prop · GX031 · 2009-09-21 00:00:00 — Om arbetskraftsdel- tagandet och sysselsättningsgraden skulle vara en procentenhet lägre kommer hållbarheten i stället att försämras med jämfört med basscenariot (lägre arbetskraftsdelta- gande). Detta understryker vikten av att arbets- lösheten till följd av krisen inte biter sig fast på en hög nivå och att arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningen hålls uppe. erfarenheter av aktiv finanspolitik i en lågkonjunktur understryker att det finns en risk att åtgärder som endast är tänkta att påverka 121 Arbetslösheten och arbetskraftsdeltagandet avser ILO-definition. de offentliga finanserna tillfälligt i slutändan ändå blir permanenta. I ett alternativscenario (ofinansierad transferering) har det antagits att en ofinansierad reform genomförs som permanent ökar transfereringarna till hushållen med mot- svarande en procent av BNP. Detta försämrar hållbarheten enligt S2-indikatorn med jämfört med basscenariot.122 I detta avsnitt diskuteras ett antal potentiella vä- gar för att mildra eventuella hållbarhetsproblem. Först diskuteras i vilken utsträckning ökad eko- nomisk tillväxt kan vara en lösning. Sedan be- skrivs hur olika förbättringar på arbetsmarkna- den kan stärka hållbarheten. Avslutningsvis dis- kuteras om en förbättrad hälsa hos befolkningen kan minska trycket på de offentliga finanserna. Högre ekonomisk tillväxt nämns som en poten- tiell lösning på eventuella hållbarhetsproblem. Ekonomisk tillväxt som uppkommer till följd av ökad produktivitet i näringslivet kommer i regel inte att förbättra hållbarheten. Högre pro- duktivitet innebär att inkomsterna i samhället ökar och därmed även skatteinkomsterna. Men även de offentliga utgifterna ökar. Detta är en följd av att löneutvecklingen i den offentliga sektorn i allmänhet följer utvecklingen på den privata arbetsmarknaden och att även trans- fereringarna i stor utsträckning följer löne- utvecklingen. Därför bidrar produktivitets- tillväxten generellt inte till att förbättra håll- barheten. Det offentliga välfärdsåtagandet inne- bär således att ökat välstånd, som följer av produktivitetsförbättringar i näringslivet, för- delas på såväl förvärvsarbetande som icke- förvärvsarbetande. Om tillväxten i stället uppkommer till följd av att befolkningen arbetar mer kommer dock håll- barheten att förbättras. Anledningen är att in- komsterna och därmed skattebasen ökar. 122 Eftersom transfereringarna beskattas blir effekten på S2 . rellt minskar också transfereringarna. Sam- mantaget förbättras de offentliga finanserna. 10.4.2 Förbättringar på arbetsmarknaden Det är centralt för finanspolitikens långsiktiga hållbarhet att antalet arbetade timmar ökar. Re- geringens strategi för att höja sysselsättningen och antalet arbetade timmar diskuteras närmare i avsnitt 5 i denna proposition. Nedan illustreras tre aspekter som är av stor vikt för finanspoliti- kens långsiktiga hållbarhet. väntas den återstående medellivs- längden öka med för män och för kvinnor.123 En stigande medellivs- längd och förbättrad hälsa bland de äldre möjlig- gör för människor att arbeta längre upp i åld- rarna. Utträdesåldern från arbetsmarknaden kan därför förväntas öka. Till detta bidrar att pensionssystemet ger ekonomiska drivkrafter att senarelägga pensioneringen.124 Detta är dels en följd av att pensionen automatiskt blir högre ju senare den tas ut, dels en följd av att fler år i arbete ger en större pensionsrätt. Det finns således starka skäl att tro att både utträdesåldern och pensionsåldern blir högre och att antalet år i arbete kommer att öka vilket ger ett högre antal arbetade timmar.125 En högre utträdesålder med- för även besparingar i olika sociala ersättnings- system. I alternativscenariot högre utträdesålder antas att utträdesåldern successivt ökar med . Detta motsvarar drygt hälften av ökningen i medellivslängden. Därmed ökar den effektiva äldrekvoten inte lika kraftigt och ligger 123 Enligt SCB:s befolkningsprognos är den återstående medellivslängden för män och för kvinnor 2009. 