prop · GX0333 · 2009-10-14 00:00:00 — anför att förslaget är en välkommen förändring som förbundet förespråkat sedan reformens genomförande. Skälen för regeringens förslag Utformning av fastighetsavgiften för tomtmark som hör till småhus på ofri grund och fastighetsavgiften för småhus på ofri grund För hus på annans mark, s.k. byggnad på ofri grund, gäller att huset och tomten ägs av två olika personer och utgör två skilda taxeringsenheter.5 Ett småhus på ofri grund omfattas av avgiftssystemet medan tomt- marken, som inte ingår i samma taxeringsenhet som småhuset, omfattas av fastighetsskattesystemet. Fastighetsavgiftens konstruktion som en schabloniserad klumpsummeavgift för både byggnad och mark i ett är problematisk när byggnad och mark är i olika ägares hand. En uppdelning av avgiften på mark respektive byggnad, som berörts av och byggande vid Kungliga Tekniska Hög- skolan, kan vid första påseendet förefalla vara en enkel lösning, men skulle i praktiken vara komplicerad. Den befintliga lagstiftningen om statlig fastighetsskatt och fastighetsavgift innehåller bestäm- melser som reglerar om mark som hör till både uppförda hus och hus under uppförande ska hänföras till fastighetsskattesystemet eller fastig- hetsavgiftssystemet och bestämmelser om till vilket eller vilka hus tomt- mark ska höra vid tillämpning av reglerna om nedsättning av fastig- hetsavgift för nybyggda bostäder. Att tillföra nya proportioneringsregler som ska samspela med dessa regler skulle komplicera lagstiftningen avsevärt. En proportionering av fastighetsavgiften mellan mark och byggnad i olika ägares hand skulle även kunna leda till konflikter mellan fastighetsägare och arrendator beträffande samspelet mellan de olika enheterna. Det nu anförda ger vid handen att ett takbelopp för marken i arrende- fallen lämpligen bör ske i form av ett särskilt belopp för marken utan koppling till bebyggelsen på densamma. En möjlighet är att tomtmark av aktuellt slag ges samma takbelopp som det som gäller per värderingsenhet för småhus. Det skulle innebära dubbla takbelopp ett belopp för marken och ett belopp för huset som marken hör till (under förutsättning att huset har åsatts ett värde). Ett småhus på ofri grund och tillhörande tomtmark skulle därvid kunna få en fastighetsavgift som är dubbelt så hög som den maximala fastighets- avgiften är för motsvarande hus med tillhörande tomtmark där huset och tomtmarken finns i en och samma ägares hand. En sådan ordning kan inte anses eftersträvansvärd. En ytterligare möjlighet är att sätta ett annat takbelopp för tomtmarken än det takbelopp som gäller per värderingsenhet för småhus. Detta bör i så fall lämpligen kombineras med att småhus på ofri grund ges ett nytt takbelopp för att den samlade situationen för tomt och mark, så långt möjligt, ska efterlikna situationen för småhusägare som även äger den tomtmark som huset står på. Med denna utgångspunkt framstår det som den naturligaste lösningen att ge tomtmarken och småhuset vardera ett 5 Egendom som ingår i en och samma taxeringsenhet måste ha samma ägarförhållanden jfr 4 kap. 2 och 3 §§ fastighetstaxeringslagen (1979:1152). Ett småhus och tillhörande tomtmark kan därför bilda olika taxeringsenheter även om viss, men inte fullständig, ägar- gemenskap råder, t.ex. om A, B och C äger marken men bara A äger huset. takbelopp som motsvarar hälften av det ordinarie takbeloppet per små- hus. Denna lösning innebär, som och byggande vid framhållit, inte en fullständig neutrali- tet i alla situationer mellan ett småhus på en arrendetomt och ett småhus på en ägd tomt. Om småhuset saknar taxeringsvärde kommer taken att slå olika för tomtmarken eftersom taket för ägda tomter är dubbelt så högt som taket för arrendetomter. Även om småhuset har ett taxeringsvärde kan ojämlikhet uppkomma i t.ex. de fall då taxeringsvärdet för marken slår i det