prop · GX0312 · 2009-09-30 00:00:00 — retroaktiviteten inte utsträcks utöver vad som är tillåtet. av att ränta normalt erläggs i efterhand skulle det ur retroaktivitets- synpunkt vara högst tveksamt att avdrag för ränta som avser tid före skrivelsens avlämnande vägras på den grund att räntan inte betalats före denna tidpunkt, särskilt med hänsyn till att lånet inte var att anse som ett förbjudet lån för tid före skrivelsens avlämnande. Skrivelsen har överlämnats till . reglerna ska således tillämpas . 5.6Allmänt om reglerna om beskattning av vissa penninglån Regeringens bedömning: Det bör övervägas att införa särskilda från aktiebolagslagen (2005:551) frikopplade skatterättsliga regler om beskattning av vissa penninglån. Remissinstanserna: En stor del av den remisskritik som har framförts riktas mot systemet med beskattning av vissa penninglån i allmänhet. Länsrätten i har påtalat att innebörden av lämnat penninglån kan föranleda viss osäkerhet när det gäller gäldenärsbyten. Enligt länsrättens mening bör det också övervägas att utvidga reglerna om beskattning av vissa penninglån till att även omfatta lån lämnade av ekonomiska föreningar. vid menar att redan den existerade regleringen av beskattning av vissa penninglån är komplex och att det föreliggande förslaget ytterligare komplicerar bestämmelserna. Det finns enligt nämnden skäl att göra reglerna tydligare och mer lättillgängliga. Vissa remissinstanser, bl.a. FAR SRS och , har ifrågasatt om reglerna om beskattning av vissa penninglån är för långtgående eller om de alls är nödvändiga. anser att en utredning bör tillsättas för att se över dessa regler. Flertalet remissinstanser bl.a. FAR SRS, Föreningen , och anser att det bör införs regler för hur återbetalning och avskrivning av beskattade lån ska hanteras. Föreningen anser att beskattning av lån som lämnas till ett handelsbolag eller till en i utlandet delägarbeskattad juridisk person bara ska aktualiseras när delägaren har ett bestämmande inflytande över företaget eller har medverkat till att lånet har upptagits. Företagarna menar att det bör räcka med särskilda skäl för att tillåta undantag från beskattning i stället för synnerliga skäl. Skälen för regeringens bedömning: Den koppling som finns mellan de skatterättsliga reglerna om beskattning av vissa penninglån i IL och de aktiebolagsrättsliga reglerna om förbjudna lån i 21 kap. ABL bör ses över. Det bolagsrättsliga syftet med regleringen i ABL är huvudsakligen att upprätthålla en skiljelinje mellan bolagets ekonomi och aktieägarnas och företagsledningens ekonomier. Dessutom tjänar reglerna som en förstärkning av kapitalskyddet och säkerställer att borgenärernas ställning inte urholkas (se prop. 2004/05:85 s. 427). Förvärvslåneförbudet har även delvis en motsvarighet i EG:s bolagsrätt. Det skatterättsliga syftet med reglerna i IL är främst att hindra att skatteförmåner uppkommer genom att fysiska personer genom låne- transaktioner skjuter upp eller helt undviker det andra ledet i dubbel- beskattningen. De olika syftena visar sig även genom att regleringarna tar sikte på olika subjekt. De bolagsrättsliga reglerna är ett förbud för utlåning, dvs. de ställer upp regler för det utlånande bolaget. De skatterättsliga reglerna medför däremot rättsföljder för låntagaren, dvs. det är den som tar lånet som ska beskattas. Regelverken har olika syften och kopplingen innebär en risk för ineffektivitet och målkonflikter. Exempelvis har det i flera utredningar på det bolagsrättsliga området föreslagits att reglerna om förbjudna lån bör mildras eller utformas på Prop. 2009/10:12 annat sätt (se SOU 1997:168 s. 87 ff., SOU 2001:1 s. 373 ff. och SOU 2009:34 s. 246 ff.). Det finns därför skäl att överväga om det är lämpligt att införa särskilda och från ABL frikopplade regler om beskattning av vissa penninglån. Detta ligger också i linje med vad remissinstanserna anfört. Ett sådant arbete kan dock inte ske inom ramen för detta lag- stiftningsärende. Konsekvenser för de offentliga finanserna m.m. De beskrivna förfarandena med lån från utländska företag medför i praktiken att medel på ett inte avsett sätt i många fall kan disponeras skattefritt för t.ex. privat konsumtion. Situationen är således inte accep- De i propositionen föreslagna bestämmelserna ska komma tillrätta med dessa förfaranden och syftar till att upprätthålla avsedd beskattning av vissa penninglån och därmed dubbelbeskattningens andra led. Förslaget innebär att reglerna om beskattning av förbjudna lån ska utvidgas till att även omfatta lån