt 22 kap. 7 §, ska dagar med sådan ersättning likställas med dagar med sjukpenning enligt första stycket 2. Detta gäller även under sådan sjuklöneperiod som avses i femte stycket. Om det finns synnerliga skäl får sjukpen- 1Lagen om tryckt 1982:120. 2Senaste lydelse 2008:480. ning enligt första stycket 2 lämnas ning enligt första stycket 2 lämnas efter ansökan av den försäkrade, efter ansökan av den försäkrade, trots att sådan sjukpenning redan trots att sådan sjukpenning redan Om sjukpenning enligt första stycket 2 inte kan lämnas, får sjukpen- ning enligt första stycket 3 lämnas efter skriftlig ansökan av den försäk- rade. Detta gäller även för dagar i en ny sjukperiod under förutsättning att sjukpenning för maximalt antal dagar inte redan har lämnats. Om sjukperioden föranleds av en godkänd arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring får sjukpenning enligt första stycket 3 lämnas för ytterligare dagar. Sjukpenning för ytterligare dagar enligt första stycket 3 får även lämnas 1. när den försäkrade vårdas intagen på sjukhus eller på grund av svår sjukdom får omfattande vård, utan att vara intagen på 2. när den försäkrade på grund av svår sjukdom har fått en sådan avgörande förlust av verklighets- orientera sig att den försäkrade inte kan tillgodogöra sig informa- 3. när en återgång i arbete eller ett deltagande i ett arbetsmark- medföra risk för allvarlig försäm- ring av den försäkrades hälsa. Sjukpenning enligt femte stycket 1 och 3 lämnas efter ansökan av Som sjukperiod anses tid, under vilken en försäkrad i oavbruten följd lider av sjukdom som avses i 7 § eller har rätt till sjukpenning enligt 7 b § eller rehabiliteringspenning enligt 22 kap. 7 §. försäkrade rätt till sjukpenning enligt kapitlet i omedelbar anslutning till en sjuklöneperiod enligt lagen (1991:1047) om sjuklön, ska sjukperioden enligt denna lag anses omfatta också sjuklöneperioden. Om en sjukperiod börjar från det en tidigare sjuk- period avslutats ska bestämmelserna i första stycket samt 10 a § tillämpas som om den senare sjukperioden utgör en fortsättning på den tidigare Om den försäkrade gått miste om sjukpenning till följd av bestämmel- serna i första stycket 1 eller 10 a § första stycket 1 för sammanlagt tio dagar utges sjukpenning för dag som avses i första stycket 1 enligt vad som anges i första stycket 2 eller 3. den del den försäkrade är arbetslös utges dock hel sjukpenning enligt 7 § Vid tillämpningen av denna paragraf gäller att sjukpenning inte lämnas till en försäkrad under de tre kalendermånader som infaller efter utgången av en period med sjukersättning eller aktivitetsersättning. Detta gäller dock endast till den del nedsätt- ningen av arbetsförmågan svarar mot den nedsättning för vilken sjukersättning eller aktivitets- ersättning har lämnats. Sjuk- penning kan dock alltid lämnas med stöd av bestämmelserna i tredje stycket fjärde meningen, fjärde stycket tredje meningen eller femte och sjätte styckena. Vid utgången av en period då en försäkrad helt eller delvis har uppburit sjukersättning eller akti- vitetsersättning enligt denna lag ska den sjukpenninggrundande inkomsten motsvara den sjukpen- ninggrundande inkomst som den försäkrade skulle ha varit berätti- gad till före en eller flera sådana perioder. eller har förflutit räknat från den tidpunkt sjukersättningen eller aktivitetsersättningen började utges ska den sjukpenning- grundande inkomsten omräknas enligt 5 d § tredje stycket för varje helt år som har förflutit. Bestämmelserna i första stycket gäller endast för tid . inkomsten för en försäkrad som inkomsten för en försäkrad som omfattas av 5 § tredje stycket 16 omfattas av 5 § tredje stycket 16 3Tidigare 5 § c upphävd genom 2008:480. 4Senaste lydelse 2008:480. eller 5 e § och som helt eller delvis saknar anställning ska den sjuk- penninggrundande inkomsten i vissa fall räknas om. Detsamma ska gälla för en försäkrad vars anställning upphör under en pågå- ende ersättningsperiod. Omräk- ningen ska göras när har förflutit räknat från den tid- punkt då den anställning upphörde som senast föranlett eller kunnat föranleda beräkning av sjukpen- ninggrundande inkomst. Därefter görs omräkningen räknat från den senaste omräk- ningen. Med den tidpunkt då anställningen upphörde jämställs den tidpunkt då den försäkrade helt upphörde med annat förvärvs- arbete än arbete som anställd. 