lägre avgiftstaket men taxeringsvärdet för huset inte gör det, som det samman- lagda taxeringsvärdet för tomten och huset slår i det högre avgiftstaket. Ett takbelopp för tomtmark kan inte göras beroende av antalet småhus på ofri grund på tomten. En sådan ordning skulle nämligen kräva att förde ett register över alla sådana småhus som inte utgör värderingsenheter och som helt saknar varje betydelse för beskattningen för deras ägare på grund av att de saknar taxeringsvärden. Även detta innebär således en ojämlikhet i förhållande till hus med ägda tomter. De redovisade invändningarna är dock inte av sådan karaktär att de bör hindra en utformning av fastighetsavgiften för arrendetomter och småhus på ofri grund som den nu skisserade. Förslaget är därför att tomter som hör till småhus som inte ingår i samma taxeringsenhet respektive småhus till vilka hör tomter som inte ingår i samma taxeringsenhet ska ha en fastighetsavgift som uppgår till hälften av takbeloppet per småhus, dock högst av taxeringsvärdet. Med taxeringsvärdet avses här i fråga om tomtmark markens värde och i fråga om småhus byggnadens värde. Om t.ex. småhuset saknar taxeringsvärde utgår inte någon avgift alls för huset. Uppgifter om småhus på ofri grund Som anförts under föregående avsnitt kommer i de flesta fall att ha uppgift om förekomsten av småhus i form av de värderings- enheter för småhus som konstaterats vid fastighetstaxeringen. Enligt uppgift från är det möjligt att i verkets system koppla värde- ringsenheter för småhus på ofri grund till de värderingsenheter för tomt- mark som de står på. I de fall då småhus inte utgör värderingsenhet kommer emellertid att ha behov av att få uppgift om förekomsten av dessa små- hus. De fastighetsägare som berörs kommer att ha ett eget intresse av att få småhus som inte åsatts byggnadsvärde beaktade. Det ankommer därför på dessa individer att själva upplysa om förekomsten av småhus. I de fall då förekomsten av ett småhus inte fastställts vid fastig- hetstaxeringen är det naturligt att det ankommer på fastighetsägaren att styrka att det finns ett småhus, i den mening som avses i 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152), på tomten. Om tomtmarksägaren är osäker på om förekomsten av ett småhus i annans ägo på hans mark har fastslagits vid fastighetstaxeringen har denne möjlighet att fråga byggnadens ägare eller kontrollera hos Skatte- verket om vad som beslutats vid den senaste fastighetstaxeringen. Regeringen har förståelse för synpunkter rörande admi- Prop. 2009/10:33 nistrations- och kontrollproblem men anser att de potentiella svårig- heterna inte är av sådan art att förslaget inte bör genomföras. 5.4Obebyggd tomtmark för småhus, småhus under uppförande och tomtmark för sådana byggnader Regeringens bedömning: fastighetsavgift bör alltjämt inte tas ut för obebyggd tomtmark för småhus, småhus under upp- förande och tomtmark för sådana byggnader. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: motsätter sig inte bedömningen men anför att det för verkets del ur administrativ synpunkt är enklare och bättre om förslaget utvidgas så att även tomtmark utan byggnad och tomtmark med pågående byggnation infogas i systemet med fastighetsavgift. kommun anser att frågan huruvida fastighetsavgift bör utgå för obebyggd tomtmark för småhus, småhus under uppförande och tomtmark för sådana byggnader borde få en annan lösning än den nu gällande. Syftet att förhindra spekulationssyfte kan motivera den gällande ordningen men regeringen bör också beakta kommunernas behov av att ha en god framförhållning vad gäller planberedskap för bostadsproduktion. efterlyser en förändring för obebyggda fastigheter. Det torde finnas flera skäl än spekulation att inneha obebyggd tomtmark och motivet för att undanta dessa fastigheter från systemet är inte tillräckligt starkt. anser att det är