prop · GX0315 · 2009-10-08 00:00:00 — I ett så- dant fall föreslås att sammanställningen senast ska komma in till Skatte- verket den 20 efter utgången av den månad under vilken beslutet att ändra rapporteringsperioden fattades. Förslaget föranleder ändringar i 10 kap. 36 § SBL. 7.11Redovisningsskyldighetens inträde vid omsättning av tjänster som ska tas upp i periodisk sammanställning Regeringens förslag: Omsättning av tjänster till andra ska i vissa fall redovisas för den period skattskyldigheten skulle ha inträtt om omsättningen varit skattepliktig i . Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte något förslag i denna del. Remissinstanserna: anför att i punkten 4 i ingressen till direktiv /117/EG anges att det bör föreskrivas att gemenskapsinterna transaktioner ska deklareras för samma perioder av både leverantören och förvärvaren eller köparen för att korsvis kontroll av uppgifter ska va- ra användbara i kampen mot bedrägerier. Verket anser därför att bestäm- melserna avseende redovisningsskyldighetens inträde för transaktioner som ska redovisas i en periodisk sammanställning måste vara klara och entydiga samt överensstämma med mervärdesskattedirektivets reglering. Mot denna bakgrund föreslår att en bestämmelse, motsva- rande vad som gäller för varor i 13 kap. 8 b § andra stycket ML, bör införas. Bestämmelsen anger när redovisningsskyldigheten inträder vid omsättning av sådana tjänster som ska redovisas i den periodiska sam- manställningen. Skälen för regeringens förslag: En svensk näringsidkare som omsät- ter en tjänst till en näringsidkare i ett annat ska, som framgår av förslagen i denna proposition, under vissa omständigheter inte betala någon svensk mervärdesskatt för omsättningen. Den ska i stället beskat- tas i det andra landet av köparen. Säljaren ska dock dels ta upp omsätt- ningen i sin svenska deklaration, även om den inte ska beskattas här, dels ta upp omsättningen i den periodiska sammanställningen. Det är av kon- trollskäl viktigt att myndigheterna i köparens land kan stämma av uppgif- terna i den periodiska sammanställningen mot uppgifterna i köparens deklaration. För en effektiv kontroll är det därför viktigt att köpare och säljare hänför en omsättning till . har understrukit behovet av att bestämmelserna avseende redovisningsskyldighetens inträde för transaktioner som ska redovisas i en periodisk sammanställning måste vara klara och entydiga samt överensstämma med mervärdesskattedirektivets reglering. instämmer i detta. Av artikel 264.2 i mervärdesskattedirektivet framgår Prop. 2009/10:15 att redovisning ska ske i den period under vilken skatten blivit utkrävbar. Enligt artiklarna 63 och 65 i direktivet blir skatten utkrävbar då tillhandahållandet av tjänsterna äger rum eller vid mottagan- de av förskottsbetalning. Särskilda regler för tjänster som på visst sätt tillhandahålls kontinuerligt har genom direktiv /117/EG införts i artikel 64.2 i mervärdesskattedirektivet. Skattskyldigheten för sådana tjänster inträder i slutet av varje kalenderår. Det som framgår av direktivet bör återspeglas i den svenska lagstiftnin- gen. En bestämmelse bör därför införas i enlighet med vad föreslagit. Genom en sådan bestämmelse kommer det att klargöras när en omsättning ska redovisas i deklarationen. Omsättningen ska redovisas i den period skattskyldigheten skulle ha inträtt om omsättningen hade varit skattepliktig i . Följden av detta blir att det även klargörs för vil- ken period omsättningen ska tas upp i den periodiska sammanställningen. En ny paragraf föreslås införas, 13 kap. 8 c § ML. 7.12Tidpunkten för skattskyldighetens inträde vid omsätt- ning av tjänster som tillhandahålls kontinuerligt Regeringens förslag: Vid gränsöverskridande tillhandahållanden av tjänster för vilka skatten ska betalas av köparen och som pågår kon- tinuerligt överstigande och som inte ger upp- hov till avräkningar eller betalningar ska skattskyldigheten inträda . Med anledning av förslaget ska en följdändring göras i 1 kap. 3 § mervärdesskattelagen (1994:200). Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. Näringslivets skattedelegation anser att det är viktigt att tydliggöra vad som kan utgöra en kontinuerlig tjänst. Skälen för regeringens förslag: Enligt mervärdesskattedirektivet får medlemsstaterna föreskriva att leveranser av varor och tillhandahållan- den av tjänster som pågår kontinuerligt över i vissa fall ska anses äga rum åtminstone med ett års intervaller (den gällande artikel 64.2). Direktiv /117/EG ger artikel 64.2 en delvis ny innebörd. Av bestämmelsen framgår att de tillhandahållanden av tjänster för vilka skatten i enlighet med artikel 196 ska betalas av köparen av tjänsterna och som pågår kontinuerligt som överstiger samt inte ger upphov till avräkningar eller betalningar , ska anses äga rum vid utgången av varje kalenderår. Detta under förutsätt- ning att tillhandahållandet av tjänsterna inte upphört. Vidare får artikel 66 i mervärdesskattedirektivet ett nytt stycke. Sammantaget medför de gjorda ändringarna att skattskyldigheten vid tillhandhållande av vissa tjänster för vilka skatten ska betalas av köparen inträder i slutet av varje kalenderår. Ändringarna syftar till enhetliga regler om skattskyldighetens inträde i gemenskapen för tjänster. De som redovisar mervärdesskatt avseende tjänstetransaktioner ska inte behöva följa olika regler beroende på deras Prop. 2009/10:15 etableringsorter. Genom att redovisningsskyldigheten för både köpare och säljare inträder underlättas kontrollen av sådana transak- tioner. Regeln tar även sikte på situationer där närstående företag, som inte utfärdar några fakturor och inte heller gör några avräkningar eller betal- ningar, skjuter upp skattskyldigheten . Den nya regeln kan exempelvis tillämpas vid transaktioner inom internationella koncer- ner där intresset av att erhålla löpande betalning för tillhandahållna tjäns- ter inte är lika utpräglat som mellan två av varandra oberoende företag. Näringslivets skattedelegation har ställt sig frågande till om licenser, produktutveckling, leasing eller hyra, prenumerationer, telefonabonne- mang, revisionsarbete, managementtjänster och supporttjänster är att jämställa med kontinuerlig tjänst. Enligt regeringens mening kan de exemplifierade tjänsterna tillhandahållas kontinuerligt. Ändringarna föreslås införas i en ny paragraf, 1 kap. 5 a § ML. Försla- get medför en följdändring i 1 kap. 3 § ML. 7.13Sänkt tröskelvärde för kvartalsrapportering av uppgifter 2012 Regeringens förslag: Tröskelvärdet i förslaget i avsnitt 7.4 ska vara 500 000. Promemorians förslag: Promemorian innehåller inte något förslag i denna del. Regeringens förslag är en följd av att tröskelvärdet utnyttjas . Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Jfr dock avsnitt 7.4. Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 7.4 föreslås att om den som är skyldig att lämna en periodiska sammanställning begär det ska Skatte- verket besluta att sammanställningen ska göras för varje kalenderkvartal. Detta gäller under förutsättning att det sammanlagda värdet av omsätt- ning, förvärv och överföringar av varor inte överstiger , exklusive mervärdesskatt, för det innevarande eller något av de fyra före- gående kalenderkvartalen. Förslaget baseras på artikel 263.1 b i mervär- desskattedirektivet som medger detta högre tröskelvärde t.o.m. . Därefter gäller det tröskelvärde som föreskrivs i artikel 263.1 a första stycket, dvs. Med ett avsett ikraftträdande föreslås ändringar i 10 kap. 35 a § SBL som motsvarar tröskelvärdet i artikel 263.1 a i mer- värdesskattedirektivet. Förslag till elektroniskt förfarande vid åter- Regeringens bedömning: Direktiv /9/EG medför i huvudsak behov av ändringar i de gällande förfarandereglerna för återbetalning av mervärdesskatt till utländska företagare i 19 kap. mervärdesskatte- lagen (1994:200). Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyr- anser att det är bra att förfarandebestämmel- serna samlats i 19 kap. mervärdesskattelagen. Kapitlet har också, enligt verket, en bra struktur. ser positivt på förslaget. livets skattedelegation och Företagarna välkomnar den modernisering och förenkling av reglerna som förslaget om återbetalning till utländska FAR SRS finner de eftersträvade förenklingarna posi- Reglerna om återbetalning har dock, enligt FAR SRS, genomgående fått en lagtekniskt komplicerad utformning. FAR SRS efterlyser ytterli- gare genomarbetningar av lagtexten i syfte att göra bestämmelserna tyd- Skälen för regeringens bedömning: De regler rörande återbetalning av mervärdesskatt till utländska företagare som införs genom direktiv 2008/9/EG ska träda i kraft . Den tillgängliga tiden för de ändringar i svensk rätt som direktivet föranleder är därmed knapp. svenska regelverket bör därför i möjligaste mån lämnas oförändrat. Reglerna i 10 kap. mervärdesskattelagen (1994:200, ML) är visserligen delvis komplicerade och i behov av redaktionell omarbetning. annat det förhållandet att direktivet i huvudsak inför ett nytt elektroniskt förfarande för vissa utländska företagare gör dock att en eventuell större översyn av reglerna får anstå. Återbetalningsrätten är nämligen i allt väsentligt densamma enligt direktiv /9/EG som enligt det åttonde (och det trettonde) direktivet. I sammanfattning och med viss förenkling bör ett antal förändringar göras i förfarandereglerna i 19 kap. mervärdes- skattelagen, medan rätten till återbetalning i 10 kap. samma lag i stort Därmed förverkligas det resultat direktiv /9/EG före- skriver i svensk rätt. Den hittillsvarande ambitionen har varit att alla utländska företagare i så stor utsträckning som möjligt ska ha samma förfaranderegler (jfr SOU 1994:88, s. 343). På så sätt underlättats inte minst hante- ring av ansökningar om återbetalning. Denna ambition kvarstår. ningsmöjligheterna kommer dock i praktiken att inskränkas avsevärt i och med att förfarandet för vissa utländska företagare som är etablerade i ett annat än blir elektroniskt, medan det alltjämt kom- mer att vara pappersbaserat för utländska företagare som inte är etable- rade i något . De ändringar i mervärdesskattelagen som föreslås med anledning av direktiv /9/EG kommer även att innebära vissa sakliga ändringar i förfarandet för dem som omfattas av det trettonde direktivet. nare ändringar i mervärdesskattelagen är emellertid närmast av följdänd- Prop. 2009/10:15 ringskaraktär och framförallt motiverade av att utländska företagare som inte är etablerade i något enligt det trettonde direktivet (artikel 3.2) inte får behandlas förmånligare än de företagare som omfat- tas av direktiv /9/EG. Ytterligare mindre justeringar är föranledda av vad har möjlighet att kontrollera i praktiken eller behöver för en effektiv ärendehantering. Vidare har även de lagändringar som föreslås i reglerna om registrering i skattebetalningslagen (1997:483, SBL) något av följdändringskaraktär. I sammanfattning och mer konkret bör förfarandereglerna i 19 kap. mervärdesskattelagen tredelas i stället för som i gällande rätt tudelas. indelas de i återbetalning till utländska företagare och återbetalning i andra fall. Återbetalning i fråga om elektroniska tjänster följer enligt 19 kap. 10 § ML reglerna för utländska företagare. Förslaget innebär att för- farandet delas in i återbetalning till vissa utländska företagare som är etablerade i ett annat (elektroniskt förfarande), återbetalning till utländska företagare som inte är etablerade i något (pappersba- serat förfarande) och återbetalning i andra situationer (skatte- och själv- deklarationsförfarandet). Återbetalning i fråga om elektroniska tjänster följer reglerna för utländska företagare som inte är etablerade i något EG- land, dvs. hanteras på samma vis som . FAR SRS efterlyser ytterligare genomarbetningar av lagtexten i syfte att göra bestämmelserna