124Enligt kan utträdesåldern beräknas öka med för män och för kvinnor när alla generationer omfattas av det nya pensionssystemet (, Svensk finanspolitik, 2009). 125Utträdesålder och pensionsålder är två olika begrepp. Utträdesåldern är den ålder då individen lämnar arbetskraften. Pensionsåldern är den ålder från vilken individen tar ut sin allmänna pension. Utträdesåldern sammanfaller med pensionsåldern för många individer. på 2090, jämfört i basscenariot. Detta medför att hållbarheten en- ligt S2-indikatorn förbättras med ca 1,0 procent- enheter jämfört med basscenariot. Det finansiella sparandet blir starkare och ligger 2090 på av BNP (se diagram 10.10). Inträdesåldern på arbetsmarknaden blir allt högre.126 Detta beror till stor del på att fler personer utbildar sig längre, men även att övergången från avslutad utbildning till arbete tar . Tiden utanför arbetsmarknaden belastar de offentliga finanserna genom högre transfereringar och utgifter för utbildning, men även lägre skatteintäkter. Mot detta ska ställas att personer med högre utbildning har högre produktivitet och anställbarhet vilket ger högre skatteintäkter och lägre kostnader för de offentliga trygghetssystemen . En lägre inträdesålder kan uppnås genom att genomströmningen i utbildningen blir snabbare och att tiden mellan avslutad utbildning och ar- bete blir kortare. I scenariot lägre inträdesålder sänks inträdesål- dern genom att arbetskraftsdeltagandet och sys- selsättningsandelen i åldersgruppen antas vara högre. antas sysselsätt- ningsandelen i gruppen gradvis öka så att den genomsnittliga inträdesåldern127 minskar med , från till . Detta innebär att hållbarheten enligt S2-indikatorn förbättras med jämfört med basscenariot. 126Enligt en rapport från IFAU hade av de personer som föddes haft ett första riktigt jobb (med ett riktigt jobb avses i rapporten att årsarbetsinkomsten är minst hälften av årsinkomsten för en typisk 45-åring). För dem som föddes var denna siffra . (, , och , Ungdomars och invandrades inträde på arbetsmarknaden 19852003, IFAU Rapport 2007:18). 127Inträdesåldern beräknas som den åldern då en 31-åring (som redan deltar i arbetskraften) i genomsnitt skulle haft sitt första inträde på arbetsmarknaden, om det givne årets förvärvsmönster i olika åldrar varit . Med inträde på arbetsmarknaden avses här deltagande i arbetskraften enligt SCB:s arbetskraftsundersökningar. Personer som är födda utomlands har som grupp en lägre sysselsättningsgrad och en högre ar- betslöshet än svenskfödda. Bland de utrikes födda var sysselsättningsgraden 2008, medan arbetslösheten uppgick till . Motsvarande siffror för svensk- födda var respektive . En ökad integration skulle kunna leda till en högre sysselsättning och lägre arbetslöshet i denna grupp. Därmed skulle de offentliga in- komsterna stiga och vissa offentliga utgifter minska. I scenariot bättre integration av utrikes födda på arbetsmarknaden antas att arbetskraftsdelta- gandet och sysselsättningsgraden bland utrikes födda närmar sig nivåerna för svensk- födda. Skillnaderna antas minska med drygt 1/3. På lång sikt medför detta att sysselsättningen är högre än i basscenariot och att det genomsnittliga antalet arbetade timmar i befolk- ningen är högre. Effekten är att håll- barheten mätt med S2-indikatorn förbättras med jämfört med basscenariot. 10.4.3 Mindre behov av vård och omsorg I basscenariot antas att nyttjandet av offentliga tjänster är oförändrat över tiden. Nyttjandet av sjukvård hålls därmed inom grupper definierade på ålder och kön. En vanlig invänd- ning mot att en åldrande befolkning medför ökade utgifter för vård och omsorg, är att de äldre blir friskare och att kostnaderna för vård snarare ökar mot slutet av livet än med ökande ålder. En rent demografisk framskrivning kan enligt detta synsätt överdriva kostnadstrycket. I scenariot förbättrad hälsa förskjuts de ålders- specifika kostnaderna för vård och omsorg uppåt i åldrarna i takt med att medellivslängden ökar. Den