prop · GX031d20 · 2009-09-21 00:00:00 — Dessa indikatorer redovisas i det följande för de företag som beviljades bidrag . Tabell 2.17 Jämställdhetsindikatorer för regionala företagsstöd beviljade 2008 arbetsstället (%) arbetsstället (%) organisationen (%) organisationen (%) Tabell 2.18 Fördelning av kvinnor och män i procent av beräknad sysselsättningsökning för de regionala företagsstöden åren 20052008 rapporterade uppdraget utfall och styrning av statliga insatser för kapitalförsörjning ur ett könsperspektiv (R 2007:34) till regeringen. Rapporten visar att de regionala företagsstöden i större utsträckning går till män än till kvinnor. efterföljande analyser visar att företagande kvinnor inte missgynnas i handläggningen av de regionala företagsstöden när det gäller antalet stöd. I stället förklaras snedfördelningen av den låga andel företagande kvinnor totalt i och den låga andel som är berättigad till stöd (Info 086-2008). Sysselsättningsbidrag lämnas till stor del till personalintensiva företag inom framför allt tjänstenäringar, till skillnad mot övriga regionala företagsstöd som huvudsakligen beviljas företag inom industrin. Detta kan vara en möjlig förklaring till varför andelen arbetstillfällen som tillfaller kvinnor är högre för sysselsättningsbidraget. Den statliga stiftelsen verkar för tillväxt i de fem nordligaste länens näringsliv. Det sker främst genom finansiering via olika typer av lån till små och medelstora företag. Norrlandsfonden kan också ta initiativ till och, i begränsad omfattning, finansiera insatser för att utveckla förutsättningarna för näringslivet i dessa län. Fonden har ett eget kapital på . Norrlandsfondens utlåning var till 109 företag. Denna utlåning beräknas, enligt Norrlandsfonden, ha skapat förutsättningar för investeringar på i de fem nordligaste länen, främst för små och medelstora företag. Norrlandsfonden hade 335 företag som kunder vid utgången av 2008. 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 uppföljning av verksamheten hade dessa företag ökat sin omsättning med till totalt . ökade antalet anställda i dessa företag med till totalt cirka 8 500 anställda. Resultatindikatorer är utvecklingen av tillgång till kommersiell service för kvinnor och män, antal kvinnor respektive män som finns anställda på ett arbetsställe som fått stöd enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service samt kvinnor och män i styrelsen i organisationen. Indikatorn mäts i områden där servicen är gles. Stöd till kommersiell service För att uppnå en god tillgång till kommersiell service för kvinnor och män kan ekonomiskt stöd ges enligt förordningen (2000:284) om stöd till kommersiell service. Stödet är ett viktigt verktyg i länens arbete inom det kommersiella serviceområdet och det har ofta kombinerats med andra insatser, exempelvis inom ramen för det kompetens- och utvecklingsprogram som genomförts av mentorer i Föreningen (). Stöd enligt ovan nämnda förordning kan beviljas till bl.a. näringsidkare med fasta försäljningsställen för dagligvaror eller drivmedel i gles- och landsbygder. Stöd till kommersiell service har beviljats med som investeringsbidrag, som hemsändningsbidrag, som servicebidrag och med som landsbygdslån. Statligt hemsändningsbidrag till kommunerna beviljades med . Totalt beviljades stöd till kommersiell service med , vilket är i samma nivå som föregående år. 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Tabell 2.19 Stöd till kommersiell service fördelat på län åren 20052008 Antalet anställda i företag som beviljats stöd till kommersiell service var totalt 729 stycken, fördelat på 269 arbetsställen. Antalet män var 199 () och antalet kvinnor var 530 (). Av företagen är aktiebolag. Den genomsnittliga andelen män och kvinnor i styrelser var . Den genomsnittliga andelen män och kvinnor i företagsledning var vidare . Inom ramen för förordningen (2003:596) om bidrag för projektverksamhet inom den regionala tillväxtpolitiken har beviljats till projekt som syftar till en ökad tillgänglighet till