tydligare. De aktuella reglerna är delvis kompli- cerade. Komplexiteten beror dock i huvudsak på EG-rättens utformning. Enligt regeringens mening är de föreslagna svenska reglerna ofta mer tillgängliga än den underliggande EG-rätten som denna sätter en gräns för tydlighetssträvan. Ytterligare genomarbetningar av förslaget i detta avseende framstår därför inte som meningsfullt. Regeringens bedömning: Den elektroniska kommunikation som direktiv /9/EG föreskriver är tillåten enligt lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet och personuppgiftslagen (1998:204). Det krävs således inte några författ- ningsändringar för att direktivet ska kunna genomföras i detta avse- ende. Promemorians bedömning: I promemorian gjordes bedömningen att tills vidare bör kunna använda vanlig e-post som elektro- niskt medel för att utföra den kommunikation som direktiv /9/EG föreskriver. Remissinstanserna: Datainspektionen har avstyrkt förslaget i den del det innebär att personuppgifter och uppgifter för vilka det råder sekretess skickas med oskyddad e-post. Skälen för regeringens bedömning: Ett av syftena med ändringarna i direktiv /9/EG är att hanteringen av ansökningarna om återbetalning av mervärdesskatt ska bli snabbare. För att uppnå detta måste kommu- nikationen mellan myndigheterna och företagen ske på ett så effektivt sätt som möjligt. I direktivet föreskrivs därför att kommunikationen ska Prop. 2009/10:15 ske på elektronisk väg. ska således kommunicera på elek- tronisk väg med den som ansöker om återbetalning av mervärdesskatt enligt direktiv /9/EG. Verket ska i olika situationer bekräfta att en sådan ansökan kommit in till verket (artiklarna 15.2 och 19.1). Vidare får verket begära ytterligare uppgifter av bl.a. sökanden (artikel 20.1). Dess- utom ska verket underrätta sökanden om ett beslut att inte vidarebefordra en ansökan (artikel 18.2) och beslut att bifalla eller avslå en ansökan (jfr artikel 19.2). Det kan konstateras att såväl direktivets regler som förslagets motsva- rande bestämmelser använder det teknikneutrala och för framtida innova- tioner öppna begreppet på elektronisk väg för att föreskriva kommu- nikationssättet. I direktivet sägs inte heller något om vilken säkerhetsnivå som bör gälla vid den elektroniska kommunikationen. Reglering av frågor om säkerhet vid hantering av personuppgifter finns i och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter3 (dataskydds- direktivet). Dataskyddsdirektivet, som bl.a. omfattar skatteområdet, har i implementerats genom personuppgiftslagen (1998:204), PuL, som är subsidiär till andra lagar och förordningar. När det gäller person- uppgiftsbehandling på beskattningsområdet gäller lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, skatte- databaslagen, i stället för PuL. Enligt 1 kap. 3 § första stycket 4 i skatte- databaslagen ska dock 3032 §§ PuL tillämpas när det gäller säkerheten vid behandlingen av personuppgifter. Av 31 § PuL framgår att åtgärder ska vidtas för att åstadkomma en säkerhetsnivå som är lämplig med beaktande av de tekniska möjligheter som finns, vad det skulle kosta att genomföra åtgärderna, de särskilda risker som finns med behandlingen av personuppgifterna och hur pass känsliga de behandlade personupp- gifterna är. Paragrafen är avsedd att ha samma innebörd som artikel 17.1 och 17.2 i dataskyddsdirektivet. Enligt 32 § PuL får Datainspektionen i enskilda fall besluta om vilka säkerhetsåtgärder den personuppgiftsan- svarige ska vidta enligt 31 §. Det kan alltså konstateras att det i skattedatabaslagen och PuL regleras vilken säkerhetsnivå som ska gälla vid behandling av personuppgifter och att denna reglering utgör en implementering av dataskyddsdirektivet. Frågan om vilken säkerhetsnivå som ska gälla vid den elektroniska kom- munikationen enligt direktiv /9/EG bör således bedömas enligt den- na reglering. I promemorian görs bedömningen att tills vidare bör kun- na använda