prop · GX031d15 · 2009-09-21 00:00:00 — Sysselsättningen har emellertid stigit och skedde en betydande ökning av antalet arbetstillfällen. Sysselsättningen fortsatte att stiga snabbt och , 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 vilket medförde att resursutnyttjandet på arbetsmarknaden blev allt mer ansträngt. I takt med att resursutnyttjandet ökade är det möjligt att det fanns arbetsgivare som upplevde att det var svårt att hitta arbetskraft med rätt kompetens, vilket kan ha bidragit till att driva upp lönerna. Konjunkturläget försämrades dock drastiskt i samband med den internationella finanskrisen och sysselsättningen väntas därför minska . Avtalsrörelsen , liksom avtalsrörelsen , genomfördes i ett för arbetstagarna mycket gynnsamt konjunkturläge. Den uppmätta löneökningstakten för hela arbetsmarknaden i enligt den månatliga konjunkturlönestatistiken var , vilket är klart högre än utfallet (se tabell 4.10). Det högsta ökningstalet redovisas för primärkommunerna (5,). Det snabbt försämrade arbetsmarknadsläget bedöms således inte haft någon större genomslag på löneutvecklingen . Tabell 4.10 Löneutveckling för hela arbetsmarknaden, 20012008 Procentuell förändring från föregående år Tabell 4.11 Totala löneutvecklingen inom näringslivet, 20012008 Procentuell förändring från föregående år Avtalsrörelsen var av begränsad omfattning. De flesta förbundsavtalen inom privat sektor slöts inom transportsektorn där avtalen i allmänhet saknar lokal lönebildning. Eftersom lönerna bestäms i centralt överenskomna tariffer finns det i avtalen inga bestämmelser med kopplingar till lokala lönerevisioner. Detta är sannolikt den 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 främsta förklaringen till att avtalen inom transportsektorn inte innehåller några särskilda föreskrifter om mäns och kvinnors löner. I de övriga avtal som slöts inom privat sektor, slås det däremot fast att lönerna ska vara individuella och differentierade. Avtalen beskriver efter vilka principer och kriterier som lönerna ska bestämmas. Utgångspunkten är att lönesättningen ska vara sakligt grundad. I en del avtal har principen om lika lön skrivits in och i andra avtal återfinns förbud mot diskriminering. För kommun- och landstingssektorn slöt Kommuner och Landsting avtal på två stora områden . Det ena avtalet var med och Lärarnas Riksförbunds Samverkansråd, det andra med . De centrala parterna slår fast att löneavtalet förutsätter att arbetsgivaren bl.a. kartlägger och analyserar sina löner som underlag till överläggning inför löneöversyn. Vidare påpekas att jämställdhetslagen (1991:433) kräver kartläggning och analys ur jämställdhetssynpunkt. Kartläggningen och analysen ska sedan följas av en handlingsplan grundad på arbetsgivarens ställningstaganden. Lönebildningen påverkas av många aktörer och av den samhällsekonomiska utvecklingen i stort. En objektiv mätning av hur insatser har påverkat lönebildningen låter sig därför inte göras. inverkan bör i första hand ses som det samlade resultatet av myndighetens arbete med att tillvarata och vidmakthålla den samsyn som finns bland arbetsmarknadens parter om den konkurrensutsatta sektorns lönenormerande roll i ett långsiktigt perspektiv. Myndigheten har genomfört överläggningar med arbetsmarknadens parter och informationsinsatser. Intresset för att delta i konferenser anordnade av myndigheten är stort liksom intresset för myndighetens årliga rapport. Myndigheten har därigenom förmedlat de yttre förutsättningarna för avtalsförhandlingarna och därigenom bidragit till en väl fungerande lönebildning. Myndigheten noterar ett fortsatt intresse för den svenska lönebildningsmodellen i andra länder. I uppdrag ingår också att utarbeta en rapport om löneutvecklingen, avtalsförhandlingar och faktorer som har betydelse för lönebildningen. Årets rapport publicerades . 