service. i har beviljat projektmedel för framtagandet av ett nytt serviceprogram, övriga län har beviljat medel främst till kompetensutvecklingsprojekt riktat till ägare och anställda i dagligvarubutiker. Tabell 2.20 Regional projektverksamhet Kommersiell service fördelat på län 2008 har erhållit för uppdraget att testa och utveckla nya lösningar inom det kommersiella serviceområdet. Kompetens- och utvecklingsprogrammet Affär på landet har varit det mest genomgripande och finansiellt omfattande projektet och totalt har beviljats. Inom ramen för projektet på landet har insatser genomförts i syfte att stärka den kvarvarande butiken på orten, t.ex. kompetensutveckling, program för ägaröverlåtelser och egenkontroll, hjälp vid ombyggnader och samverkan i bygden med butiken i fokus. har FLF genomfört insatser med olika inriktning och omfattning i drygt 400 butiker i 15 län. redovisningar visar att Affär på landet har ökat handlarnas förmåga att driva sina butiker samt att kommunala och regionala handläggare har förbättrat sina kunskaper om de enskilda serviceorternas förutsättningar. Vidare har 200 butiker i sex län deltagit i tillgänglighetsprogrammet Butik för alla. Regeringen kallade till ett dialogmöte gällande tillgänglighet till drivmedel. Såväl företrädare från branschen, som andra aktörer med betydelse för tillgängligheten till kommersiell service bjöds in. Dialogen resulterade bl.a. i en samsyn kring behovet av en bättre kartläggning av situationen samt av ytterligare fortsatt samverkan. Regeringen gav i uppdrag att göra en inventering av tillgängligheten till drivmedel i samtliga län (N2008/4380/RT), och redovisade uppdraget (rapport 2008:14). I rapporten framgår att antalet drivmedelsstationer har minskat påtagligt i drygt hälften av lä- I ungefär två tredjedelar av länen befarades mer omfattande nedläggningar och i lika många län gjordes bedömningen att detta påverkar hushåll och företag negativt. Av rapporten framkom också att det pågår framgångsrika lokala och regionala initiativ för att motverka utvecklingen i olika delar av landet. Regeringen tog beslut om att avsätta ytterligare 50 miljoner till kommersiell service, varav 30 miljoner i första hand ska gå till drivmedelsområdet. Detta möjliggör en kraftig förstärkning av insatser som syftar till att öka tillgängligheten till kommersiell service jämfört . För att stötta den lokala och regionala nivåns initiativ ytterligare beslutade regeringen även att tilldela länsstyrelserna i och för att utreda, sprida kunskaper och hitta modeller för insatser inom det kommersiella serviceområdet med särskild inriktning mot tillgänglighet till drivmedel (N2008/6662/RT). En delrapport som inkom till () visar bl.a. att många goda exempel redan finns från hela landet på hur man kan behålla sin kommersiella service med hjälp av de statliga medel regeringen tillför, men också genom att samordna dessa med insatser inom t.ex. landsbygdsprogrammet 20072013. Uppdraget till länsstyrelserna i och gäller även att utreda och hitta modeller för ökad samverkan mellan kommersiell och offentlig service. Exempel på steg som redan tagits i denna riktning är de cirka 200 lokala som håller på att etableras över hela landet samt de s.k. nystartskontoren som etableras i nio kommuner. Nystartskontoren finns tillgängliga såväl genom de lokala servicesamverkanskontoren ovan som virtuellt genom webbplatsa. Regeringen beslutade att ge i uppdrag att utarbeta riktlinjer för framtagande av regionala serviceprogram. Därefter har regeringen givit i uppdrag att stödja länsstyrelser eller i förekommande fall, regionala självstyrelseorgan respektive samverkansorgan, i framtagande av serviceprogrammen. Programmen ska, enligt 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 regeringsbeslut , utarbetas och genomföras . Att arbeta i programform skapar förutsättningar för samarbete och samverkan mellan olika aktörer och insatser, vilket innebär effektivare insatser i de strategiskt viktigaste serviceorterna. Detta visar redovisningar av