återstående medellivslängden för män vän- tas exempelvis öka med . Det antas därmed att vård- och omsorgsbehovet för en 80-årig man 2090 är detsamma som för en 75- årig man 2009. Detta förbättrar hållbarheten en- ligt S2-indikatorn av BNP jämfört med basscenariot. Det bör noteras att det inte är självklart att vårdbehovet vid olika åldrar minskar när medel- livslängden ökar. Medicinska landvinningar med- för att fler kan uppnå hög ålder trots dålig hälsa, vilket skulle kunna leda till att det genomsnitt- liga vårdbehovet vid olika åldrar ökar.128 Lågkonjunkturen bedöms inte utgöra någon större risk för hållbarheten. En fördjupad kris skulle dock kunna leda till struk- turella försämringar av arbetsmarknaden (t.ex. en varaktigt lägre sysselsättning och högre ar- 10.5Sammanfattande bedömning betslöshet), vilket i så fall skulle försvaga håll- Sammantaget förefaller finanspolitikens långsik- tiga hållbarhet vara relativt god. Den slutsatsen stöds också av bedömningar som gjorts av flera internationella organisationer. Enligt beräkning- arna i basscenariot behövs en permanent bud- getförstärkning på av BNP för att finanspolitiken ska vara långsiktigt hållbar i strikt mening. Det är således viktigt att underskotten är tillfälliga och att det förs en stram finanspolitik när konjunkturen vänder upp. Underskridandet av överskottsmålet 20092012, som motiveras av den djupa lågkonjunkturen, bör vara temporärt. Finanspolitikens framtida utmaningar är dock potentiellt större än så. Med stor sannolikhet kommer efterfrågan på välfärdstjänster att öka mer än vad som kan motiveras av enbart demo- grafiska faktorer. Troligtvis kommer många per- soner även att vilja arbeta mindre . En politik som inriktas på att öka arbetsutbudet och sysselsättningen (se diskussionen i avsnitt 5) kan mot denna bakgrund bidra till att väsentligt för- bättra hållbarheten i de offentliga finanserna. Ett ökat arbetsutbud leder till ett mycket bättre ut- gångsläge för finanspolitiken, men risker kvar- står som kan äventyra den finanspolitiska håll- barheten. Det är viktigt att fortsätta analysera dessa risker och diskutera dem. erfarenheter av aktiv finans- politik i en lågkonjunktur understryker dess- utom att det finns en risk att åtgärder som är tänkta att påverka de offentliga finanserna endast tillfälligt i slutändan ändå får permanenta effek- ter på skatter och utgifter. Då detta får förhål- landevis stora negativa konsekvenser för hållbar- heten gäller det att undvika att så sker. 128 Se exempelvis Klevmarken och red., Simulating an Ageing Population A microsimulation approach applied to , Contributions to Economic Analysis 285, , 2008. Lån, garantier och bemyndiganden 11 Lån, garantier och bemyndiganden Den totala låneramen för investeringar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet föreslås uppgå till 2010, vilket är en ökning med jämfört med . Den totala kreditramen för rörelsekapital föreslås uppgå till och är därmed oförändrad i förhållande till 2009. föreslår regeringen beställnings- bemyndiganden som uppgår till totalt , vilket är en ökning med jämfört med förslaget i budgetpropositionen . I detta avsnitt redovisas lån, garantier och be- myndiganden. Avsnittet inleds med att reger- ingen lämnar förslag om en total låneram och räntekontokredit för statens egen verk- samhet samt om en låneram och räntekontokre- dit för sjunde AP-fondens verksamhet. Därefter redovisas övrig utlåning från , statliga garantier och beställningsbemyndigan- den. Avslutningsvis lämnar regeringen förslag om bemyndigande om överskridande av ram- anslag. 