4.6.2Analys och slutsatser Lönebildning Konkurrenskraften inom näringslivet har förbättrats kontinuerligt 2006, framför allt tack vare en god produktivitetsutveckling. försvagades dock konkurrenskraften gentemot EU-länderna och än mer i relation till . Det berodde främst på att produktivitetstillväxten började avstanna och att dollarn försvagades kraftigt i relation till kronan. Tillbakagången av produktivitetstillväxten fortsatte även . Den finansiella krisen som startade medförde en väsentlig försvagning av kronkursen, i synnerhet mot dollarn men även mot euron. Kronan har dock börjat stärkas något igen , men ligger ändå på en lägre nivå jämfört med och . Den lägre kronkursen kan innebära att konkurrenskraften åter stärks . Till skillnad från löneutvecklingen (se tabell 4.11) ökade arbetskraftskostnaderna betydligt långsammare i än i EU- området och i . Att arbetskraftskostnaderna ökade långsammare än lönerna berodde på att arbetskraftskostnaderna påverkades av att arbetsgivaravgifterna för personer halverades . Dessutom har vissa rabatter på för tjänstemännens pensionsavgifter införts. Den i jämförelse låga ökningen av arbetskraftskostnaden indikerar att det framför allt är den sjunkande produktiviteten i det svenska näringslivet som leder till att konkurrenskraft har försvagats . Särskilt kraftig blev försämringen gentemot på grund av den låga dollarkursen . Däremot gynnades konkurrenskraften mot av att kronan försvagades mot euron . Ytterligare en aspekt av lönebildningen är dess inverkan på sysselsättningen. En väl fungerande lönebildning möjliggör en expansion av näringslivet som i sin tur för med sig långsiktigt högre sysselsättning och lägre jämviktsarbetslöshet. Detta kan ske utan att den långsiktiga reallönenivån påverkas. Den pågående ekonomiska avmattningen leder till trendbrott som är svåra att dra omedelbara slutsatser av. Det finns dock långsiktiga tecken som indikerar att lönebildningen haft en positiv inverkan på Under större delen av 1990- talet var arbetslösheten och arbetskraftskostnaderna ökade med mellan . har arbetslösheten varit väsentligt lägre. Trots detta har arbetskraftskostnadernas ökningstakt varit lägre än . Den lägre ökningstakten för arbetskraftskostnaderna kombinerat med en lägre arbetslöshet kan tyda på att regeringens åtgärder med bl. a. sänkta arbetsgivaravgifter i kombination med sjunkande lönekrav har bidragit till att en lägre arbetslöshet nu är förenlig med en stabil inflation. har endast ett fåtal löneavtal omförhandlats, vilka har berört drygt 143 000 anställda, varav Svenska Byggnadsarbetareförbundets avtal med Byggindustrier som sades upp berörde cirka 70 000 anställda. Ytterligare en stor bransch som omförhandlade sina löner var bank och försäkring. Avtalsrörelsen kommer att beröra cirka 3,5 miljoner anställda och 500 av totalt 600 avtal kommer att omförhandlas. Majoriteten av avtalen (300 avtal) löper ut och berör cirka 2 miljoner anställda. På industriavtalets område ska omkring 60 avtal förhandlas. Dessa avtal omfattar 500 000 arbetare och tjänstemän. Andra stora avtal på det privata området är Bygg- och anläggningsavtalen mellan Byggindustrier och samt Svensk Handels avtal med och Unionen. har lämnat revisionsberättelser utan invändning för samtliga myndigheter inom området Arbetsliv, vilket innebär att årsredovisningarna i allt väsentligt bedömts vara rättvisande. Enligt har en uppföljning gjorts av en granskningsrapport avseende verksamhet som gjordes 2004. I uppföljningsrapporten konstateras att det mesta av det som kritiserades 2004 har åtgärdats. Särskilt lyfts det arbete fram som har resulterat i bättre urval av tillsynsobjekt samt den förbättrade interna styrningen och kontrollen. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 en bristande samverkan mellan samt bristande samordning inom vad gäller styrningen av dessa myndigheter. En dialog förs inom avseende dessa frågor. har granskat om regeringens avvecklingar av myndigheter har genomförts på ett effektivt sätt och om syftena med omstruktureringarna har uppnåtts (RiR 2008:18). Bland annat har avvecklingen av granskats. har inte funnit några allvarliga brister. Granskningen visar dock på ett antal mindre felaktigheter och brister som hämmat effektiviteten i avvecklingarna. bedömer utifrån granskningen att det finns utrymme att effektivisera genomförandet av avvecklingar och därmed underlätta framtida organisationsförändringar i statsförvaltningen. Det är viktigt att erfarenheterna av avvecklingar av statlig verksamhet tas till vara. Regeringen avser att återkomma i frågan i den aviserade förvaltningspolitiska propositionen (se vidare utgiftsområde 2, Statlig förvaltningspolitik). Ett långsiktigt hållbart arbetsliv Alla människor som kan arbeta ska få möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. Det innebär att utanförskapet för dem som står utanför arbetsmarknaden och arbetslivet måste brytas och att fler måste komma i arbete. Arbetsmiljön och övriga arbetsvillkor har stor betydelse för att göra detta möjligt. Arbetsmiljöarbetet ska förebygga ohälsa och olycksfall, men också bidra till att utveckla verksamhet och individer. Arbetsrätten ska garantera såväl en grundläggande trygghet som flexibilitet och inflytande för arbetstagarna. Grunderna för arbetsrätten bör bestå också framöver. Arbetsvillkoren kan därmed främja ett långsiktigt hållbart arbetsliv som gör det möjligt för så många som möjligt att träda in, utvecklas och kvarstå på arbetsmarknaden. Arbetsförhållandena måste vara sådana att de inte utestänger vissa grupper eller personer från arbete. Detta är de grundläggande utgångspunkter som gäller oavsett konjunkturläge. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Ett arbetsliv i förändring Det förhållande att utgör en del av den globaliserade ekonomin med ett ökat internationellt beroende har blivit högst påtagligt. Vi befinner oss nu i en kraftig lågkonjunktur och därmed i en situation där många riskerar att bli av med sina jobb. De som står utanför arbetsmarknaden får än svårare att komma in. Den demografiska utvecklingen med en allt mindre andel av befolkningen i arbetsför ålder och en ökande andel äldre kommer att ställa krav på att så många som möjligt kan delta i arbetslivet. Regeringen har vidtagit och kommer fortsatt att vidta åtgärder inom olika politikområden i syfte att förbättra läget på arbetsmarknaden och minska utanförskapet. Arbetsförhållanden och arbetsvillkor har en stor betydelse för att kunna möta utvecklingen på ett bra sätt, både på kort och på lång sikt. Utformningen av det arbetsrättsliga regelverket har en viktig roll i detta avseende. Samverkan med andra områden Arbetslivspolitiken ska fortsatt stärkas och förnyas. Det är viktigt att den samverkar med arbetsmarknadspolitiken och andra områden på ett effektivt sätt för att uppnå såväl fler som bättre arbeten och för att bryta utanförskapet för dem som står utanför arbetsmarknaden och arbetslivet. Centrala utgångspunkter samt medel och aktörer En god arbetsmiljö med avseende på teknik, arbetsorganisation och arbetets innehåll, där utrymme ges för inflytande, ansvar, lärande i arbetet och kreativitet, kan utveckla verksamheten och därmed skapa förutsättningar för tillväxt och fler arbeten. En viktig förutsättning för detta är att arbetsmiljöarbetet integreras i verksamhetens planering, styrning och drift på ett systematiskt sätt. Kunskapsbildning, genom bl. a. forskning och utveckling, samt spridning av kunskaper och resultat av kunskapsbildningen behövs för att kunna följa och analysera arbetslivets utveckling. Den behövs också för att utforma den nödvändiga politiken och för att förstärka arbetsplatsernas förmåga att hantera arbetslivsfrågorna i praktiken. Spridningen av kunskaper liksom utbildning i arbetsmiljö är medel för att öka medvetenheten hos arbetsgivare och arbetstagare om arbetsvillkorens betydelse för såväl trygghet, hälsa och säkerhet som verksamheternas resultat och utveckling. På arbetslivsområdet är lagstiftning det huvudsakliga medlet för att slå fast de grundläggande kraven för att skapa trygghet och flexibilitet i arbetslivet samt för att förebygga ohälsa och olycksfall och för att skapa en bra arbetsmiljö i övrigt. I det