2009/10:45 Bilaga 1 eller 5 e § och som helt eller delvis saknar anställning ska den sjuk- penninggrundande inkomsten i vissa fall räknas om. Detsamma ska gälla för en försäkrad vars anställning upphör under en pågå- ende ersättningsperiod. Omräk- ningen ska göras när har förflutit räknat från den tid- punkt då den anställning upphörde som senast föranlett eller kunnat föranleda beräkning av sjukpen- ninggrundande inkomst. Därefter görs omräkningen räknat från den senaste omräk- ningen. Med den tidpunkt då anställningen upphörde jämställs den tidpunkt då den försäkrade helt upphörde med annat förvärvs- arbete än arbete som anställd. När omräkning har gjorts enligt 5 c § räknas tidpunkten från utgången av det senaste som avses där. Den sjukpenninggrundande inkomsten av annat förvärvsarbete, grun- dad på annan inkomst än som avses i 2 a § första stycket, ska också räk- nas om för en försäkrad som inte har upphört med förvärvsarbetet. Omräkning ska göras under en pågående ersättningsperiod efter det att har förflutit räknat från ersättningsperiodens början. Därefter görs omräkningen räknat från den senaste omräkningen. Omräkningen ska göras med den procentuella förändringen i det all- männa prisläget räknad från det senast fastställda talet för konsument- prisindex jämfört med motsvarande tal . En omräkning som innebär en sänkning av den sjukpenninggrundande inkomsten ska inte beaktas. Den sjukpenninggrundande inkomsten kan aldrig fastställas till ett belopp som överstiger prisbasbeloppet. Sjukpenning utges vid sjukdom som sätter ned den försäkrades arbets- förmåga med minst en fjärdedel. Vid bedömningen av om sjukdom före- ligger ska bortses från arbetsmarknadsmässiga, ekonomiska, sociala och liknande förhållanden. Med sjukdom jämställs ett tillstånd av nedsatt arbetsförmåga, som orsakats av sjukdom för vilken sjukpenning utgetts och som fortfarande kvarstår efter det att sjukdomen upphört. 5 Senaste lydelse 2008:861. Saknar den försäkrade arbetsförmåga utges hel sjukpenning. Om arbetsförmågan inte saknas helt men är nedsatt med minst tre fjärdedelar utges tre fjärdedels sjukpenning. Är arbetsförmågan nedsatt i mindre grad men med minst hälften utges halv sjukpenning. I annat fall utges en fjärdedels sjukpenning. Vid bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt ska det beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder den anställde. Om den försäkrade på grund av sjukdomen behöver avstå från förvärvsarbete under minst en fjärdedel av sin normala arbetstid en viss dag, ska hans eller hennes arbetsförmåga anses nedsatt i minst motsva- rande mån . Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbets- förmåga ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en omplacering till annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbets- förmåga ska det dessutom, om det inte finns särskilda skäl mot det, beaktas om den försäkrade har sådan förmåga så att han eller hon kan försörja sig själv genom förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden i övrigt, eller genom annat lämpligt arbete som är till- gängligt för den försäkrade. Från och med den tidpunkt då den försäkrade har haft nedsatt arbets- förmåga ska det alltid beaktas om den försäkrade har sådan förmåga som anges i femte stycket. I de fall den försäkrade är i behov av någon åtgärd som avses i 7 b § eller 22 kap., ska bedömningen enligt tredjesjätte styckena göras med beaktande av den försäkrades arbetsförmåga efter en sådan åtgärd. När det beräknas hur den försäkrade har haft nedsatt arbets- förmåga enligt tredjesjätte styckena ska dagar i sjukperioder läggas samman, om den försäkrade 1.har förvärvsarbetat mellan sjukperioderna, eller 2.inte har förvärvsarbetat alls mellan sjukperioderna. Bedömningen av arbetsförmågans nedsättning enligt fjärdesjätte styckena ska göras i förhållande till högst ett heltidsarbete. Vid prövning av den försäkrades rätt till sjukpenning för tid under vil- ken han eller hon annars skulle ha uppburit föräldrapenning, ska arbets- förmågan anses nedsatt endast i den utsträckning som den försäkrades förmåga att vårda barnet är nedsatt på grund av sjukdomen. Om den försäkrade uppbär sjukersättning eller aktivitetsersättning enligt denna lag eller särskild efterlevandepension enligt lagen (2000:462) om införande av lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn eller livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, ska vid prövning av den försäkrades rätt till sjukpenning bedömningen av hans eller hennes arbetsförmåga ske med bortseende från den nedsättning av förmågan eller möjligheten att bereda sig inkomst genom arbete som ligger till grund för den sjukersättning, aktivitetsersättning, pension eller livränta som utges. För en försäkrad som förvärvsarbetar med stöd av 16 a kap. 2 § ska nedsättningen av arbetsförmågan, om det inte går att avgöra under vilken tid och till vilket förvärvsarbete nedsättningen är hänförlig, i första handProp. 