prop · GX0317 · 2009-10-08 00:00:00 — Inte heller mellan en näringsidkare och en närstående näringsidkares fasta driftställe kan det anses finnas behov av en särskild bestämmelse om ekonomisk intressegemenskap. Eftersom det fasta driftstället utgör en del av den närstående näringsidkarens verksamhet föreligger ekonomisk intressegemenskap även i detta fall. Bestämmelser av nu angivet innehåll har tagits in i 4 § i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. 5.4.4Jurisdiktioner med vilka har skatteavtal m.m. Regeringens förslag: Uttrycket stat ska också omfatta andra juris- diktioner som har ingått skatteavtal med. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I den föreslagna bestämmelsen anges Prop. 2009/10:17 att den i lagförslagets 3, 12 och 13 §§ använda termen stat även innefattar utländsk jurisdiktion som har ingått skatteavtal med. Härigenom kommer t.ex. att omfattas av de föreslagna reglerna. En bestämmelse av nu angivet innehåll har tagits in i 5 § i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. 5.4.5Ömsesidig överenskommelse enligt avtalet mellan Exportråd och delegation i beträffande skatter på inkomst Regeringens förslag: Prissättningsbesked ska även kunna lämnas i ett ärende där en ömsesidig överenskommelse om prissättning av inter- nationella transaktioner kan ingås enligt det avtal som avses i lagen (2004:982) om avtal mellan Exportråd och delegation i beträffande skatter på inkomst. Promemorians förslag: Bestämmelsen om ärenden enligt avtalet mellan Exportråd och delegation i är något annorlunda utformad än i regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens uppfattning bör det vara möjligt för att lämna ett prissättningsbesked också i de fall den aktuella transaktionen sker med ett i verksamt närstående företag eller fast driftställe. En möjlighet att ingå ömsesidig överenskommelse i dessa fall följer av det avtal som avses i lagen (2004:982) om avtal mellan Exportråd och delegation i beträffande skatter på inkomst. Lagen om prissättning av internationella transaktioner ska därför kunna tillämpas även i dessa fall. En bestämmelse av nu angivet innehåll har tagits in i 6 § i den föreslagna lagen om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Bestämmelsen har placerats som 6 § i enlighet med Lagrådets förslag. Regeringen finner dock inte anledning att, såsom föreslagits av Lagrådet, låta bestämmelsen föregås av en egen rubrik. Regeringens förslag: ska vara handläggande myndighet för ärenden om prissättningsbesked och därmed lämna prissättnings- besked och fatta övriga beslut. Promemorians förslag: Promemorians förslag innehåller bestäm- melser om att , med vissa begränsningar, ska vara behörig myndighet att ingå ömsesidiga överenskommelser enligt denna lag. Överensstämmer i övrigt med regeringens förslag. Remissinstanserna: föreslår att beslut även fortsättningsvis ska handhas av . beslut med utredningsskyldighet och sanktionsmöjligheter bör kvarstå. att underlätta processerna föreslår ett alternativt förhåll- Näringslivets intresse i denna fråga kommer främst från de allra största företagen. Dessa bör tillsammans kunna utveckla en funktion för självreglering, dvs. utveckla normer och hjälpmedel för att skapa enhetliga och trovärdiga processer. bör ha en samrådsroll i kraft av sin serviceroll. Ansökningar om prissättningsbeslut bör för- beredas av en sådan näringslivsfunktion i samråd med . Ett beslutsunderlag kan sedan underställas för beslut och förankring av detta i berörda stater där skatteavtal föreligger. anser att en funktion enligt ovan bibehåller rättsäkerheten som den administrativa kostnaden begränsas. ifrågasätter om inte förfarandet enligt lagen om förhandsbesked är lämpligare än det föreslagna. Den erfarenhet och kompetens som byggt upp och har, kan även vid förfarande inför komma till användning och tillämpas. Det är enligt inte nödvändigt att det organ som lämnar prissättningsbesked har revisionsbefogenhet. Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande och anslutit sig, anser att de omständigheter som anges i promemorian leder till att det finns effektivitetsskäl som talar för att är handläggande myndighet för prissättnings- besked som det finns principiella tveksamheter mot att Skatte- verket ska handlägga prissättningsbeskeden. Detta gäller särskilt med tanke på frågor om sekretess och att beslut avseende prissättningsbesked enligt förslaget inte ska kunna överklagas. Näringslivets skattedelegation vill även framhålla vikten av en snabb handläggning av dessa ärenden. Detta behöver tydligare markeras, helst uttryckligen i lagstiftningen. Om inte en skyndsam handläggning sker kommer prissättningsbeskeden i praktiken inte att fylla någon funktion. En praktisk förutsättning för att här aktuella ärenden ska kunna handläggas skyndsamt är att hand- läggande myndighet har tillräckliga resurser avsatta för denna uppgift. Det är mycket viktigt att sådana resurser tillsäkras denna verksamhet. FAR SRS anför bl.a. följande. I promemorian föreslås att ska vara handläggande myndighet. Med hänsyn till att även är tillämpande myndighet föreligger en risk för en konfliktsituation mellan verkets olika funktioner. FAR SRS vill därför framhålla vikten av att det finns fungerande kinesiska murar mellan dessa olika enheter inom . Enligt FAR SRS kan antalet ansökningar bedömas bli väsentligt högre än de 5 10 som har uppskattat. Härav följer att det är viktigt i det fortsatta beredningsarbetet att beräkna erforderliga resurser för att också korta ned uppgiven handläggningstid på minst 18 36 månader per prissättningsbesked. I sammanhanget måste även beaktas att ges tillräckliga resurser för att bygga upp relevant kunskap. anser att förslaget att ska vara den myndighet som lämnar prissättningsbesked har många fördelar i praktiken. Dock kan en viss tveksamhet infinna sig på ett mer principiellt plan. utgör den sökandes motpart i de ordinarie taxeringsprocesserna och får alltså med förslaget en dubbel roll. anser vidare att vikten av en snabb handläggning av ärendena tydligare ska markeras, helst uttryckligen i lagstiftningen. inte en skyndsam handläggning eftersträvas kommer prissättnings- beskeden i praktiken inte att fylla någon funktion. Skälen för regeringens förslag Det är regeringen som sköter förhandlingarna med berörda avtals- stater och som fattar beslut i ärenden om prissättningsbesked. verket bistår dock bl.a. med kontroll av i ansökan lämnade uppgifter, avger yttranden i ärendena till regeringen samt taxerar näringsidkarna i enlighet med de i prissättningsbeskedet angivna villkoren. om ärenden om prissättningsbesked även fortsättningsvis ska handläggas av regeringen eller om dessa ärenden ska flyttas över till eller någon annan från fristående myndighet. Inledningsvis kan här konstateras att regeringen har flyttat över handläggningen av ärenden av förvaltningskaraktär till berörd Så har t.ex. ärenden enligt skatteavtal om ömsesidig överenskommelse i fall då dubbelbeskattning föreligger flyttats över till Det vore således i linje med detta att även flytta den nu aktuella ärendegruppen prissättningsbesked från regeringen till en har de internationella kontakter och den kompetens som krävs för att handlägga och följa upp ärenden om prissättningsbesked. Mot denna bakgrund talar effektivitets- och samordningsskäl för att handläggningen av ärenden om prissättningsbesked hanteras inom ramen Denna ordning är också den som gäller i flertalet av de stater som har ett system med prissättningsbesked i kraft. Ett flertal remissinstanser har anfört att även om det finns praktiska för- delar och effektivitetsskäl som talar för att ska vara handläggande myndighet för prissättningsbeskeden så finns det vissa principiella tveksamheter eftersom är taxerande och tillämpande myndighet. Regeringen menar dock, även