11.1Finansiering av anläggningstillgångar och rörelsekapital Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten fast- ställer en total låneram i Riks- gäldskontoret för investeringar i anläggningstill- gångar som används i statens verksamhet (20 §). Vidare fastställer en total kreditram i för att täcka behovet av rörelsekapital i statens verksamhet (21 §). Regeringens förslag: Regeringen får besluta om lån i för invester- ingar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet intill ett belopp av 32 . I tabell 11.1 redovisas för varje utgiftsområde be- räknade sammanlagda låneramar för invester- ingar i anläggningstillgångar i statens verksamhet . Den totala låneramen avser summan av lån för detta ändamål som regeringen via myn- digheterna (exklusive Sjunde AP-fonden) högst får ha i . Beloppen för respektive utgiftsområde är pre- liminära eftersom regeringen normalt fattar be- slut om respektive myndighets låneram i sam- band med regleringsbreven. Summan per ut- giftsområde innefattar också tidigare tagna lån. Regeringen beräknar att det behövs en total låneram på , varav ca initialt inte kommer att fördelas till myndigheterna. Jämfört med den låneram som be- slutat innebär förslaget till låneram en ökning med eller . Den genomsnittliga ökningstakten för låneramen har uppgått till . Myndigheternas totala skuld avseende inves- teringar i anläggningstillgångar uppgick till , vil- ket är ca mer än . 30/6 2009 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, trossam- Allmän miljö- och natur- Areella näringar, lands- Anm.: Låneramen för Sjunde AP-fonden behandlas separat (avsnitt 11.1.3) och ingår därför inte i tabellen. 1Låneramarna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i statsbudgeten 2Exklusive och ombudsmän. Källa: och egna beräkningar. Diagram 11.1 Myndigheternas investeringslån dec 00 jun 01 dec 01 jun 02 dec 02 jun 03 dec 03 jun 04 dec 04 Källa: och egna beräkningar. Diagram 11.1 visar utvecklingen av lånevolymen . Tabell 11.2 Investeringslån och låneramar 20022009 Lån 30/6 2 2 5 00 2 3 5 00 1 6 4 94 2 5 0 00 1 8 5 94 1 9 7 52 2 0 3 84 2 2 1 55 2 3 5 59 Källa: och egna beräkningar. Som framgår av tabell 11.2 har lånevolymen ökat med , medan ut- nyttjandegraden ökat till . Det bör också observeras att upplå- ningen i regel ökar , varför utnyttjandegraden som redovisas ovan i regel är lägre än utnyttjandegraden vid utgången av respektive år. Regeringen arbetar för att nytt- jandegraden ska öka i förhållande till begärd lå- neram, i enlighet med vad som anges i finansut- skottets ställningstagande i bet. 2008/09:FiU1. Regeringens förslag: Regeringen får be- sluta om krediter för myndigheternas ränte- konton i intill ett belopp av 19 . Myndigheterna placerar överskottslikviditet och finansierar sitt behov av rörelsekapital i Riks- gäldskontoret. Respektive myndighet har för dessa ändamål ett räntekonto med kredit. Stor- leken på räntekontokrediten varierar, men ligger normalt i intervallet av summan av respektive myndighets anslag, bidrag och av- giftsinkomster. Beräknade kreditramar redovisas per utgiftsområde i tabell 11.3 tillsam- mans med totalt saldo och bruttoskuld på ränte- kontona per . Vid beräkningen av bruttoskulden ingår endast de myndigheter som hade ett negativt saldo på räntekontot och som därmed utnyttjat sin kredit. Regeringen föreslår att summan av kredit- ramarna för myndigheternas räntekonton (exklusive Sjunde AP-fonden) får uppgå till högst , varav initialt inte kommer att fördelas till myndigheterna. Den föreslagna totala ramen är oförändrad jämfört med den ram som beslutat om . Av första kolumnen i tabell 11.3 framgår att flera myndigheter under respektive utgiftsom- råde hade betydande inlå- ning på sina räntekonton. En anledning till att inlåningen är större än utlåningen är det anslags- sparande som myndigheterna har byggt upp. Det kan också bero på att det för den avgiftsfinansie- rade verksamheten uppstår en likviditet som pla- ceras på räntekontot. Ett exempel på att det är vanligt att myndigheterna har större inlåning än utlåning är att endast 23 av de 221 myndigheter som har räntekonton med kredit i Riksgälds- kontoret utnyttjade sin kredit per . Dock utnyttjade drygt 60 myndigheter sin kredit och då särskilt strax före utbetalningarna till räntekontot. Merparten av myndigheterna har dock stadig- varande överskottslikviditet på sina räntekonton. 