prop · GX037 · 2009-09-16 00:00:00 — Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att arbetslöshetskassorna i större utsträckning konkurrerar och att regeringen därför bör se över på vilket sätt det kan garanteras att en kassaföreståndare som är kassaföreståndare i mer än en arbetslöshetskassa inte otillbörligt gynnar en kassa på bekostnad av en annan. Regeringen konstaterar att lagen om arbetslöshetskassor redan innehåller vissa begränsningar och handlingsregler i detta avseende. I 30 § återfinns en bestämmelse om jäv. Vidare finns i 31 § ett förbud för en styrelse eller andra ställföreträdare för en arbetslöshetskassa att företa rättshandlingar eller vidta andra åtgärder som kan bereda en otillbörlig fördel åt medlem eller någon annan, om rättshandlingen eller åtgärden är till nackdel för arbetslöshets- kassan eller någon av dess medlemmar. Denna reglering motsvarar i huvudsak den som rör verkställande direktör eller ställföreträdare i lagen om ekonomiska föreningar. Det saknas enligt regeringens mening skäl att överväga annan eller strängare reglering för arbetslöshetskassorna. Nuvarande bestämmelser bör, i kombination med annan befintlig reglering, vara tillräcklig. Exempelvis bör nämnas att en kassa- föreståndare i egenskap av anställd är bunden av allmänna regler om lojalitetsplikt samt att även vissa straff- och skadeståndsrättsliga bestämmelser kan vara tillämpliga i fråga om vissa otillbörliga handlingar. Regeringen vill framhålla att den föreslagna ändringen inne- bär en möjlighet för arbetslöshetskassorna att genom en gemensam organisationslösning effektivisera sin verksamhet i de fall det anses lämpligt. Därutöver kan tilläggas att det är arbetslöshetskassans styrelse som utser kassaföreståndare. Det ankommer på den enskilda arbetslös- hetskassan att inom ramen för gällande bestämmelser ordna sin verk- samhet på lämpligt sätt och att, om och i den utsträckning det blir aktuellt, genom avtal närmare reglera förhållandena. Mot den ovan angivna bakgrunden anser regeringen att det saknas skäl att nu överväga någon särskild reglering i aktuellt avseende. menar att det finns risk för att förslaget kan leda till ökad arbetsbelastning för kassaföreståndaren. Regeringen vill framhålla att arbetsrättsliga bestämmelser, t.ex. när det gäller arbetstid, torde utgöra ett tillräckligt skydd för den enskilde kassa- föreståndaren. Det kan återigen framhållas att det är en fråga för varje enskild arbetslöshetskassa att avgöra när en organisationslösning med gemensam kassaföreståndare är lämplig. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen menar att den föreslagna Prop. 2009/10:7 ändringen bäddar för sekretessproblem. Regeringen vill påpeka att det inte är en unik situation att en person är ansvarig för eller arbetar inom två eller fler myndigheter eller motsvarande t.ex. själv- ständiga verksamhetsgrenar inom en myndighet mellan vilka sekretess gäller. Arbetslöshetskassorna är enskilda rättssubjekt åt vilka förvalt- ningsuppgift överlämnats enligt 11 kap. 6 § regeringsformen. Även om arbetslöshetskassorna inte är och inte heller jämställs med myndigheter har t.ex. regler om sekretess gjorts tillämpliga för dessa. Uppgifter om enskildas personliga förhållanden är sekretessbelagda hos arbetslöshets- kassan i den utsträckning som framgår av 28 kap. 13 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Av 8 kap. 1 § samma lag framgår att sekretess och tystnadsplikt gäller mellan myndigheter. Detta gäller även de enskilda organ som likt arbetslöshetskassorna nämns i offentlighets- och sekretesslagens bilaga. Regeringen vill understryka att detta innebär att sekretess gäller även mellan arbetslöshetskassorna och att det faktum att två eller flera arbetslöshetskassor skulle dela kassaföreståndare inte ändrar detta förhållande. Därutöver måste anmärkas att sådan sekretess- problematik som avses sällan kommer att aktualiseras eftersom det i praktiken knappast kommer att vara aktuellt med någon mer omfattande blandning av ärenden. Vidare måste