vanlig e-post som elektroniskt medel för att utföra den kom- munikation som direktiv /9/EG föreskriver. Av promemorian framgår att av säkerhetsskäl bedömt att e-post inte utan vidare får användas för meddelanden som innehåller sekretesskyddade uppgifter och att kryptering och signering därför an- vänds för att uppnå erforderlig säkerhet. Dessa åtgärder är, enligt verket, enkla att utföra verksinternt men mycket komplicerade att åstadkomma 3 EGT L 281, 23.11.1995, s. 31 (Celex 31995L0046). till externa mottagare. Av detta skäl utvecklar inom den så Prop. 2009/10:15 kallade Min Sida en funktion för säker extern kommunikation med hjälp En utländsk företagare kommer emellertid normalt inte i fråga för en svensk e-legitimation. Mot denna bakgrund dras i prome- slutsatsen att den elektroniska kommunikation som direktiv /9/EG föreskriver i praktiken endast kan ske via e-post utan kryptering eller signering. I promemorian anförs bl.a. följande till stöd för att vanlig e-post bör kunna användas vid kommunikation av sekretes- skyddade uppgifter. E-post med krypterings- och signeringsrutiner är komplicerad för användarna och kan leda till kostnader i bl.a. tid, särskilt för andra användare än . Risken för att någon obehörigen tar del av information på vägen är liten, eftersom kommunikationen sker sporadiskt. Detta gäller även vid mottagningen av meddelandet. Företa- garen har själv angett den e-postadress som han önskar få meddelandena sända till. Det får därför antas att endast behöriga personer vid företaget har tillgång till e-postkontot. De uppgifter som i detta sammanhang om- fattas av absolut sekretess enligt 27 kap. 1 och 6 §§ i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), t.ex. att en ansökan om återbetalning inkom- mit till , är inte känsliga personuppgifter i PuL:s och data- skyddsdirektivets mening. De sekretesskyddade uppgifterna rör inte en- skildas personliga förhållanden, utan information om enskilda i deras näringsverksamhet. Datainspektionen anför att personuppgifter och uppgifter för vilka det råder sekretess inte bör skickas med oskyddad e-post. Inspektionen har förklarat att den är medveten om att e-legitimation inte är ett användbart alternativ vid återbetalning till utländska företag, men att däremot kryp- tering kan användas för att öka säkerheten. Datainspektionen har dock inte bemött bedömning att kryptering är mycket kompli- cerat att använda vid verksextern kommunikation, vilket är skälet till att verket utvecklar Min Sida för kommunikation med svenska företagare. Den aktuella frågan har vidare diskuterats inom EU. Kommissionen har, vid den så kallade 86:e möte , efter ett konstaterade att direktiv /9/EG är gällande rätt, gett uttryck för åsikten att e-post utan säkerhetsåtgärder kan använ- das för den elektroniska kommunikationen. Kommissionens preliminära bedömning är att någon konflikt med dataskyddsdirektivet inte uppkom- mer. Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt . Oavsett vilken uppfattning man har när det gäller möjligheter att använda krypteringsåtgärder vid den elektroniska kommunikation som direktivet föreskriver kan det konstateras att det en- dast kommer att finnas vanlig e-post att tillgå. Mot bakgrund av de skäl som anförs i promemorian och med hänsyn till att även kommissionen vid en preliminär bedömning har ansett dels att sådan e-post bör kunna användas vid den i direktivet föreskrivna kommunikationen, dels att detta är förenligt med dataskyddsdirektivet, gör regeringen bedömningen att det är förenligt med 31 § PuL att fullgöra den föreskrivna kommunikatio- nen med e-post utan särskilda säkerhetsåtgärder. Avdrags- eller återbetalningsrätt för utländska före- tagare i vissa fall? Regeringens bedömning: Enligt mervärdesskattelagens (1994:200, ML) systematik föreligger rätt till avdrag endast om ett förvärv kan hänföras till en verksamhet som medför skattskyldighet enligt lagen. För vissa icke skattskyldiga föreligger i stället en rätt till återbetalning enligt 10 kap. Denna systematik bör följas även i de fall då en utländsk företagare i egenskap av köpare är skattskyldig för omsätt- ningen av en vara eller en tjänst. Artikel 171 a i mervärdesskatte- direktivet bör således inte genomföras i svensk rätt. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens bedömning: Genom artikel 2.5 i direktiv /8/EG införs en ny artikel 171 a i mervärdesskattedirektivet. Den sistnämnda artikeln ger en medlemsstat möjlighet att i stället för att återbetala mervärdesskatt till en utländsk företagare enligt direktiv /9/EG och det trettonde direktivet, medge denne avdrag för skatten enligt artikel 168 i mervärdesskattedirektivet. Artikel 171 a gäller enbart återbetalning av ingående skatt i de fall den utländske företagaren som köpare är betalningsskyldig (skattskyldig) för mervärdesskatten (omsätt- ningen) enligt artiklarna 194197 eller 199 i sistnämnda direktiv. Enligt 1 kap. 2 § första stycket 4 b ML blir ett utländskt byggföretag som köper en byggtjänst, som utförs på en fastighet i Sve- rige, skattskyldigt för mervärdesskatten som ska redovisas på omsättnin- gen av byggtjänsten. Byggföretaget ska registreras till mervärdesskatt en- ligt 3 kap. 1 § första stycket 2 SBL och ska redovisa mervärdesskatten i sin skattedeklaration. Om förvärvet är hänförligt till en verksamhet som medför skattskyldighet enligt mervärdesskattelagen har byggföretaget avdragsrätt för motsvarande belopp som ingående skatt. I annat fall kan det i stället föreligga en rätt till återbetalning enligt 10 kap. samma lag. Några skäl att frångå systematiken i mervärdesskattelagen avseende rätten till avdrag respektive återbetalning i de fall då en utländsk företa- gare som köpare är skattskyldig för mervärdesskatt finns inte . Artikel 171 a i mervärdesskattedirektivet bör således inte genomföras i svensk rätt. 8.4Förhållandet mellan artiklarna 192 a samt 170 och 171 i mervärdesskattedirektivet Regeringens bedömning: En näringsidkare som likställs med en utländsk företagare enligt artikel 192 a i mervärdesskattedirektivet har inte rätt till återbetalning av ingående skatt enligt artiklarna 170 och 171 i samma direktiv. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens bedömning: En särskild fråga uppkommer Prop. 2009/10:15 genom de nya regler om betalningsskyldighet som införs genom artikel 2.6 i direktiv /8/EG. Därigenom införs artikel 192 a i mervärdes- skattedirektivets avdelning XI kapitel 1 avsnitt 1. Enligt sin lydelse avser den senare artikeln detta avsnitt, vilket innebär att den gäller tillämp- ningen av artiklarna 193199 i mervärdesskattedirektivet. Artikel 192 a innebär i korthet att mervärdesskatten ska betalas av köparen även om säljaren har ett fast etableringsställe i medlemsstaten där skatten ska be- talas, under förutsättning att omsättningen sker utan medverkan av etab- leringsstället. Detta resultat uppnås genom att säljaren, enligt artikeln, i ett sådant fall ska anses vara en beskattningsbar person som inte är etab- lerad i medlemsstaten där omsättningen sker. Likheten i formuleringssätt i detta avseende i artikel 192 a samt i artiklarna 170 och 171 i mervär- desskattedirektivet reser frågan om säljaren omfattas av direktivs regler för återbetalning av ingående skatt till utländska företagare. Den om- ständigheten att även artiklarna 170 och 171 refererar till artiklarna 194 197 och 199 i samma direktiv leder till samma fråga. Att en sådan säljare inte kan anses omfattas av återbetalningsförfaran- det framgår av olika skäl. Systematiskt sett avser artikel 192 a som redan framgått endast det direktivets avdelning XI kapitel 1 avsnitt 1, dvs. betalningsskyldigheten för mervärdesskatt. Reglerna för återbetalning till utländska företagare återfinns i en annan av direktivets avdelningar som gäller avdragsrätten för sådan skatt (artiklarna 170 och 171 i avdelning X kapitel 1).