viktigt att även obebyggda tomter omfattas av den kommunala fastighetsavgiften. Det finns flera exempel på där avstyckning av enstaka tomter kan vara enda sättet att klara ett generationsskifte i ett skärgårdshemman som är högt värderat. Dessa tomter kanske inte kan bebyggas och hamnar då i en svår skattesituation. Spekulationsteorin anser förbundet vara överdriven. anser att det finns starka skäl för att även obebyggda tomter ska omfattas av avgiftssystemet. Förbundet bedömer att spekulations- problemet är överdrivet och att det i den mån det förekommer bör angri- pas på andra sätt. Ett mer allvarligt problem är att nuvarande metod för att angripa den eventuella spekulationen får stora privatekonomiska konsekvenser för exempelvis ägare av fastigheter där tomten styckats för att underlätta för barn och barnbarn att kunna bygga en egen sommar- stuga på området. Skälen för regeringens bedömning: Som framgår av avsnitt 4.2 om- fattas obebyggd mark, byggnader under uppförande och mark för sådana byggnader inte av den kommunala fastighetsavgiften. I propositionen med förslag till lagstiftning om fastighetsavgift uttalade regeringen (prop. 2007/08:27 s. 77) att det inte kunde anses angeläget att undanta obebyggd tomtmark som innehas i spekulationssyfte från statlig fastighetsskatt för att i stället låta den omfattas av den generellt sett mer gynnsamma kommunala fastighetsavgiften. mera uttalat att tomtmark som innehas i spekulationssyfte inte bör om- Prop. 2009/10:33 fattas av den generellt sett mer gynnsamma kommunala fastighets- avgiften förrän den är bebyggd på ett för boende ändamålsenligt sätt (bet. 2008/09:SkU23 s. 36 f). Obebyggd mark (med undantag för , betesmark, skogsmark och skogsimpediment) är redan föremål för fastighetsskatt, oavsett om marken i fråga utgör t.ex. tomtmark för småhus eller tomtmark för industribyggnad. Det finns enligt regeringens mening inte anledning att göra ett avsteg från denna grundläggande princip inom fastighetsbeskatt- ningen och undanta obebyggd tomtmark för småhus från fastighetsskatt. Detta gäller även om den skattskyldige påstår sig ha för avsikt att bebygga marken. På motsvarande sätt saknas anledning att undanta små- hus under uppförande och tomtmark för sådana byggnader från fastig- hetsskatt. Uttag av fastighetsskatt för byggnader under uppförande är för övrigt ett naturligen övergående förhållande. Regeringen gör således i fråga om obebyggd tomtmark för småhus, småhus under uppförande och tomtmark för sådana byggnader precis som tidigare bedömningen att dessa inte bör omfattas av fastighetsavgift. Regeringens förslag: De tillkommande fastighetsavgiftsmedlen till- förs kommunerna 2010. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. anser att förslaget om att fördel- ningen till kommunerna ska göras med ett enhetligt belopp per invånare i grunden är fel. Det vore mer rättvist ur kostnadssynpunkt för kom- munerna att antal hus och lägenheter var underlag för fördelningen i stället för antalet invånare. kommun och Kommuner och Landsting har inga invändningar mot finansieringen då det initialt är neutralt för sektorn och för de enskilda kommunerna och intäktsföränd- ringar därefter ska tillfalla respektive kommun. Skälen för regeringens förslag: Fastighetsavgiftsmedlen enligt nuva- rande system överförs till kommunerna på sätt som närmare beskrivits i avsnitt 4.3. I propositionen med förslag till lagstiftning om fastighets- avgift var en utgångspunkt att vartefter ytterligare medel, till följd av till- kommande bostäder, höjningar av lägre taxeringsvärden och indexering av avgiften, inflyter i systemet skulle detta komma de enskilda kommu- nerna till del (prop. 2007/08:27 s. 70). I och med utvidgningen av tillämpningsområdet för den kommunala fastighetsavgiften kommer ytterligare medel att tillföras fastighets- avgiftssystemet inte genom