arbetet med de lokala utvecklingsprogrammen, som utarbetades och genomfördes (se t.ex. 2008:6 Kommersiell service i alla delar av landet). Utveckling av tillgänglighet till service Som stöd för insatserna och för att följa upp dessa har sammanställt statistik över serviceutvecklingen. Tillgängligheten till kommersiell service, mätt som genomsnittligt avstånd till närmaste serviceställe, var enligt redovisning oförändrad för både kvinnor och män. I samtliga län har dock männen ett något längre genomsnittligt avstånd till närmaste serviceställe än kvinnorna och störst är skillnaderna i länen med längst avstånd, framförallt i och . Kvinnornas genomsnittliga avstånd till närmaste serviceställe var och männens genomsnittliga avstånd var . lades 67 butiker ned i orter med endast en kvarvarande dagligvarubutik. Totalt har 541 orter mist sin sista butik . Nedläggningstakten bland de sista butikerna på en ort följer utvecklingen och ligger mellan 60 och 70 butiker . Både inom drivmedels- och dagligvarusektorn finns indikationer på en fortsatt nedläggning och utglesning av servicenätet. Partnerskapen och programarbetet som genomförts inom ramen för de numera avslutade lokala utvecklingsprogrammen har enligt dock lett fram till att de samlade insatserna har inriktats på strategiskt viktiga butiker. De samlade insatserna på området har lett till att de negativa konsekvenserna för landsbygdshushållen kunnat begränsas och att landsbygdsbutiker med stor betydelse för varuförsörjningen överlevt. 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 2.5.2 Analys och slutsatser För att följa utvecklingen i landets regioner används huvudindikatorerna, daglönesumma per anställd, samt arbetssökande inklusive personer i åtgärder som en snabb indikator för att mäta de regionala effekterna av den ekonomiska krisen. Dessutom används ett antal indikatorer som relaterar till prioriteringar i den nationella strategin. Vidare följs den regionala utvecklingen avseende servicenivå och miljö. Den generella bilden är att befolkningsmässigt större regioner har bättre förutsättningar än mindre och perifert belägna regioner, vilket resulterar i en högre ekonomisk effektivitet och dynamik. Det gäller särskilt storstadsregionerna, där t.ex. lönesumman per anställd och andelen snabbväxande företag är klart högre än i övriga regioner. Den ekonomiska krisen har slagit hårt mot alla typer av regioner, men ökningen av antalet arbetssökande har varit allra störst i regioner som domineras av industriproduktion. I många fall har dock ökningen skett utifrån en låg utgångsnivå, vilket innebär att man ligger kring riksgenomsnittet. Även om mindre regioner med sämre förutsättningar släpar efter avseende ekonomisk nivå, så fanns det åtminstone före krisen flera positiva utvecklingstendenser. Ex- empelvis ökade andelen snabbväxande företag snabbare i många av de mindre regionerna. An- delen nya arbetsställen låg minst lika högt som i övriga regioner och förvärvsintensiteten var högre än i storstäderna. I regioner med svag åldersstruktur kan en hög förvärvsintensitet vara ett tecken på begynnande arbetskraftsbrist inom vissa yrkesgrupper. Antalet dagligvarubutiker i landet har minskat , vilket har ökat avståndet till närmaste butik betydligt för många människor i olika landsbygdsområden. har det även skett stora förändringar på drivmedelsområdet. Marknaden är under omstrukturering och oljebolag har slagits samman. Strukturomvandlingen på dessa områden pågår alltjämt. Miljömässigt visar utvecklingen på minskande utsläppsnivåer i samtliga regiontyper. Räknat per invånare är utsläppsnivåerna lägst i storstadsregionerna. Förutsättningarna för att åstadkomma utvecklingskraft i alla delar av landet för kvinnor och män varierar över landet. Det finns ett positivt samband mellan regioners ekonomiska utveckling och grundläggande strukturella förhållanden såsom folkmängd, möjligheter till transporter och andra former av kommunikationer, närhet till utbildning och forskning samt till naturmiljöer, kultur och