från utländska företag. förbjudna lån ska inte få dras av. Lån som lämnas till aktiebolag föreslås undantas från beskattning. Underlaget för beräkningarna kommer från granskning av utländska holdingbolag. har konstaterat att ca 30 miljar- der kronor har lämnat (taxeringarna 20062008) och att ca har lånats tillbaka till av fysiska Detta innebär dock inte att lånen bara uppgår till detta belopp. Att identifiera samtliga förekommande lånetransaktioner är mycket svårt. Det är därför rimligt att anta att inte har påträffat alla lån som lämnats från utländska företag. Det angivna lånebeloppet bör därför närmast ses som ett golv, dvs. beloppet utgör ett minsta belopp som lånats av svenska ägare. Den offentligfinansiella effekten har beräknats genom att uppskatta ökningen av de inkomster som kommer att taxeras i . punkten har varit de lån som har identifierat. period för vilken det finns data (taxeringarna 20062008) har lån till ägarna om ca kunnat identifieras. summan bedöms dock vara högre. Två metoder har använts för att bedöma hur mycket skatteintäkterna ökar som en följd av förslaget. Både metoderna ger ett i stort sett likartat Den första metoden innebär en schablonmässig uppskattning av hur stor del av de pengar som skulle ha lånats av ägarna som i stället tas upp till beskattning. Det görs även en uppskattning av hur stor del av de medel som har lämnat som inte alls kommer att beskattas, t.ex. för att ägarna låter pengarna vara kvar i det utländska bolaget. Den andra metoden innebär att de lån som har identifierat Vissa lån uppgår till mycket stora belopp och då antas att ägarna inte kommer att välja att öka sina beskattade inkomster, eftersom Prop. 2009/10:12 ägarna sannolikt har andra möjligheter att finansiera sin privata Vidare antas det att i de fall då ägaren redan har flyttat utomlands ägaren inte kommer att ta ut pengar ur det utländska företaget innan skattskyldigheten i har upphört. Slutligen antas att personer som fört över pengar till utländska företag, men inte lånat något eller bara lånat en obetydlig del av det utförda beloppet, inte kommer att ta upp beloppet som beskattningsbar inkomst i . Förutom ett minskat utflöde av pengar till utländska företag kommer en del av de belopp som redan har förts ut ur sannolikt att tas upp som inkomst här. efter förslagets genomförande tillkommer därför ytterligare en förstärkning av de offentliga finanserna. Till ökningen av inkomster som beskattas i tillkommer att avdrag för ränteutgifter för redan upptagna lån inte kommer att medges. Detta förstärker de offentliga finanserna. Sammantaget bedöms de offentliga finanserna stärkas med efter förslagets genom- förande. Effekterna av att pengar som redan har förts över till utländska företag i viss mån tas upp till beskattning i avtar . Den varaktiga offentligfinansiella effekten är därför lägre än den effekt som uppstår och bedöms uppgå till . Förslaget bedöms inte medföra några merkostnader för . De kontrollresurser som använder för utred- ningar och domstolsprocesser när det gäller skatteplanering i form av lån från utländska holdingbolag kan efter regelförändringen föras över till andra centrala och kontrollvärda områden. Förslaget bedöms inte ge upphov till ökade kostnader för de allmänna förvaltningsdomstolarna. 6.2 Konsekvenser för företagen Omfattande skatteplanering har identifierats som syftat till att skjuta upp eller helt undvika andra ledet i dubbelbeskattningen, se avsnitt 5.1 för en mer detaljerad beskrivning av förfarandet. har kunnat konstatera att åtminstone ca har förts över från svenska företag till utländska holdingbolag (20062008). har ca lånats från de utländska företagen av deras svenska ägare. Reglerna om beskattning av s.k. förbjudna lån omfattar inte lån från Utdelning eller lån kan således lämnas från ett svenskt bolag till dess utländska ägarbolag. Företagsledaren eller dennes Prop. 2009/10:12 närstående kan därefter låna från det utländska företaget utan att Det innebär att beskattningen på ägarnivå (andra ledet i dubbelbeskattningen) kan skjutas upp eller helt kringgås. I huvudsak fysiska personer som varit direkta ägare till ett svenska rörelsedrivande bolag och som äger det svenska bolaget via ett utländska holdingbolag. Att upprätthålla dubbelbeskattningen och att värna den svenska skattebasen. Att införa särskilda regler riktade mot transaktioner med utländska bolag bedöms främst av EG-rättsliga skäl inte som en framkomlig väg. Ett alternativ som övervägdes var att införa självständiga skatterättsliga regler på