fortsatta arbetet med lagstiftningen är även regelförenklingsfrågorna viktiga. Det är viktigt att innebörd och sammanhang tydligt framgår för dem som reglerna riktar sig till. Det är i det lokala arbetet på arbetsplatserna i samverkan mellan arbetsmarknadens parter som arbetsvillkoren närmare utformas. Arbetsmarknadens parter har en viktig roll genom möjligheterna att anpassa och komplettera lagstiftningen genom avtal. De har även viktiga uppgifter när det gäller utbildning, opinionsbildning, informationsverksamhet, kunskapsbildning och kunskapsspridning. Det är viktigt att de enskilda individernas ansvar, inflytande och skaparkraft tas till vara. Inom EU-samarbetet är det på det arbetsrättsliga området regeringens utgångspunkt att fokus främst bör läggas på ett effektivt genomförande av existerande regelverk. Eventuellt kan revidering eller förenkling av vissa direktiv vara aktuellt. Det är vidare viktigt att gemensamt identifiera framtida utmaningar samt att fortsätta att analysera och utbyta erfarenheter. Inom EU-samarbetet på arbetsmiljöområdet bör höga arbetsmiljökrav värnas mot bakgrund av principen att en bristfällig arbetsmiljö inte får vara ett konkurrensmedel på marknaden, vare sig nationellt eller inom EU:s gemensamma marknad. Arbetsmiljöpolitiken måste ges en mer offensiv och positiv innebörd. Det ska inte enbart handla om att förhindra en dålig arbetsmiljö, utan i mycket högre grad om att se arbetsmiljön som utvecklande för såväl individer som verksamhet och som en framgångsfaktor och ett konkurrensmedel. Den framtida arbetsmiljöpolitiken måste utformas så att arbetsmiljöfrågorna upplevs som ett självklart engagemang för alla på arbetsplatsen. Det innebär också att kunskapen om arbetsmiljö måste vara väl spridd. Regler och skyldigheter måste vara så enkla och begripliga som möjligt och det måste upplevas som lätt att hämta information och att ta del av kunskap inom De principiella utgångspunkter och resonemang som angavs i promemorian Arbetsmiljön och utanförskapet en tankeram för den framtida arbetsmiljöpolitiken (Ds 2008:16) har utgjort ett underlag för diskussion med berörda aktörer och parter. En ny fas i detta arbete inleddes , med inriktning på att ta fram en långsiktig strategi för den framtida politiken. Avsikten är att denna strategi ska utgöra en nationell handlingsplan för arbetsmiljöområdet. Det finns två huvudinriktningar för den fortsatta arbetsmiljöpolitiken: politiken ska bidra till den samlade jobbpolitiken och den ska lyfta fram arbetsmiljöns potential för ökad konkurrenskraft. Detta innebär dock inte att de mer traditionella arbetsmiljöfrågorna tonas ned. En viktig del i arbetet är att arbetsmiljön ska bli bättre med säkrare arbeten med minsta möjliga risk för att drabbas av arbetsrelaterade olyckor och sjukdomar. Därigenom minskar risken för utslagning och utanförskap som en bra arbetsmiljö är en viktig förutsättning för att även svagare grupper ska kunna delta i arbetslivet. Politiken bör dock i ökad utsträckning utgå från att det i arbetsmiljön ligger en avsevärd potential för att inte bara motverka ohälsa utan också för att befrämja hälsa. Vidare är en arbetsmiljö med goda förutsättningar för personlig utveckling också en värdefull tillgång för den verksamhetsmässiga utvecklingen. För arbetsgivaren finns också en delvis outnyttjad möjlighet att använda en god arbetsmiljö som ett medel för att konkurrera om såväl kunder som arbetskraft. Det är regeringens uppfattning att de arbetsgivare som har förmåga att använda arbetsmiljöns positiva och värdeskapande möjligheter också kommer att ha stora fördelar av detta. Det är därför angeläget att denna offensiva och positiva syn på arbetsmiljöfrågorna ges ökad uppmärksamhet i det konkreta arbetet på arbetsplatserna. I detta syfte är det viktigt att sambanden mellan arbetsmiljö och verksamheternas resultat synliggörs. Regeringen har redan vidtagit ett antal åtgärder i denna riktning, bland annat genom förstärkt kunskapsbildning och informationssatsning (se avsnitt 4.4.2). 