2009/10:45 anses hänförlig till sådant förvärvsarbete som avses i 16 a kap. 2 §. För en försäkrad som förvärvsarbetar med stöd av bestämmelserna i 16 a kap. 2 § ska bedömningen enligt elfte stycket alltid göras som om sjukersättning och livränta utges med oavkortade belopp. För en försäkrad som på grund av sjukdom är frånvarande från ett arbetsmarknadspolitiskt program ska vid bedömningen av nedsätt- ningen av arbetsförmågan beaktas om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att delta i programmet. För en försäkrad som på grund av sjukdom har lämnat ett arbets- marknadspolitiskt program, och som har möjlighet att återinträda i ett sådant program, ska vid bedömningen av nedsättningen av arbetsförmågan även beaktas den försäkrades förmåga att delta i ett sådant program. Om den försäkrades sjukpenning i fall som avses i 10 § svarar mot sjukpenninggrundande inkomst av enbart anställning, gäller för dagar i sjukperioden som den försäkrade skulle ha utfört förvärvsarbete om han inte hade varit sjuk 1. att sjukpenning inte lämnas för , 2. att hel sjukpenning för de 2. att hel sjukpenning för de grundande inkomsten och beräk- grundande inkomsten och beräk- nas enligt fjärde och femte styck- nas enligt sjätte och sjunde styck- 3. att hel sjukpenning för de 3. att hel sjukpenning för de grundande inkomsten och beräk- grundande inkomsten och beräk- nas enligt fjärde och femte styck- nas enligt sjätte och sjunde styck- 4. att sjukpenning för de därpå följande dagarna inte lämnas. Sjukpenning enligt första stycket 2 får inte lämnas om den försäkrade redan har fått sådan sjukpenning för sammanlagt under en ramtid som omfattar de 450 närmast . Har den försäk- rade fått sjukpenning enligt första stycket 3 eller 7 b §, ersättning för merutgifter enligt 7 a § eller rehabiliteringspenning enligt 22 kap. 7 §, ska dagar med sådan ersättning likställas med dagar 6 Senaste lydelse 2008:480. Ska sjukpenning utges för mer än med samma procent- andel ska, vid beräkning av sjuk- penning för , det tal som erhållits enligt sjätte stycket andra meningen multipliceras med det sammanlagda antalet timmar av ordinarie arbetstid eller däremot svarande normal arbetstid som belöper . Det tal som därvid erhålls delas med antalet med sjukpenning enligt första stycket 2. Om det finns synnerliga skäl får sjukpenning enligt första stycket 2 lämnas efter ansökan av den försäk- rade, trots att sådan sjukpenning redan har lämnats . Om sjukpenning enligt första stycket 2 inte kan lämnas, får sjukpen- ning enligt första stycket 3 lämnas efter skriftlig ansökan av den för- säkrade. Detta gäller även för dagar i en ny sjukperiod under förutsätt- ning att sjukpenning för maximalt antal dagar inte redan har lämnats. Om sjukperioden föranleds av en godkänd arbetsskada enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring får sjukpenning enligt första stycket 3 lämnas för ytterligare dagar. Sjukpenning för ytterligare dagar enligt första stycket 3 får även lämnas 1. när den försäkrade vårdas intagen på sjukhus eller på grund av svår sjukdom får omfattande vård, utan att vara intagen på sjukhus, 2. när den försäkrade på grund av svår sjukdom har fått en sådan avgörande förlust av verklighets- uppfattningen och förmågan att orientera sig att den försäkrade inte kan tillgodogöra sig informa- tion, eller 3. när en återgång i arbete eller ett deltagande i ett arbetsmark- nadspolitiskt program skulle medföra risk för allvarlig försäm- ring av den försäkrades hälsa. Sjukpenning enligt fjärde stycket 1 och 3 lämnas efter ansökan av den försäkrade. Ska sjukpenning utges för endast ska till grund för beräkningen läggas det tal som erhålls när angiven procentandel av den sjukpenning- grundande inkomsten delas med årsarbetstiden. Talet avrundas till när- maste hela krontal. Det multipliceras därefter med antalet timmar av ordinarie arbetstid eller däremot svarande normal arbetstid. Produkten utgör hel sjukpenning för dagen. Ska sjukpenning utges för mer än med samma procent- andel ska, vid beräkning av sjuk- penning för , det tal som erhållits enligt fjärde stycket andra meningen multipliceras med det sammanlagda antalet timmar av ordinarie arbetstid eller däremot svarande normal arbetstid som belöper . Det tal som därvid erhålls delas med antalet Kvoten utgör beloppet av hel sjukpenning för dag. Ska sjukpenning utges efter olika grader av nedsatt arbetsförmåga sammanläggs dock de timmar som avser samma grad för sig. Sjukpenning beräknas för varje sådan period för sig.Om antalet timmar eller det sammanlagda antalet timmar enligt fjärde och femte styckena inte uppgår till ett helt timtal ska avrundning ske till närmaste hela timtal, varvid halv timme avrundas uppåt.