beaktas att anställningen som kassa- föreståndare i sig ställer höga krav på kompetens och ansvarstagande. I den mån den föreslagna ändringen skulle innebära ett utökat ansvar i sekretesshänseende måste en kassaföreståndare anses vara väl lämpad att handha denna uppgift. Sammanfattningsvis anser regeringen att den enskildes integritet är väl värnad dels genom offentlighets- och sekretesslagens bestämmelser i kombination med den befintliga straff- och skadeståndsrättsliga regleringen, dels genom vad som anförts om den praktiska hanteringen. Regeringen delar således inte Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens farhågor i fråga om sekretess. Sammanfattningsvis saknas enligt regeringens mening skäl att i lag begränsa arbetslöshetskassornas möjlighet att för en eller flera arbetslös- hetskassor ha en gemensam kassaföreståndare och därigenom skapa en effektiv organisationslösning. Huruvida en kassaföreståndare bör vara kassaföreståndare i en eller flera arbetslöshetskassor bör vara upp till varje enskild arbetslöshetskassa att avgöra. Begränsningen bör därför avskaffas. 5.2Beslut om uteslutning och frånkännande Regeringens förslag: En arbetslöshetskassas styrelse får uppdra åt kassaföreståndaren att fatta beslut i ärenden om uteslutning av en medlem och om frånkännande av rätt till arbetslöshetsersättning. Ansvaret för att fatta beslut i ärenden om omprövning av sådana beslut kvarstår dock hos styrelsen. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Statskontoret, , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, Företagarna, männens och i är positiva till eller tillstyrker förslaget. Kammarrätten i , Läns- rätten i , , , vid , och Akademikers har inga invändningar mot förslaget. , Arbetslöshetskassornas och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa är positiva till förslaget med tilläggen att de anser att förslaget även borde innefatta en vidare möjlig- het för styrelsen att delegera beslutsfattandet. Arbetslöshetskassornas och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser dess- utom att även beslut om att medge en medlem fortsatt medlemskap enligt 47 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor borde omfattas av förslaget. Övriga remissinstanser har inga synpunkter eller har avstått från att yttra sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: En arbetslöshetskassans styrelse ska, om inte särskilda skäl talar emot det, utesluta en medlem som inte upp- fyller och inte heller har uppfyllt bestämmelsen i arbetslöshetskassans stadgar om arbete inom arbetslös- hetskassans verksamhetsområde, eller som medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något för- hållande av betydelse för hans eller hennes rätt till medlemskap eller ersättning, 37 § första stycket i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Av andra stycket, samma paragraf, framgår att om det finns särskilda skäl ska styrelsen, i stället för att utesluta medlemmen, frånkänna honom eller henne rätten till ersättning enligt bestämmelserna om detta i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. Nuvarande reglering får olika konsekvenser för olika arbetslöshets- kassor beroende dels på hur den enskilda arbetslöshetskassan har organiserat sitt styrelsearbete, dels på antalet ärenden om uteslutning av en medlem och frånkännande av rätt till ersättning som arbetslöshets- kassan har att hantera. Arbetslöshetskassor med litet medlemsantal och styrelser som inte sammanträder ofta kan behöva särskilt sammankalla styrelsen för prövning av ett enskilt sådant ärende. Arbetslöshetskassor med stort medlemsantal får, å andra sidan, i viss utsträckning ägna tid åt ärenden av ifrågavarande slag, vilket kan leda till att andra viktiga styrelsefrågor riskerar att komma på undantag. Regeringen anser att beslut om uteslutning av en medlem eller om frånkännande av rätt till arbetslöshetsersättning kräver en hög ansvars- och beslutsnivå. är det viktigt att den operativa verksamheten i en arbetslöshetskassa sköts effektivt, inte minst av den anledningen att beslut ska kunna fattas och besked lämnas så snabbt som möjligt. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att det införs en möjlighet för en arbetslöshetskassas styrelse att uppdra åt en kassaföreståndare att besluta i ärenden om uteslutning och frånkännande. Förslaget bör, som bl.a. och i framfört, medföra effektivitetsvinster genom att det administrativa arbetet underlättas, vilket bl.a. leder till förkortade handläggningstider. Detta är positivt såväl för arbetslöshetskassan som för den enskilde medlem som berörs av det aktuella beslutet. Såsom Statskontoret anför torde förslaget även leda till att styrelserna får mer utrymme för strate- giska frågor. Förslaget innefattar en begränsning genom att det endast är till kassa- Prop. 2009/10:7 föreståndaren delegation ska kunna ske. styrelsen bör ges möjlighet att även uppdra åt annan än kassaföre- ståndaren att besluta i dessa ärenden. Arbetslöshetskassornas Samorgani- sation anser att en styrelse ska kunna delegera beslutsrätt till ett av styrelsen utsett utskott. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa menar att styrelsen bör kunna uppdra åt kassaföreståndaren eller annan lägre och lämplig befattningshavare att fatta dessa beslut. Regeringen anser att det är angeläget att beslut om uteslutning av en medlem och om från- kännande av rätt till ersättning fattas på hög nivå och att kvaliteten i beslutsfattandet upprätthålls. En kassaföreståndare har tillräckligt hög ansvars- och kompetensnivå för att handha beslut av den dignitet som avses. Avgränsningen till kassaföreståndare är enligt regeringens upp- fattning väl avvägd. När det gäller möjligheten att kunna delegera till ett utskott finns det tillräckliga möjligheter för den enskilda styrelsen att organisera sitt arbete på ett lämpligt och effektivt sätt. Regeringen delar således inte uppfattningen att möjligheten att delegera besluts- fattandet bör utvidgas utöver vad som föreslås i denna proposition. Enligt regeringens uppfattning är det, precis som flera remissinstanser framhållit, angeläget att ansvaret för att fatta beslut i omprövnings- ärenden avseende uteslutning och frånkännande kvarstår hos arbets- löshetskassans styrelse. Förslaget innefattar därför inte någon möjlighet för styrelsen att uppdra åt kassaföreståndaren att fatta beslut i ärenden om omprövning av dessa beslut. Som bl.a. Statskontoret och Lands- organisationen i framfört innebär detta att rättssäkerheten för den enskilde upprätthålls. Både Småföretagarnas Arbetslöshetskassa och Arbetslöshetskassornas anser att beslut om att medge en medlem fortsatt medlemskap enligt 47 § lagen om arbetslöshetskassor bör omfattas av förslaget. Av bestämmelsen framgår att en arbetslöshetskassas styrelse får medge att en medlem får fortsätta att vara medlem, även om medlemmen låtit bli att inom den tid som framgår av 45 § samma lag anmäla ett förhållande som befrielse kan grundas på. Om det finns sär- skilda skäl, får styrelsen även i andra fall besluta att en medlem får fort- sätta att vara medlem även om medlemmen inte inom den tid som fram- går av 45 § betalat medlemsavgiften eller ett särskilt uttaxerat belopp. Regeringen anser att det kan finnas anledning att utreda frågan vidare i ett annat sammanhang. 5.3Tidsgräns för korrigeringar av en arbetslöshetskassas avgifter till staten Regeringens förslag: En finansierings- eller arbetslöshetsavgift får inte ändras från utgången av den kalendermånad som avgiften avser, om anledningen till ändringen är att de uppgifter som legat till grund för beräkningen av avgiften ändrats. Förändringar av uppgifter som legat till grund för beräkningen av en förhöjd finansieringsavgift får inte leda till ändring av avgiften efter 2009. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens för- slag med undantag för att tidsperioden i promemorians förslag är . Remissinstanserna: , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, , och Små- företagarnas Arbetslöshetskassa är positiva till eller tillstyrker förslaget. Kammarrätten i , Länsrätten i , Domstols- verket, , vid , och Akademikers Centralorganisa- tion har inga invändningar mot förslaget. Arbetslöshetskassornas Sam- organisation är i huvudsak positiv till att införa en tidsgräns, men anser att den bör vara och även gälla medlemsavgifter. Stats- kontoret avstyrker förslaget. Övriga remissinstanser har inga synpunkter eller har avstått från att yttra sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: En medlem i en arbetslöshetskassa betalar medlemsavgift . I medlemsavgiften ingår bl.a. avgifter som arbetslöshetskassan betalar till staten för att bidra till finansieringen av statens kostnader för utbetald arbetslöshetsersättning, dvs. finansie- rings- och arbetslöshetsavgifter. För månaderna mellan betalade arbetslöshetskassorna i stället för arbetslöshetsavgift en förhöjd finansieringsavgift till staten. Arbetslöshetskassans avgifter till staten ska betalas för varje kalendermånad senast vid utgången av . För att avgöra storleken på avgiften måste arbetslös- hetskassan ha uppgifter om antalet medlemmar samt om andelen arbets- lösa medlemmar och utbetalda ersättningsbelopp under den månad som avgiften avser. Arbetslöshetskassorna ska lämna uppgifterna till Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen som i sin tur ska lämna uppgift till arbetslöshetskassan om storleken av de avgifter som kassan ska betala vid varje betalningstillfälle. Eftersom ansökan om arbetslöshetsersättning görs i efterhand och arbetslöshetskassorna har handläggningstider för både medlems- och ersättningsärenden kommer medlemsuppgifter samt uppgifter om antalet arbetslösa och om ersättningar att ändras i efterhand. Arbetslöshetskassorna lämnar de korrigerade uppgifterna till Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Därefter sker retroaktiva korrigeringar av arbetslöshetskassornas avgifter. När mer än förflutit efter den månad avgiften avser sker få ändringar. Det har emellertid framkommit att det är administrativt krävande för arbetslöshetskassorna att göra dessa korri- geringar. För att arbetslöshetskassornas avgifter till staten inte ska behöva korrigeras retroaktivt föreslår regeringen en bestämmelse som innebär att en finansierings- eller arbetslöshetsavgift inte får ändras från utgången av den kalendermånad som avgiften avser, om anledningen till ändringen är att de uppgifter som legat till grund för beräkningen av avgiften ändrats. Statskontoret har avstyrkt förslaget i huvudsak med motiveringen att det inte är ett frekvent problem och att förslaget inte är ändamålsenligt. Vidare har Statskontoret bl.a. anfört att den administrativa bördan av korrigeringar i praktiken kommer att kvarstå om än i något mindre utsträckning. Det kan konstate- ras att förslaget medför att vad som i praktiken visat sig vara en admi- nistrativt betungande och därmed resurskrävande uppgift lyfts bort från arbetslöshetskassorna. Regeringen gör således inte samma bedömning som Statskontoret. Regeringen anser i likhet med Arbetslöshetskassornas Samorganisa- tion att tidsgränsen för när korrigeringar inte längre ska ske bör vara . Som Arbetslöshetskassornas har påpekat bör tidsgränserna för ansökningar om arbetslöshetsersättning och arbetslös- hetskassornas avgifter vara samordnade eftersom sent inkomna ansök- ningar kan påverka tidigare fastställda avgifter. I lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring finns ingen tidsgräns för när en ansökan om arbetslöshetsersättning måste ha inkommit till arbetslöshets- kassan för att den ska kunna behandlas. Regeringen föreslår i avsnitt 4.2 en ny bestämmelse i lagen om arbetslöshetsförsäkring som innebär att en ansökan om arbetslöshetsersättning ska ha inkommit till arbetslöshets- kassan från den i den tidsperiod som ansökan avser för att inte rätten till ersättning ska gå förlorad. Undantag bör kunna göras då det finns synnerliga skäl. Det bör lämpligen finnas en marginal för att möjliggöra handläggning av sent inkomna ersättnings- ärenden, varför en tolvmånadersgräns