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Möjligheterna att förstärka och höja medvetenheten om arbetsmiljöns potential som konkurrensmedel kommer att vara ett område för fortsatt diskussion. Det gäller i hög grad i det fortsatta arbetet med att ta fram en nationell handlingsplan inom arbetsmiljöområdet. betänkanden och remissynpunkterna utgör här ett viktigt underlag liksom de olika kunskapssammanställningar som det arbetsmiljöpolitiska kunskapsrådet bidrar med. Det förslag som styrmedelsutredningen har lämnat innebär att samtliga arbetsställen gås igenom i form av en s.k. screening samt att resultaten synliggörs genom en gradering/märkning (se avsnitt 4.4.1). förslag till en ny tillsynsmodell syftar dels till att stimulera och lyfta intresset för arbetsmiljöfrågorna och dels till att synliggöra arbetsmiljön som konkurrensmedel. I där en liknande modell är genomförd, pågår utvärderingar av resultaten. Utvärderingarna så här långt pekar på att metoden med screening gett ökad uppmärksamhet till arbetsmiljöfrågorna. förslag i sin helhet bereds inom och kommer som tidigare nämnts att ingå som ett underlag i det vidare arbetet med att ta fram en nationell handlingsplan inom arbetsmiljöområdet. I denna proposition föreslås en satsning inom verksamhet om för att i ett pilotprojekt utveckla och prova screening som metod. tillsynsverksamhet har en viktig uppgift att identifiera och nå de mest riskutsatta arbetsplatserna. behöver så många arbetsställen som möjligt nås i syfte att stimulera till ett ökat engagemang för arbetsmiljöfrågorna. Nya metoder och modeller för verksamheten kan därför behöva prövas. Erfarenheter från pilotverksamhet kommer också att utgöra underlag i en framtida bedömning när det gäller utformningen av det svenska arbetsmiljöarbetet. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 För att stärka tryggheten för företagare föreslår regeringen ett antal åtgärder inom de offentliga trygghetssystemen. Syftet är att skapa större tydlighet och förutsägbarheten i regelverken samt öka valfriheten för företagarna inom socialförsäkrings- och arbetsmarknadsområdet. Både arbetstagare och egna företagare är omfattade av havandeskapspenning på grund av fysiskt påfrestande arbete. Däremot är endast arbetstagare omfattade av havandeskapspenning på grund av risker i arbetsmiljön. ska i samråd med få i uppdrag att analysera möjligheterna för företagare att få havandeskapspenning på grund av risker i arbetsmiljön. Regeringens genomförda insatser till stöd för en vidareutveckling av företagshälsovården beskrivs under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp avsnitt 2.4.5. Under samma utgiftsområde avsnitt 2.9.2 och 2.10.1 redovisar regeringen sin syn på vidareutvecklingen av företagshälsovården och företagshälsovårdsutbildningen. 4.8.5Flexibilitet, trygghet och inflytande i arbetslivet Målet för arbetsrättsområdet är en arbetsrätt som skapar förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. I målet ingår bl.a. att det både för kvinnor och män ska vara möjligt att förena arbetsliv och privatliv under alla faser av livet med hänsyn till den enskildes förutsättningar. Ett väl balanserat och förutsägbart arbetsrättsligt system är även en viktig förutsättning för hållbar tillväxt och hög sysselsättning. Den arbetsrättsliga lagstiftningen ska utgöra en stabil grund för förhållandena på arbetsmarknaden. Ett sunt och vitalt arbetsliv samt trygghet för arbetstagarna är avgörande beståndsdelar för tillväxt. Det är viktigt med goda relationer på arbetsmarknaden, så att arbetstagarna är trygga och arbetsgivarna vågar anställa. Det arbetsrättsliga regelverket ska vara utformat på ett sätt som både arbetsgivare och arbetstagare i så stor utsträckning som möjligt kan ställa sig bakom. Arbetsmarknadens parter ska ha möjlighet att göra anpassningar av gällande regler genom avtal där det är lämpligt. Alla människor som kan och vill arbeta ska ges möjlighet att göra detta utifrån sina förutsättningar. De arbetsrättsliga reglerna i ska