uppförande av fler bostäder utan genom att fler fastigheter än tidigare inkluderas. Det är således närmast fråga om en förändring av själva införandet av den kommunala fastighetsavgiften. Det ligger därför närmast till hands att nu som vid införandet justera Anslaget för kommunalekonomisk utjämning bör justeras Prop. 2009/10:33 med ett belopp motsvarande beräknade tillkommande fastighetsavgifts- har ifrågasatt metoden för utbetalning med ett enhetligt belopp per invånare. Enligt regeringens mening bör utbetal- ningen ske i enlighet med det befintliga systemet för utbetalning av fastighetsavgiftsmedel, enligt vilket utbetalningen utgörs av ett enhetligt belopp per invånare (se avsnitt 4.3). Det fastställda beloppet kommer således att höjas med (se avsnitt 9.1). 6Förändrade regler för uppskov med beskattning av kapitalvinst vid avyttring av privatbostad Slopande av det särskilda tillägget vid återföring av Regeringens förslag: Det särskilda tillägget vid återföring till beskatt- ning, helt eller delvis, av ett preliminärt uppskov slopas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Länsrätten i län anför att bestämmelsen om schablonintäkt i 47 kap. 11 b § inkomstskattelagen (1999:1229, IL) inte synes omfatta någon annan situation än den när en ersättningsbostad Med förslagets nuvarande utformning saknas alltså stöd att påföra schablonintäkt för dem som inte uppfyller bosättningskravet. och tillstyrker förslaget. bund anser att det är rimligt att samma räntebeläggning tillämpas för återföring av preliminärt uppskov som för övriga bestående uppskov. anser att förslaget är bra. Skälen för regeringens förslag Det särskilda tillägget vid återföring av preliminärt uppskov har beskri- vits närmare i avsnitt 4.7. Som framgår av avsnitt 3 har hemställt att det särskilda tillägget ska slopas. har åberopat följande skäl för hemställan. på det särskilda tillägget medför en ökad mängd omprövningar av före- gående års deklarationer. Det allmänna ränteläget är dessutom så lågt att nivån på det särskilda tillägget uppfattas som oskäligt av medborgarna. Vidare kan, om det särskilda tillägget slopas, schablonintäkt för upp- skovsbelopp beräknas även för den del som måste återföras till beskatt- ning enligt 47 kap. 9 § IL. Det skulle innebära att schablonintäkten kan beräknas maskinellt även för preliminära uppskovsbelopp, vilket enligt skulle medföra en enhetlig och enkel tillämpning av samt- liga medgivna uppskov, enklare blanketter samt färre fel i beräkningar Prop. 2009/10:33 och överföringar, färre omprövningar angående avstående av preliminära uppskovsbelopp och en ökad acceptans för skattereglerna. Schablonintäkten för uppskovsbelopp ska enligt 47 kap. 11 b § IL beräk- nas på ett underlag som utgörs av uppskovsbeloppets storlek vid ingången av beskattningsåret. Det innebär att någon schablonintäkt inte ska tas upp för det beskattningsår då ursprungsbostaden säljs, dvs. det år för vilket uppskovet beslutas, men att schablonintäkt i sin helhet ska tas upp då uppskovsbeloppet återförs till beskattning. Schablon- intäkten kan därmed beräknas maskinellt och förtryckas på inkomst- deklarationen i likhet med ränta, utdelning och andra löpande kapital- inkomster enligt lämnade kontrolluppgifter. Ett preliminärt uppskov kan ligga till grund för beräkning av schablon- intäkt helt eller delvis, beroende på i vilken omfattning som det måste återföras till beskattning enligt 47 kap. 9 § IL. Detta medför att schablon- intäkt på preliminära uppskov inte kan beräknas maskinellt och därmed inte heller förtryckas på inkomstdeklarationen. I stället måste den skatt- skyldige själv beräkna schablonintäkten på blankett K2 samt eventuellt även det särskilda tillägget, om någon del av uppskovet måste återföras på grund av att ersättningsbostaden är billigare än ursprungsbostaden. Samtliga preliminära uppskov