kulturarv. Regioner med i huvudsak likartade strukturella förutsättningar utvecklas dock olika. Orsaken till detta är bl.a. skillnader i lokal dynamik, dvs. i faktorer som bidrar till ett högt nyföretagande, innovationsförmåga, flexibilitet och ständigt förnyat lärande. Medlen inom utgiftsområde 19 Regional tillväxt fungerar ofta som katalysatorer som leder till att kompletterande åtgärder kan komma till stånd. Åtgärder som finansieras inom utgiftsområdet stödjer således ofta samordnade processer och medför att investeringar även genomförs inom andra samhällssektorer. Medlen inom utgiftsområdet kan endast delvis påverka utvecklingen i regionerna, om dessa inte används i samverkan med övriga offentliga och privata resurser. Strategier, program och verktyg för regional tillväxt Mot bakgrund av genomförda dialoger om regional tillväxt konstateras att den nationella strategins prioriteringar fortsatt är aktuella. De utmaningar som genomgående lyfts fram av ovan nämnda aktörer är behovet av att säkra kompetensförsörjning och arbetskraftsutbud, minska ungdomsarbetslösheten, skapa regional attraktivitet och kreativa regionala mötesplatser, miljö- och klimatomställningen samt stärka samordningen av nationella myndigheter på regional nivå. Den nationella strategin med dess prioriteringar har fungerat väl som underlag vid utformningen av regionala strategier och program. Ge- nerellt har också ansetts att verktyg för regionalt tillväxtarbete finns på plats. Regeringen delar de regionala aktörernas syn på vilka de framtida utmaningarna är, exempelvis den demografiska utvecklingen samt energi- och klimatomställningen. Mot bakgrund av erfarenheterna av dessa dialoger och Nationellt forum 20072009 avser regeringen utveckla formerna för en kontinuerlig dialog med regionala aktörer. Den nationella strategin genomförs i huvudsak av regionala aktörer inom ramen för regionala strategier och program och av nationella myndigheter. Av myndigheternas redovisningar framgår bl.a. att det finns en variation i fråga om hur myndigheterna relaterar sin verksamhet till den nationella strategins prioriteringar och i vilken utsträckning de är delaktiga i det regionala tillväxtarbetet. Flertalet myndigheter redovisar dock verksamhet inom en eller flera av den nationella strategins prioriteringar. Redovisningarna visar även på att flera myndigheter bedriver ett samarbete sinsemellan för att stärka den lokala och regionala konkurrenskraften, som det är tydigt att samverkan mellan myndigheter som arbetar för hållbar regional tillväxt fortsatt behöver utvecklas och konkretiseras. Det finns fortsatt behov av att utveckla arbetssätt och metoder för samverkan mellan nationella myndigheter, regionala aktörer och därigenom också stärka samordningen av nationella myndigheter på regional nivå. Vidare finns behov av att främja lärandet mellan nationella myndigheter om medverkan i det regionala tillväxtarbetet samt att etablera gemensamma arenor och mötesplatser för nationella myndigheter och regionala aktörer. En fullständig redovisning av samverkansorganens, självstyrelseorganens, länsstyrelsernas och de nationella myndigheternas bidrag till genomförandet av den nationella strategin kommer att redovisas i den strategiska uppföljningen av den nationella strategin . Regeringens uppdrag om tematiska myndighetsgrupper syftar till att främja myndigheternas samverkan för hållbar regional tillväxt. Resultaten av uppdraget visar att den tvärsektoriella samverkan fortsatt behöver utvecklas, och arbetet med att främja samverkan mellan nationella myndigheter bör bedrivas kontinuerligt. Faktorer som underlättar för samverkan mellan nationell och regional nivå är att nationella myndigheter i större utsträckning uppträder samordnat samt att de regionala aktörerna också är samordnade. Regeringen avser att utveckla den tvärsektoriella samverkan mellan myndigheter ytterligare mot bakgrund av de samverkansinitiativ, erfarenheter och lärdomar som bl.a. detta uppdrag resulterat i. Samtliga län har regionala