30/6 2009 Skatt, tull och exekution Hälsovård, sjukvård och Kultur, medier, tros- Allmän miljö- och na- Areella näringar, lands- Anm.: Räntekontokrediten för Sjunde AP-fonden behandlas separat (avsnitt 11.1.3) och ingår därför inte i tabellen. 1Räntekontokrediterna har fördelats till de utgiftsområden som de tillhör i stats- budgeten . 2Ett negativt belopp för saldo innebär en behållning i Riks- gäldskontoret. 3Exklusive och ombudsmän. Källa: och egna beräkningar. Regeringens förslag: För Sjunde AP-fondens verksamhet får regeringen dels besluta om lån i för investeringar i anläggningstillgångar som används i verksam- heten till ett belopp av , dels besluta om kredit på räntekonto i Riksgälds- kontoret till ett belopp av . Sjunde AP-fonden har bildats för att förvalta premiepensionsmedel inom det reformerade ålderspensionssystemet. En del av pensions- avgiften ger rätt till premiepension och förvaltas i värdepappersfonder efter individuella val. För de personer som avstår från att välja någon annan fond ska medlen placeras i Premiespar- fonden som förvaltas av Sjunde AP-fonden. Därutöver förvaltar Sjunde AP-fonden Premie- valsfonden som kan väljas fritt på samma sätt som andra fonder inom premiepensions- systemet. Sjunde AP-fonden har inga uppgifter utöver förvaltningen av dessa fonder. Kostnaderna för Sjunde AP-fondens verksam- het ska täckas med förvaltningsavgifter som tas ur fonderna. Detta gäller även kostnaderna för att bygga upp verksamheten från grunden. I syfte att åstadkomma neutralitet mellan genera- tioner, sprids kostnaderna under uppbyggnads- skedet över . För detta ändamål disponerar Sjunde AP-fonden krediter i Riks- gäldskontoret. disponerar Sjunde AP- fonden dels en låneram på högst för finansiering av investeringar i anlägg- ningstillgångar som används i verksamheten, dels ett räntekonto med kredit på högst . Regeringen har i Hösttilläggsbudget (prop. 2009/10:2) föreslagit att ränte- kontokrediten höjs till . Förvaltningsavgiften uppgår till av förvaltat kapital. Med den utgångspunkten har Sjunde AP-fondens avgiftsintäkter beräknats till . har verksamhetens kostnader uppskattats till , varav räntekostnader utgör . Det balanserade underskottet, som uppgick till vid utgången av 2008 och , väntas därmed öka till . resultatet 2009 förklaras av att Sjunde AP-fond- ens fondkapital, och därmed intäkter, minskade kraftigt till följd av börsnedgången . Sjunde AP-fondens behov av krediter är lägre än det balanserade underskottet, främst därför att kostnaderna för externa förvaltare betalas kvar- talsvis i efterskott. Prognosen är mer osäker än till följd av flera faktorer, främst effekten av de planerade förändringarna i Premiepensions- systemet. Prognosen är i detta avseende känslig för förändrade val i premiepensionssystemet, vilka slår igenom på Sjunde AP-fondens förval- tade kapital. Denna osäkerhet behöver ses i kombination med osäkerheten kring utveck- lingen på de finansiella marknaderna. Den tidi- gare omläggningen av avtal med externa kapital- förvaltare innebär också en osäkerhet kring kost- naderna. I de nya avtalen ingår resultatberoende avgifter som utbetalas om berörda förvaltare överträffar vissa angiva mål. Den högre avgiften belastar fondförvaltaren Sjunde AP-fonden, medan den motsvarande högre avkastningen till- faller fonderna och därmed fondspararna. Ur ett helhetsperspektiv gynnar de resultatberoende avgifterna fondandelsägarna och det tillförsäkras att de högre avgifterna endast utbetalas under förutsättning att en tillräckligt god avkastning uppnås. Mot bakgrund av dels osäkerheten kring effekterna av ett förändrat uppdrag för Sjunde AP-fonden, dels osäkerheten kring den framtida marknadsutvecklingen, bedömer regeringen att det finns behov av en högre säkerhets- marginal för att tillgodose ett eventuellt likvidi- tetsbehov om fondkapitalet kraftigt minskar. Regeringen föreslår därför att be- myndigar regeringen att besluta om en kredit i omfattande högst 185 miljo- ner kronor. Sjunde AP-fondens förvaltade fond- kapital minskade med