området som är frikopplade från låneförbuden i aktiebolags- lagen. En sådan reform bedömdes dock som alltför omfattande och tidskrävande för att genomföra mot den beskrivna skatteplaneringen. I stället har en översyn av regelverket aviserats i avsnitt 5.6. Enligt regeringens bedömning finns det inte någon annan realistisk alternativ lösning på problemet än den nu valda. Förslaget innebär att lån från utländska motsvarigheter till svenska aktiebolag, pensionsstiftelser eller andra stiftelser kan beskattas som förbjudna lån. Transaktioner där låntagaren är ett aktiebolag undantas dock från beskattning. Vidare ska låntagaren vara någon inom den förbjudna kretsen när det gäller förbudet mot närståendelån eller så ska låntagaren ha för avsikt att förvärva aktier i det långivande företaget när det gäller förvärvslåneförbudet. För offentligfinansiella beräkningar se avsnitt 6.1. För bolagssektorn innebär förslaget en förenkling. Det generella undantaget för lån som lämnas till aktiebolag medför att lånetransak- tioner inom bolagssektorn inte blir föremål för beskattning. Detta gäller således även för lån mellan svenska företag som enligt den tidigare lydelsen av reglerna skulle tas upp till beskattning. kvantifiera effekten av förenklingen är dock inte möjligt. För fysiska personer som har lånat pengar från ett eget utländskt Prop. 2009/10:12 företag innebär förslaget att så kan ske utan att beskattning Det innebär med all sannolikhet att transaktionerna helt kommer att upphöra. Detta överensstämmer också med syftet bakom förslaget. Om den skattskyldige har ett befintligt lån som skulle ha beskattats enligt de nya reglerna innebär förslaget att ränteutgifter för ett sådant lån inte får dras av. Detta kan medföra en ökad skattekostnad för den enskilde. Korresponderande ränteintäkt beskattas inte i eftersom det är fråga om räntebetalning till ett utländskt företag. Förslaget till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) I paragrafen införs en ny, fjärde strecksats. Av den framgår att räntor på sådana lån som avses i 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § inte får dras av. Motiven för ändringen behandlas närmare i avsnitt 5.4. Punkten 3 i paragrafen är ändrad. Hänvisningen till 11 kap. 45 § innebär att punkten getts en redaktionell utformning som bättre överensstämmer med utformningen av paragrafens övriga punkter. Paragrafens första stycke och underrubriken närmast före paragrafen är Genom ändringen utvidgas tillämpningsområdet för bestämmelsen till att även gälla penninglån som lämnas i strid med låneförbudet i stiftelselagen (1994:1220). Vidare preciseras det i bestämmelsen att lånebeloppet ska tas upp som intäkt hos en fysisk person som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. Bestämmelsen i andra stycket är ny och utvidgar tillämpningsområdet för paragrafens första stycke till att även gälla lån från en utländsk juridisk person som motsvarar ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse. Bestämmelsen om beskattning i första stycket ska således även omfatta sådana lån. Tredje stycket är nytt. Bestämmelsen utvidgar tillämpningsområdet för Vad som sägs om ett svenskt handelsbolag ska även gälla en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Bestämmelsen innebär att en fysisk person som är delägare i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person kan beskattas för lån som lämnas till den delägarbeskattade Delägaren kan även beskattas om denne i stället genom ett eller flera andra delägarbeskattade subjekt indirekt är delägare i ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som är låntagare. Det kan i sammanhanget noteras att vad som i inkomstskattelagen sägs om svenska handelsbolag även gäller europeiska ekonomiska intressegrupperingar (EEIG). Bestämmelsen har getts en ny redaktionell utformning genom en hänvisning till 15 kap. 3 §. Bestämmelsen i paragrafens tredje stycke är ny. Av bestämmelsen följer att sådana penninglån som avses i 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § (dvs. sådana lån som ska tas upp) och som lämnas till en i utlandet delägar- beskattad juridisk person, räknas till inkomstslaget näringsverksamhet för delägare som är juridiska personer och till inkomstslaget tjänst för delägare som är fysiska personer. Paragrafens första stycke och underrubriken närmast före paragrafen är ändrad. Genom ändringen utvidgas bestämmelsen om beskattning av vissa penninglån till att även gälla lån som lämnas i strid med låne- förbudet i stiftelselagen. I bestämmelsen