utvecklingsprogram och de bedöms sammanfalla väl med ambitionerna i den nationella strategin. De regionala utvecklingsprogrammen utgör strategier för länens 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 samlade hållbara regionala tillväxtarbete och till dessa kopplas olika handlingsinriktade program, exempelvis regionala tillväxtprogram. Det strategiska arbetet med de regionala utvecklingsprogrammen och genomförandet av de regionala tillväxtprogrammen har enligt regeringen påverkat samordningen av det hållbara regionala tillväxtarbetet positivt. Ett strategiskt arbetssätt på olika samhällsnivåer är nödvändigt för att landsbygdernas utvecklingskraft ska kunna tas till vara. Den framtida utvecklingen i landsbygder är beroende av att invånare, deltidsboende, lokala utvecklingsgrupper, företag, organisationer, kommuner, landsting, samverkansorgan, regionala självstyrelseorgan, myndigheter, regeringen och andra engagerar sig och tar sina delar av ansvaret. I regeringens strategiska arbete för att stärka utvecklingskraften i landsbygder (se regeringens skrivelse 2008/09:167), så ligger fokus på hur den nationella nivån kan bidra till landsbygdernas utveckling och hållbara tillväxt. Landsbygdsområden, tätorter och städer blir från ett socialt och ekonomiskt perspektiv allt mer integrerade med varandra. Landsbygderna bidrar till utveckling och hållbar tillväxt i städer och tätorter, på samma sätt som städer och andra tätorter är viktiga för landsbygdernas utveckling och hållbara tillväxt. Många människor lever sina liv både på landsbygden och i en stad eller annan tätort och inte bara på den ena eller andra platsen. Denna utveckling påverkar hur landsbygdsfrågor måste behandlas. Politiken måste kunna hantera och främja ett ökat samspel och fler länkar mellan landsbygder, tätorter och städer. Landsbygdsfrågorna blir därför allt mer integrerade i olika politikområden. finns det grundläggande skillnader mellan städer och landsbygder, till exempel har landsbygderna vissa särskilda resurser, förutsättningar och utmaningar. För att uppnå målet om en hållbar tillväxt i alla delar av måste därför landsbygdernas särskildheter hanteras av bl.a. regeringen. Regeringen bedömer att det finns fortsatt behov av samverkan mellan kultur-, närings- och den regionala tillväxtpolitiken för att vidareutveckla förutsättningarna för de kulturella och kreativa näringarna på regional, nationell, nordisk samt EU-nivå. Projekt inom den regionala projektverksamheten samt EG:s regionala strukturfondspro- 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 gram perioden 20072013 har i första hand beviljats inom insatsområdena innovativa miljöer och entreprenörskap, kompetensförsörjning och ökat arbetskraftsutbud, tillgänglighet och strategiskt gränsöverskridande arbete. Detta visar bl.a. på att insatserna inriktas på att uppfylla ambitionerna i den nationella strategin och i den s.k. Lissabonstrategin. Regeringens bedömning är att insatserna inom programmen, som bedrivs i samverkan mellan dels regionala aktörer, dels regionala och nationella aktörer, kommer att bidra till en hållbar regional tillväxt. Då genomförandet av EG:s strukturfondsprogram för programperioden 20072013 inleddes har få projekt ännu hunnit avslutas och slutredovisas, varför det är för tidigt att redovisa några resultat. utvärderas strukturfondsprogrammen kontinuerligt vilket enligt regeringen kommer att gynna genomförandet. De första resultaten från utvärderingarna av strukturfondsprogrammen är nu tillgängliga. Utvärderarna konstaterar bl.a. att genomförandet av programmen sker i hög takt vilket stämmer med regeringens prioritering. Den ekonomiska krisen har påverkat genomförandet på flera sätt. Utvärderarna lyfter fram att många av projekten utformats för en högkonjunktur och riskerar att inte kunna genomföras som det var tänkt. Det är emellertid enligt regeringen viktigt att ha rätt lösning för rätt problem. Insatserna inom de regionala strukturfondsprogrammen ska primärt användas till att främja strukturförändringar