med beaktande av vad som anförts av remissinstanserna, att en handläggning av prissättningsbeskeden inom ramen för verksamhet får ses som det lämpligaste alter- Att bygga upp en motsvarande kompetens och organisation i en fristående myndighet skulle vara kostsamt och inte självklart undanröja de problem som tas upp av remissinstanserna. en annan ordning ska införas där en särskild näringslivsfunktion för- bereder beslutsunderlag som sedan underställs . hänsyn till bl.a. de aktuella frågornas komplexitet, det nära sambandet mellan underlaget i ärendet och förhandlingarna om ömsesidig överens- kommelse och de sekretessfrågor som skulle uppkomma ser regeringen inte att en sådan lösning som föreslår skulle vara möjlig. Mot bakgrund av det nu anförda finner regeringen att bör vara handläggande myndighet för prissättningsbeskeden. För att uppnå syftet med förfarandet är det viktigt att handläggningen av prissättningsbeskeden sker fristående från den ordinarie taxerings- verksamheten och att frågor om tillgång till uppgifter ingivna i ansökan hanteras på ett sätt som inger förtroende för förfarandet. går från att beaktar dessa aspekter vid hanteringen av ärendena inom verket. Ärenden som enligt skatteavtal ska handläggas av behörig myndighet handläggs på rättsavdelningen vid av en grupp som har en från reviderande och processförande enheter fristående ställning. har i promemorian fört fram att en lösning skulle kunna vara att sammanföra ärenden om prissättningsbesked med dessa s.k. behörig myndighetsärenden. Regeringen noterar att det kan finnas praktiska fördelar med en sådan ordning bl.a. i de fall då det föreligger ansökningar om prissättningsbesked och om ömsesidiga överenskommelser om undanröjande av uppkommen dubbelbeskattning . Eftersom prissättningsfrågor ofta är komplicerade och tar att hantera är det inte ovanligt att en ansökan om undanröjande av dubbelbeskattning kompletteras med en ansökan om prissättnings- besked eller omvänt. Denna enhet har vidare god erfarenhet av för- handlingar om ömsesidiga överenskommelser med andra stater. Rege- ringen menar att den av föreslagna lösningen skulle kunna vara en lämplig lösning och uppnå den önskvärda frikopplingen från den taxerande verksamheten. Det har från några av remissinstanserna framhållits vikten av en skynd- sam handläggning av ärenden om prissättningsbesked och att Skatte- verket får tillräckliga resurser för handläggningen. Redan av förvalt- ningslagen (1986:223) följer att ett ärende där enskild är part ska handläggas så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Att ett ärende handläggs snabbt och effektivt är givetvis viktigt. I fråga om prissättningsbesked måste dock beaktas att det är ärenden som avser komplicerade frågor och där förhandlingar ska äga rum med en annan stat. Regeringen förutsätter att ärendena hanteras på ett så skyndsamt sätt som är möjligt med hänsyn till ärendenas komplexitet och omfattning och finner därför inte anledning att i lagen om prissättningsbesked införa någon särskild bestämmelse om skynd- samhet. Vad avser frågan om resurser för hänvisas till avsnitt 5.18 om ansökningsavgifter och avsnitt 6.2 om effekter för . En bestämmelse av nu angivet innehåll har tagits in i 7 § i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Behörig myndighet enligt skatteavtalen Att ska vara handläggande myndighet i ärenden om prissätt- ningsbesked innebär enligt regeringens mening även att ska vara behörig myndighet enligt skatteavtalen då det gäller förhandlingar med annan avtalsstat i frågor som rör ett ärende om prissättningsbesked. De överenskommelser som är aktuella i ärenden enligt denna lag torde inte kunna komma att avse sådana situationer där eller medverkan krävs enligt 10 kap. 2 § regeringsformen (RF). Det är därför möjligt för regeringen att i enlighet med 10 kap. 3 § RF uppdra åt att med annan stat ingå sådana ömsesidiga överenskommelser