knappt 26 mil- jarder kronor till , vilket motsvarar den nivå som uppnåddes . Räntekontokrediten uppgick 2006 till . Regeringen avser dock att bevilja Sjunde AP-fonden en ram för kredit på räntekonto om , dvs. samma nivå som regeringen föreslagit hösttilläggsbudget. Den högre ramen utgör en möjlighet för regeringen att med mycket kort varsel fatta beslut om att utöka krediten om för- utsättningarna skulle ändras, t.ex. genom nya börsfall. En tillfällig höjning av fondavgiften be- döms inte vara fullt förenlig med ambitionen att behandla olika generationer lika och är dessutom svår att genomföra praktiskt mot bakgrund av nuvarande rabatt- system, då endast en marginell andel av en eventuell höjning av förvaltningsavgiften skulle tillfalla Sjunde AP-fonden. Premiepensions- myndigheten kräver rabatt på fondavgifterna för att myndigheten svarar för viss administration gentemot premiepensionsspararna. Rabatten, som tillfaller andelsägarna, baseras på hur stort fondkapital har placerat i en fond. En oförändrad ram på avseende lån för finansiering av anläggnings- tillgångar bedöms vara tillräcklig. Beräkningar utifrån en rad antaganden, inne- fattande bl.a. in- och utflöden i Premiespar- fonden och Premievalsfonden, förväntad avkast- ning och kostnadsutveckling, visar att Sjunde AP-fonden kommer att redovisa successivt förbättrade årsresultat. Med de förutsättningar som gällde vid utgången av 2008 beräknades det balanserade underskottet och kreditbehovet bli allt lägre för att slutligen elimineras . Detta förutsätter bl.a. att den pågående över- synen av premiepensionssystemet inte leder till påtagligt minskade intäkter eller höjda kostnader för Sjunde AP-fonden. Av 23 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten följer att för en viss myndighet eller för viss anskaffning kan besluta att finansiering ska ske på annat sätt än genom ovan beskrivna låne- och kreditramar. Totalt uppgick denna utlåning i Riksgälds- kontoret till . Centrala kredit för studie- och hemutrustningslån är störst och uppgick till . I tabell 11.4 presenteras en översikt av övriga kreditramar i . Utöver den utlåning som framgår av tabellen hade även lånat ut till för att tillgodose behovet av en valutareserv. Förslagen till beslut om nya eller ändrade ra- mar för övrig utlåning från återfinns inom respektive utgiftsområde. Tabell 11.4 Övriga kreditramar 2010 30/6 20091 Anm.: har även möjlighet att låna utanför . 1Visar nettot av skulden för de myndigheter som har flera kreditramar. 2Lånet tecknas i euro, i tabellen redovisas beloppet omräknat till svenska kronor med växelkurs per 30/6 2009. 3Kreditramen för Svensk-Danska broförbindelsen anges exklusive mervärdesskatt medan skulden anges inklusive mervärdesskatt (prop. 1996/97:161, bet. 1997/98:TU6, rskr. 1997/98:32). Källa: och egna beräkningar. Statens garantiåtaganden omfattar insättnings- garantin och investerarskyddet, garantier till banker, kreditgarantier, garantier om tillförsel av kapital samt pensionsgarantier. En samlad och utförlig redovisning av den statliga garantiverk- samheten ges i årsredovisningen för staten 2008 (skr. 2008/09:101). I tabell 11.5 redovisas omfattningen av de statliga garantiåtagandena per och en sammanställning över garantiramar 2010. Förslagen till beslut om garantiramar återfinns inom respektive utgiftsområde. Tabell 11.5 Garantiramar och utfärdade garantier 30/6 2009 Garantier till banker m.fl. för skuldförbindelser Kreditgaranti till AB för upplåning Kreditgarantier till företag i fordonsklustret för lån i Europeiska investeringsbanken för omställning till grön teknologi m.m. Kreditgarantier till Konsortiets upplåning Nordiska investeringsbanken, garantier för projektinvesteringslån Nordiska investeringsbanken, garantier för miljöinvesteringslån Sidas biståndsgarantier och garantier för lån inom ramen för IV Bis och Kreditgarantier för ny- och ombyggnad av bostäder, avlösen av kommunala borgensåtaganden samt för lån som kooperativa hyresrättsföreningar tar upp vid