och regional konkurrenskraft och inte till kortsiktiga konjunkturkorrigerande insatser. De resultat som finns tillgängliga från utvärderingar av den centrala projektverksamheten visar att insatserna har varit framgångsrika, bl.a. genom att stimulera tjänste- och produktutveckling inom ramen för klustersamarbeten. I detta sammanhang har , på samma sätt som har haft, en viktig roll att fylla genom att stödja och samverka med länen i det regionala tillväxtarbetet. En viktig förutsättning för utveckling av entreprenörskap och företag är möjligheterna att finansiera utvecklingsinsatser i olika former och skeenden. Statens kapitalförsörjning ska komplettera den reguljära kapitalförsörjningen på ett sådant sätt att den inte konkurrerar med den privata marknaden och så att den stärker utvecklingen av företagande, entreprenörskap och De strukturella förutsättningarna och behoven för utveckling av företagande, entreprenörskap och innovationer varierar över landet och över tiden. Regeringen bedömer att insatser för att företag i alla delar av landet ska få förbättrade möjligheter till finansiering är viktiga. För att skapa en miljö där det är attraktivt att såväl bo som att starta och driva företag är insatser som bidrar till en god servicenivå betydelsefulla. Utvecklingen inom drivmedelsområdet är fortsatt problematisk, med en minskning av antalet tankställen med . Regeringens insatser för att stärka tillgången till drivmedel fortsätter, bl.a. genom ett uppdrag till om att stimulera framtagandet av lokala lösningar och initiativ på serviceområdet, för att bl.a. öka tillgängligheten till drivmedel i gles- och landsbygder. Regeringen bedömer att insatser som vidtagits för att uppnå en god tillgång till annan kommersiell service för medborgare och företag har varit mer framgångsrika. Genom arbete i programform har förutsättningar för en ökad helhetssyn och samverkan mellan olika aktörer och insatser skapats. Detta har gjort det möjligt att utveckla och genomföra insatser som riktar sig till ett brett utbud av kommersiell service, ofta i kombination med olika typer av offentlig service. Det sektorsövergripande synsättet har stärkts genom ökad delaktighet och lokal förankring i de regionala partnerskapen. Vidare har åtgärder inom ramen för kompetens- och utvecklingsprogram för lanthandlare stärkt handlarna i deras roll som företagare, med en mer hållbar servicestruktur som resultat. Regeringens bedömning är att de samlade insatserna lett till att de negativa konsekvenserna för landsbygdshushållen har kunnat begränsas och att vissa landsbygdsbutiker med stor betydelse för varuförsörjningen har överlevt. Avsaknad av bredband eller bredband med låg prestanda eller låg tillförlitlighet leder till ineffektivt företagande med höga administrativa kostnader som den digitala klyftan mellan tätort och landsbygd ökar. har lämnat revisionsberättelse utan invändning till , dvs. har bedömt att årsredovisningen för i allt väsentligt är rättvisande. har vidare lämnat granskningsrapporten socialavgifter för vem och till vilket pris (RiR 2008:16). Revisionen har i rapporten bl.a. granskat om den regionala nedsättningen av egenavgifter och arbetsgivaravgifter för företag i stödområde A är ett effektivt medel för att öka sysselsättningen. (Jämför avsnitt 2.3 Skatteutgifter.) samlade bedömning är att den regionala nedsättningen inte har gett några sysselsättningseffekter och inte heller lett till någon förändring av servicen. Nedsättningen har inte heller påverkat företagandet i nämnvärd omfattning. rekommenderar därför regeringen att föreslå att den regionala nedsättningen av socialavgifter avvecklas. Regional nedsättning av socialavgifter har använts i som ett komplement till transportbidrag och olika selektiva investeringsstöd. Omfattningen har varierat , vad avser såväl geografi, branscher som belopp. Ett system med åtta procents nedsättning och utan belopps-begränsning för enskilda företag tvingades upphöra med 2000 på grund av dåvarande tillämpning av statsstödsreglerna.