preciseras även beskattningen av juridiska personer som inte direkt är delägare i ett handelsbolag. I bestämmelsen tydliggörs att lånebeloppet ska tas upp som intäkt hos en juridisk person som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. Undantagen från bestämmelsens tillämpning har samlats i två streck- satser i sista meningen. Bestämmelsen om beskattning av penninglån i första meningen gäller inte om låntagaren är ett aktiebolag (se avsnitt 5.3) eller om det finns synnerliga skäl mot att ta upp intäkten. Bestämmelsen i andra stycket är ny och motsvarar 11 kap. 45 § andra stycket. Se kommentaren till denna paragraf. Tredje stycket är nytt. Bestämmelsen utvidgar tillämpningsområdet för reglerna i paragrafen. Vad som sägs om ett svenskt handelsbolag ska även gälla en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna behandlas i avsnitt 5.5. Lagförslag i promemorian Ändringar i reglerna om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån (Fi2009/1477) Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229)2 att 9 kap. 7 §, 10 kap. 3 §, 11 kap. 45 §, 13 kap. 3 och 4 §§ och 15 kap. 3 § samt rubrikerna närmast före 11 kap. 45 § och 15 kap. 3 § ska ha följande lydelse. Följande räntor och avgifter får inte dras av: räntor enligt 4 kap. 1 § studiestödslagen (1999:1395), stycket lagen (1993:737) (1996:1030) om underhållsstöd. räntor på lån som ska tas upp som intäkt enligt bestämmelserna i 11 kap. 45 § och 15 kap. 3 §. Till inkomstslaget tjänst räknas 1.utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m., i den utsträckning som anges i 57 kap., i företag som är eller har varit fåmansföretag, 2.kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag i den utsträck- ning som anges i 50 kap. 7 §, 3. penninglån i strid med 21 kap. 3. penninglån som ska tas upp som intäkt enligt bestämmelserna i (2005:551) eller 11 § lagen 11 kap. 45 §, (1967:531) om 4.avskattning av pensionsförsäkring enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 §, 5.avskattning av pensionssparkonto enligt bestämmelserna i 58 kap. 33 §, och 6.avskattning av avtal om tjänstepension enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 och 19 a §§. 2 Lagen omtryckt 2008:803 Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är lån- tagare, om det inte finns synner- liga skäl mot detta. Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551), 11 § lagen (1967:531) om tryggande av (1994:1220), ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk person som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. Första stycket tillämpas även på lån som har lämnats av en utländsk juridisk person som motsvarar ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse, om förhållandena varit sådana att lånebeloppet skulle ha tagits upp som intäkt om den utländska juridiska personen hade varit ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse. Vad som sägs i första stycket om svenskt handelsbolag gäller på motsvarande sätt i fråga om en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Penninglån som lämnas till en juridisk person i strid med 21 kap. 17 § aktiebolagslagen (2005:551) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., räknas till inkomstslaget näringsverksamhet. Penninglån som lämnas till en juridisk person och som ska tas upp som intäkt enligt bestämmelserna i 15 kap. 3 § räknas till inkomstslaget näringsverksamhet. Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och utgifter hos svenska handelsbolag. För delägare som är fysiska personer räknas handelsbolagets kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och näringsbostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital samt handelsbolagets penninglån som avses i 3 § till inkomstslaget tjänst. Penninglån som lämnas till en i utlandet delägarbeskattad juridisk person som ska tas upp som intäkt enligt bestämmelserna i 15 kap. 3 § räknas till inkomstslaget näringsverksamhet för delägare som är juridiska personer och till inkomstslaget tjänst för delägare som är fysiska personer. Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en juridisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ bolagslagen (2005:551), lagen (1967:531) om tryggande av (1994:1220), ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en juridisk person som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. Första stycket tillämpas även på lån som har lämnats av en utländsk juridisk person som motsvarar ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse om förhållandena varit sådana att lånebeloppet skulle ha tagits upp som intäkt om den utländska juridiska personen hade varit ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse. Vad som sägs i första stycket om svenskt handelsbolag gäller på motsvarande sätt i fråga om en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 10 kap. 3 §, 11 kap. 45 §, 13 kap. 3 och 4 §§ samt 3 § i sina nya lydelser tillämpas på penninglån som lämnas efter . Bestämmelserna i deras äldre lydelser tillämpas på lån som har lämnats före . 3.Den nya bestämmelsen i 9 kap. 7 § tillämpas även på ränteutgifter på lån som har lämnats före , om lånet hade omfattats av bestämmelserna i 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § om det hade lämnats efter . Bestämmelsen tillämpas dock bara på ränteutgifter som belöper sig efter . Följande remissinstanser har yttrat sig: , Kammarrätten i , , Länsrätten i , Finansinspek- tionen, , , Verket för näringslivsutveckling (), vid uni- versitet, Byggindustrier, FAR SRS, Fastighetsägarna , Föreningen , Företagarna, , , , advokat- samfund och (). Därutöver har yttrande även inkommit från , och . , Byggindustrier, Fastighets- ägarna och har åberopat yttrandet från Föreningen . har förutom ett eget yttrande åberopat detta yttrande. Följande remissinstanser har inte svarat eller angett att de avstår från att lämna några synpunkter: , , Finans- bolagens förening, FöretagarFörbundet, , och . Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs i fråga om inkomstskattelagen (1999:1229)3 att 9 kap. 7 §, 10 kap. 3 §, 11 kap. 45 §, 13 kap. 3 och 4 §§ och 15 kap. 3 § samt rubrikerna närmast före 11 kap. 45 § och 15 kap. 3 § ska ha följande lydelse. Följande räntor och avgifter får inte dras av: räntor enligt 4 kap. 1 § studiestödslagen (1999:1395), stycket lagen (1993:737) (1996:1030) om underhållsstöd. räntor på lån som ska tas upp som intäkt enligt 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 §. Till inkomstslaget tjänst räknas 1.utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m., i den utsträckning som anges i 57 kap., i företag som är eller har varit fåmansföretag, 2.kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag i den utsträck- ning som anges i 50 kap. 7 §, 3. penninglån som ska tas upp 21 kap. 17 §§ som intäkt enligt bestämmelserna i eller 11 § lagen 11 kap. 45 §, 4.avskattning av pensionsförsäkring enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 och 19 a §§, 5.avskattning av pensionssparkonto enligt bestämmelserna i 58 kap. 33 §, och 6.avskattning av avtal om tjänstepension enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 och 19 a §§. 3 Lagen omtryckt 2008:803. Om penninglån har lämnats i Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) eller 11 § (2005:551), lagen (1967:531) om tryggande av lagen (1967:531) om tryggande av lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk (1994:1220), ska lånebeloppet tas person som är delägare i ett upp som intäkt hos en fysisk svenskt handelsbolag som är lån- person som är låntagare eller som tagare, om det inte finns synner- direkt eller indirekt, genom ett liga skäl mot detta. är delägare i ett svenskt handels- bolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot Första stycket tillämpas även på lån som har lämnats av en en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse, om förhållandena skulle ha tagits upp som intäkt om hade varit ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en Vid tillämpning av första och andra styckena likställs en i person med ett svenskt handels- Penninglån som lämnas till en Penninglån som lämnas till en juridisk person i strid med 21 kap. juridisk person och som ska tas (2005:551) eller 11 § lagen bestämmelserna i 15 kap. 3 §, räknas till inkomstslaget närings- pensionsutfästelse m.m., räknas till Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och utgifter hos svenska handelsbolag. För delägare som är fysiska personer räknas handelsbolagets Prop. 2009/10:12 kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och närings- Bilaga 3 bostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital samt handelsbolagets penninglån som avses i 3 § till inkomstslaget tjänst. Penninglån som lämnas till en i utlandet delägarbeskattad juridisk person och som ska tas upp som intäkt enligt bestämmelserna i 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 §, räknas till inkomstslaget närings- verksamhet för delägare som är juridiska personer och till inkomstslaget tjänst för delägare som är fysiska personer.