ge förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med hög sysselsättning. Regeringen anser att grunderna för arbetsrätten bör bestå också framöver. Regeringen slår vakt om den svenska modellen, där förhållandena på arbetsmarknaden i stor utsträckning regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter. Det ska vara enkelt att anställa. Majoriteten av dem som arbetar på den svenska arbetsmarknaden har tillsvidareanställningar. Regeringen anser att tillsvidareanställningar ska vara grunden på arbetsmarknaden. spelar tidsbegränsade anställningar också en viktig roll. Lönebildningen har en avgörande betydelse för konkurrenskraft, sysselsättning, inflation och andra viktiga delar av den samhällsekonomiska utvecklingen. Formerna för lönebildningen är i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter. Avtal är att föredra framför lagstiftning, eftersom samförstånd mellan parterna skapar stabilitet för träffade överenskommelser. Statens roll inskränker sig till ett grundläggande regelverk. I lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet finns regler om stridsåtgärder, tvister och statlig medling. I förordningen (1988:1137) med instruktion för Arbetsdomstolen och förordningen (2007:912) med instruktion för finns instruktioner för respektive myndighet. I diskrimineringslagen (2008:567) finns förbud mot lönediskriminering. En väl fungerande lönebildning kännetecknas av mål som hög sysselsättning, prisstabilitet och god reallönetillväxt blir möjliga att förena. Regeringen anser att lönebildningen i första hand är en fråga för arbetsmarknadens parter. Det statliga syftar bl.a. till att verka för en väl fungerande lönebildning. Detta åstadkoms, förutom genom medlarnas arbete, genom möten, seminarier, konferenser, statistik har genomfört särskilda insatser för att tillvarata samsynen om den konkurrensutsatta sektorns lönenormerande roll. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Utgifterna för den regionala skyddsombudsverksamheten uppgick till , vilket motsvarar förbrukning. hade ett anslagssparande på vid utgången av 2008 som disponeras av myndigheten. 1Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2009 (prop. 2008/09:49, bet. 2008/09:FiU14, prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, prop. 2008/09:99, bet. 2008/09:FiU21, prop. 2008/09:124, bet. 2008/09:FiU40) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. 2Motsvarar 588 921 tkr prisnivå. 3Motsvarar 593 507 tkr prisnivå. Anslaget avser förvaltningskostnader vid samt vissa utgifter för företagshälsovård och bidrag till den regionala skyddsombudsverksamheten. Den huvudsakliga verksamheten är tillsynsverksamhet, kriterieverksamhet och kunskapsbildning samt informationsverksamhet. Utgifter och anslagssparande 2008 Den del av utgifterna under anslaget som avser uppgick till 2008, vilket kan jämföras med 2007. Regeringens riktlinjer till verket avseende anpassningen till de minskade anslagen innebär att den regionala tillsynen, så långt som möjligt ska värnas. Medelantalet årsarbetskrafter har minskat med anställda var 621, vilket är 247 färre jämfört med . Det mesta av omställningsarbetet som följde av de nya förutsättningarna i budgetpropositionen (prop. 2006/07:1) för perioden 20072009 har därmed genomförts. Av detta belopp avser satsningen i samband med budgetproposition på information och kunskap, förstärkt information till utländska företag och arbetstagare samt ökade krav på marknadskontroll och standardiseringsarbete. ingår avseende kriterieverksamhet i förvaltningsanslaget. Anslaget minskades med jämfört med . Den sammanlagda anslagsminskningen på som aviserades i samband med budgetpropositionen är därmed slutförd. Sammantaget är verkets förvaltningsanslag lägre jämfört med exklusive kriterieverksamheten. har tilldelats den regionala skyddsombudsverksamheten, vilket är oförändrat jämfört . Övriga medel under anslaget är avseende företagshälsovårdsutbildning samt till förstärkt kunskapsbildning inom området arbetsmiljö och lönsamhet.