får anses vara väl avvägd. Med den föreslagna begränsningen av möjligheten att ansöka om arbetslöshets- ersättning, kommer antalet uppgifter som ändras att minska ytterligare i förhållande till . Det kommer dock att förekomma att uppgifter ändras även . Det gäller t.ex. ansökningar som inkommer , men där det finns synnerliga skäl som medför att ansökan ändå ska behandlas eller när ersättningsärenden avgörs i domstol. Arbetslöshetskassornas anser att tidsgränsen även bör gälla medlemsavgifter som den enskilde medlemmen betalar till arbets- löshetskassan och anför att det även om det förväntas handla om förhållandevis små belopp är orimligt att arbetslöshetskassorna ska stå risken för att medlemsavgifterna ändras i efterhand och att arbetslöshets- kassan då inte får motsvarande ändring i sin avgift till staten. Regeringens bedömning, som delas av Småföretagarnas Arbetslöshets- kassa, är att det är fråga om så små belopp att det inte kommer att på- verka arbetslöshetskassornas ekonomi nämnvärt. I vart fall kommer fördelarna med förslaget att överväga för arbetslöshetskassornas del. Tillräckliga skäl att införa en liknande reglering gentemot den enskilde medlemmen finns inte. Den förhöjda finansieringsavgiften har avskaffats, men förändringar av uppgifter som legat till grund för beräkningen av sådan avgift ska leda till att en arbetslöshetskassas avgift justeras. Det bör införas en bestämmelse som förhindrar framtida korrigeringar av den förhöjda finansieringsavgiften. 6 Statistikuppgifter från arbetslöshetskassorna Regeringens förslag: En arbetslöshetskassa ska på begäran av lämna de uppgifter om medlemskap i kassan och medlemmars ersättning enligt arbetslöshetsförsäkringen som myndig- heten behöver för framställning av statistik i enlighet med sådant upp- drag från regeringen som syftar till att kartlägga och analysera arbets- marknaden. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om arbetslöshetskassornas uppgiftsskyldighet gentemot och om när upp- gifterna får lämnas ut elektroniskt. Vad som sägs om medlem i en arbetslöshetskassa ska även gälla för den som är ansluten till den kompletterande kassan, Alfa-kassan. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: vid tillstyrker förslaget starkt. tillstyrker för- slaget. , , Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen och Företagarna är positiva till eller instämmer i förslaget. Kammarrätten i , , och har inga invändningar mot förslaget. Datainspektionen har inga synpunkter, men anger att den utgår från att har rättsligt stöd att föra det register som den föreslagna ändringen innebär. Länsrätten i anser att det kan diskuteras om det inte bör anges i lag vilka uppgifter som ska lämnas ut. anser att det är principiellt problematiskt att ålägga en privaträttslig förening skyldighet att lämna ut personuppgifter till en statlig myndighet. anser att ändamålet med förslaget är högst vällovligt, men att uppgifterna inte bör innehålla information om vilken arbetslöshetskassa den enskilde är medlem i. vid , i , Akade- mikers och Arbetslöshetskassornas Samorganisa- tion avstyrker förslaget. Övriga remissinstanser har inga synpunkter eller har avstått från att yttra sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag För att regeringen ska kunna utforma en ändamålsenlig arbetsmarknads- politik och en samhällsekonomiskt effektiv arbetslöshetsförsäkring är det av stor vikt att det finns ett gott beslutsunderlag. I arbetet med att utforma arbetsmarknadspolitiken förekommer det att regeringen anlitar för att framställa och tillhandahålla statistik. kan då använda uppgifter av skilda slag och från olika källor, t.ex. avseende kön, ålder eller utbildningsnivå, som sedan kan sammanställas och sambearbetas hos myndigheten. Informationen används därefter för att utforma arbetsmarknadspolitiken utifrån ett korrekt och ändamålsenligt beslutsunderlag. För att en mer detaljerad analys eller kartläggning av arbetsmarknaden ska kunna göras behöver få del av vissa uppgifter dels ur