som ska ligga till grund för prissättningsbesked. Regeringen avser att i förordning meddela bestämmelser om att Skatte- verket ska få ingå dessa överenskommelser. Något förslag i denna del Prop. 2009/10:17 lämnas därför inte i förslaget till lag om prissättningsbesked vid I förordningen bör även tas in bestämmelser om att ska överlämna ett ärende till regeringen i den del det avser den ömsesidiga överenskommelsen, om ärendet om prissättningsbesked är av särskild betydelse eller annars av sådan beskaffenhet att det bör prövas av regeringen. Detta överensstämmer med vad som gäller för de ärenden om ömsesidig överenskommelse enligt skatteavtalen som hand- läggs av . Om eller medverkan av någon anledning skulle krävas, t.ex. om överenskommelsen förutsätter lagändring eller om ärendet annars är av större vikt, måste ett över- lämnande givetvis alltid ske(10 kap. 2 § RF). Ärenden som kan anses vara av sådan särskild betydelse att det är motiverat att överlämnar förhandlingarna om ömsesidig överenskommelse till regeringen skulle exempelvis kunna vara ärenden som avser frågor där vägledning från eller intern lagstiftning saknas eller är oklar, där ny vägledning föreligger från eller där den svenska uppfattningen avviker från den gängse uppfattningen inom . Förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transak- tioner omfattar även mellanhavanden mellan ett företag och dess fasta driftställen. De ändringar i artikel 7 i modellavtal och dess kommentarer som har genomförts uppdatering av modell- avtalet och som föranleds av rapporten från om fasta driftställen innebär nya riktlinjer för hur armlängdsprincipen ska tillämpas, se vidare avsnitt 4.1.1. Tillämpningen och de andra frågor som kan föranledas av rapporten är oprövade och det kan antas att oklarheter inledningsvis kan uppkomma kring tolkningen av dessa som är av mer principiell natur. Frågor om prissättning av mellanhavanden mellan ett företag och dess fasta driftställe som kan komma upp genom ansökan om prissättningsbesked är därför exempel på ärenden som kan vara av sådan beskaffenhet att det bör överlämnas till regeringen att hantera de ömsesidiga överenskommelserna. Detsamma gäller ärenden som kan förväntas komma att röra mycket stora belopp. Även i de fall då regeringen kommer att sköta förfarandet vid ömse- sidig överenskommelse ankommer det på att lämna prissätt- ningsbeskedet. 5.6Vem får ansöka om ett prissättningsbesked Regeringens förslag: En näringsidkare som är eller kan förväntas bli skattskyldig enligt inkomstskattelagen (1999:1229) och som omfattas av ett tillämpligt skatteavtal ska få ansöka om ett prissättningsbesked. Handelsbolag och andra delägarbeskattade juridiska personer ska få ansöka om prissättningsbesked om någon av delägarna är eller kan förväntas bli skattskyldig enligt inkomstskattelagen och omfattas av ett tillämpligt skatteavtal. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Promemorian innehåller inte någon särskild reglering för handelsbolag och andra delägarbeskattade juridiska personer. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Ett syfte med prissättningsbeskeden är att i förväg skapa klarhet i frågor som rör prissättning vid inter- nationella transaktioner mellan parter som står i intressegemenskap, inklusive mellanhavanden mellan ett företag och dess fasta driftställen, och genom detta undvika framtida korrigeringar av prissättningen och den därmed följande risken för dubbelbeskattning. För att uppnå detta syfte och i förväg kunna pröva prissättningsfrågor bör prissättnings- besked kunna sökas inte bara av näringsidkare som är skattskyldiga enligt inkomstskattelagen utan även av näringsidkare som kan förväntas bli skattskyldiga enligt inkomstskattelagen och som förväntas företa transaktioner av nu angivet slag. Att en ansökan om prissättningsbesked kan göras av en näringsidkare som förväntas bli skattskyldig enligt inkomstskattelagen innebär inte att en ansökan kan avse en teoretisk fråga utan koppling till en faktisk transaktion, se vidare avsnitt 5.9.5. Begreppet näringsidkare omfattar både juridiska personer, såsom aktiebolag och handelsbolag, och fysiska personer som bedriver närings- verksamhet, se avsnitt 5.3. Såväl i obegränsat som begränsat skattskyldiga med inkomst av näringsverksamhet omfattas av förslaget. För att få ansöka om ett prissättningsbesked ska näringsidkaren omfattas av ett skatteavtal som är tillämpligt avseende beskattningen av de aktuella transaktionerna. Vad avser fasta driftställen följer av 3 § att dessa kan ses som en part i en transaktion vid tillämpningen av denna lag. Ett fast driftställe utgör inte en egen juridisk person utan är en del av en näringsidkares företag. Om det finns en särskild företrädare för en utländsk näringsidkares fasta driftställe i , såsom enligt 10 § lagen (1992:160) om utländska filialer m.m., bör denne dock enligt regeringens mening kunna ansöka om prissättningsbesked för den utländske näringsidkarens räkning i de fall där det fasta driftstället anses vara part i transaktionen. Vad avser handelsbolag och andra delägarbeskattade juridiska per- soner, såsom europeiska ekonomiska intressegrupperingar, är den juri- diska personen part i transaktionen och den som därmed omfattas av 1 §. Vid tillämpningen av inkomstskattelagen är det dock delägaren som beskattas för den vinst som uppkommer i den juridiska personen. Det bör därför särskilt regleras att om näringsidkaren är ett handelsbolag eller en annan delägarbeskattad juridisk person får den juridiska personen ansöka om prissättningsbesked om någon av dess delägare är eller kan förväntas bli skattskyldig enligt inkomstskattelagen och omfattas av tillämpligt skatteavtal. Av den föreslagna bestämmelsen följer också att prissättningsbesked bara kan lämnas om en näringsidkare ansökt om detta hos . Enligt förslaget är det således inte möjligt för att på initiativ av en utländsk behörig myndighet lämna ett prissättningsbesked såvida inte den i skattskyldige näringsidkaren kommer in till Skatte- verket med en ansökan om prissättningsbesked. Bestämmelser av nu angiven innebörd har tagits in i 8 § i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Regeringens förslag: En näringsidkare som innan ansökan ges in vill diskutera förutsättningarna för ett prissättningsbesked och vad ansökan bör innehålla, ska beredas tillfälle till ett förmöte om inte särskilda skäl talar mot det. Promemorians förslag: Promemorians förslag innehåller inte någon möjlighet för att avvisa en begäran om förmöte om särskilda skäl talar mot ett förmöte. Promemorians förslag överensstämmer i övrigt i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser att förmöten torde vara erforderliga och därför ska vara obligatoriska, för att effek- tivisera och begränsa tidsåtgången i ärenden om prissättningsbesked. Det är nödvändigt att lagstiftaren anger med tydlighet hur förfarandet vid förmöten ska vara. För att förmöten ska få rätt form och för att uppnå rätt dialog krävs att bägge parter bidrar och att frågor de facto diskuteras. Skälen för regeringens förslag: De utländska system med prissätt- ningsbesked som studerats i promemorian har samtliga en ordning med ett möte mellan näringsidkaren och skatteförvaltningen innan en ansökan ges in, ett s.k. förmöte. Sådana möten har även ägt rum i de flesta av de ärenden som handläggs av regeringen med stöd av skatteavtal. Erfarenheterna av sådana förmöten är mycket goda, bl.a. genom att de sparar tid och gör det möjligt att på ett tidigt stadium klargöra t.ex. vad som krävs för att ett prissättningsbesked ska kunna lämnas, vad ansökan bör innehålla, hur förfarandet rent praktiskt går till och hur förfarandet kan förväntas ta. För svenskt vidkommande faller nu aktuella förmöten in under Skatte- verkets serviceskyldighet enligt förvaltningslagen (1986:223), varför någon reglering inte är nödvändig. Regeringen delar dock uppfattning att en uttrycklig bestämmelse rörande förmöten dels under- stryker vikten av sådana möten, dels klargör för parterna att denna möjlighet finns och att den bör utnyttjas innan en formell ansökan om prissättningsbesked ges in. Det bör ligga i både och sökandens intresse att väl fungerande förmöten kommer till stånd. Det kan exempelvis vara av särskilt intresse att diskutera vilken närmare information som i det enskilda fallet bör lämnas vid ansökan. I vissa begränsade fall kan det dock enligt regeringens mening finnas skäl för att avvisa eller avslå en begäran om förmöte. Mot bakgrund av att förmöten får anses vara av intresse för både närings- idkaren och bör detta bara vara aktuellt om det finns särskilda skäl. Sådana särskilda skäl kan vara att flera förmöten redan har hållits och det inte finns anledning att anta att nya uppgifter ska lämnas eller att någon ytterligare vägledning kan lämnas inför ansökan. Det nu sagda innebär att det krävs ganska starka skäl för att vägra ett förmöte. Regeringen anser inte att det finns behov av att närmare reglera utformningen av dessa möten. En bestämmelse av nu angiven innebörd har tagits in i 9 § i förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner. Regeringens förslag: En ansökan om prissättningsbesked ska vara skriftlig och ska ges in till . En ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs för att ett pris- sättningsbesked ska kunna lämnas. Det ska i den föreslagna lagen informeras om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare före- skrifter om vilka uppgifter som ska ingå i en ansökan. Promemorians förslag: Promemorians förslag innehåller inte någon bestämmelse med upplysning om att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska ingå i ansökan. Promemorians förslag innehåller i stället en lista på uppgifter som bör ingå i ansökan. Promemorians förslag innehåller vidare bestämmelser om att ansökan ska ges in i fyra exemplar och bestämmelser om på vilket språk ansökan ska upprättas. Promemorians förslag överensstämmer i övrigt i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande och anslutit sig, menar att med beaktande av syftet och målet med den föreslagna lagen är det viktigt att kravet på uppgiftslämnande begränsas till information som är direkt relevant för att prissättningsbesked ska kunna lämnas. En reglering innebärande att ansökan ska innehålla de uppgifter som behövs för att prissättningsbesked ska kunna lämnas är naturlig. I förslaget anges dock i en lista vilka uppgifter som särskilt avses. De listade kraven på ansökans innehåll ska begränsas till information som alltid behövs för att ett prissättningsbesked ska kunna ges. Exempelvis torde det i många fall föreligga ett mindre omfattande behov av information i ärenden där mindre företag ansöker om prissättningsbesked. kan också alltid anmoda näringsidkaren att komma in med de ytterligare upp- lysningar som krävs för att pröva en ansökan. anför bl.a. följande. Den känsla som inträder är att i promemorian valt att föreslå synnerligen långtgående utredningsbefogenheter, vilka starkt kan ifrågasättas ur rättssäkerhets- synvinkel. I praktiken innebär förslaget att den skattskyldige ska lämna all information som begär såväl avseende nutid, framtid som förfluten tid. Denna information inskränks inte bara till skattefrågor utan avser, såvitt kan bedömas, i princip naturligtvis inom ramen för frågeställningen, vad finner lämpligt att begära. Skälen för regeringens förslag som ansöker om ett prissättningsbesked bör inleda detta förfarande parallellt i samtliga involverade stater och se till att alla stater har samma underlag. Ett prissättningsbesked avser komplicerade prissättningsfrågor och det är därför viktigt att ansökan är skriftlig. En ansökan om prissättningsbesked bör vidare ges in i flera exemplar.