arbetslöshets- kassornas medlemsregister, dels ur kassornas handläggnings- och utbetalningssystem. Dessa uppgifter är bl.a. nödvändiga för att kunna skapa en tydlig och korrekt bild av vilka grupper som omfattas av arbetslöshetsförsäkringen samt av vilka effekter och konsekvenser de olika villkoren och förutsättningarna i försäkringen får för enskilda grupper. Uppgifterna kan t.ex. användas för att få kunskap om vilka grupper som i händelse av arbetslöshet omfattas av den inkomstrelate- rade arbetslöshetsförsäkringen och vilka som inte gör det. Regeringen anser mot denna bakgrund att det är angeläget att möjliggöra för att genom arbetslöshetskassorna få del av vissa uppgifter om medlemskap och medlemmars ersättning enligt lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring. För att säkerställa att ska kunna utföra uppdrag från regeringen bör det i lag införas en skyldighet för en arbetslöshets- kassa att, på begäran av , lämna de uppgifter om medlemskap i kassan och medlemmars ersättning enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring som myndigheten behöver för framställning av statistik för att fullgöra uppdrag från regeringen som syftar till att arbetsmarknaden ska kunna kartläggas och analyseras. anser att det är principiellt problematiskt att ålägga en privaträttslig förening skyldighet att lämna ut personuppgifter till en statlig myndighet. Även andra remissinstanser som bl.a. Akademikers har påtalat att de anser att uppgiftslämnandet kan anses innebära en uppluckring av eller ett ingrepp i föreningsfriheten. Regeringen vill i detta sammanhang erinra om att det finns bestämmelser i lagen om arbetslöshets- försäkring om en arbetslöshetskassas skyldighet att lämna uppgifter till Arbetsförmedlingen, , eller till en annan arbetslöshetskassa. Uppgiftsskyldigheten eller behand- lingen av uppgifterna innebär inte någon begränsning av förenings- friheten. Syftet med den föreslagna bestämmelsen är inte heller att få information om föreningen eller frågor som gäller den utan att få ett ändamålsenligt beslutsunderlag som stöd för att analysera och kartlägga arbetsmarknaden. Den föreslagna bestämmelsen innefattar således inte någon kränkning av föreningsfriheten. Inte heller i övrigt finns det något hinder mot en bestämmelse av denna typ. anser vidare att det borde vara möjligt att finna andra lösningar för de analysändamål som ligger till grund för förslaget. i ser vikten av att det finns underlag för att analysera arbetsmarknaden ur olika aspekter och ser därför positivt på att arbetslöshetskassorna i vissa avseenden kan bistå staten med kompletterande analysmaterial, men anser att det bör ske i samverkan med arbetslöshetskassorna. Enligt regeringens uppfattning är det inte tillräckligt med ett frivilligt åtagande att lämna uppgifter efter- som det skulle kunna innebära att endast vissa arbetslöshetskassor väljer att bidra med visst material. Härigenom skulle syftet att tillförsäkra regeringen ett fullgott beslutsunderlag inte uppnås. För en sådan skyldig- het att lämna uppgifter som avses krävs lagstöd. Regeringen anser, mot bakgrund av vad som ovan anförts, att det är angeläget att arbetslös- hetskassorna blir skyldiga att lämna uppgifter till om medlemskap och medlemmars ersättning enligt lagen om arbetslös- hetsförsäkring och föreslår att en bestämmelse av denna innebörd införs i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Omfattningen av uppgiftsskyldigheten m.m. De uppgifter som arbetslöshetskassorna ska lämna i statistiksyfte kan utgöras av t.ex. person- och samordningsnummer, tidpunkter för in- och utträde ur en arbetslöshetskassa samt utbetald ersättning. Lagrådet anger att det, i syfte att stärka integritetsskyddet, av den före- slagna bestämmelsen bör framgå att en arbetslöshetskassa ska lämna uppgifter utan att namnge eller annars identifiera en medlem. Det är viktigt att understryka att regeringen i hög grad delar Lagrådets uppfatt- ning att det är av största vikt att det råder ett starkt skydd för den en- skildes integritet.