medför således en hantering för de skattskyldiga eftersom schablonintäkt och särskilt tillägg måste beräknas för sig på en särskild blankett och därefter överföras till huvud- blanketten som en tilläggsuppgift, vilket sammantaget leder till en ökad risk för fel. Detta medför dessutom ett administrativt merarbete för att registrera och hantera de tilläggsuppgifterna såväl på huvudblanketten som på blankett K2. Vid taxering uppgick antalet preliminära uppskov till 13 708 stycken. Vid taxering uppgick antalet till 14 323 stycken och vid taxering till 11 342 stycken. Det är således ett relativt stort antal uppskovsbelopp där räntebeläggningen inte kan förtryckas. Enklare regler och blanketter års taxering kan en skattskyldig frivilligt återföra ett tidigare beviljat uppskov. Uppskov kan även begäras för ett lägre belopp än vad den skattskyldige högst är berättigad till. Det särskilda tillägget ska dock inte tas upp vid en frivillig återföring av ett preliminärt upp- skov. Dessa regeländringar medförde taxering en ökad kom- plexitet av blankett K2. Vid taxering tillkommer dessutom beräkning av schablonintäkt baserad på den delen av det preliminära uppskovet som inte måste återföras till beskattning, vilket bidrar till att ytterligare komplicera utformningen av blankett K2. Sammantaget ökar detta risken för fel och motverkar målsättningen att det ska vara enkelt för medborgarna att göra rätt. Omprövning av föregående års taxering Kostnadsränta ska betalas på skatteskulder enligt bestämmelserna i 19 kap. skattebetalningslagen (1997:483, SBL). 19 kap. 3 § SBL med utgångspunkt från den s.k. basräntan som mot- svarar den räntesats som gäller för sexmånaders statsskuldsväxlar. anstånd med betalning beräknas kostnadsräntan efter en räntesats som motsvarar basräntan och vid betalning av slutlig skatt beräknas kostnads- räntan efter en räntesats som motsvarar basräntan alternativt av basräntan men lägst . året efter det taxeringsår då ett preliminärt uppskov har begärts kan den skattskyldige konstatera att hela eller del av upp- skovsbeloppet måste återföras till beskattning, vilket även medför en extra belastning i form av det särskilda tillägget. I ett sådant fall kan den skattskyldige i stället begära omprövning av föregående års taxering med yrkande om att inte bli tillgodoförd något preliminärt uppskov och där- med beskatta den ursprungliga kapitalvinsten för . i en omräkning av skatten samt en kostnadsränta som i många fall kan vara klart lägre än skatten på det särskilda tillägget. Ett preliminärt uppskov med beskattningen av kapitalvinsten innebär att den skattskyldige har på sig att uppfylla kraven för ett Om förutsättningarna för uppskov med hela vinsten inte upp- fylls vid det följande årets taxering har den skattskyldige erhållit en skattekredit jämfört med om motsvarande belopp hade beskattats det år då vinsten deklarerades. Detta kan närmast jämföras med ett anstånd att betala en viss förfallen skatteskuld varför det är motiverat att någon form av ränta påförs, särskilt för de fall där uppskovet ska återföras i sin hel- En sådan ränta bör beräknas efter en räntesats som kan motiveras och är acceptabel i förhållande till den allmänna räntenivån. det särskilda tillägget bestämdes hade diskontot varit så högt som Tillägget motsvarade således en marknads- Räntenivån har därefter sjunkit. referensränta som sedermera ersatt diskontot har varit som lägst och som högst . Enligt har ett flertal skattskyldiga vid kontakt med verket framfört uppfattningen att storleken av det särskilda tillägget numera är oskäligt i förhållande till den erhållna förmånen av en uppskjuten skattebetalning, vilket riskerar att minska acceptansen och förtroendet för skattesystemet i sin helhet. För att upprätthålla en god skattemoral är det av särskild vikt att medborgarna uppfattar skatte- reglerna som rättvisa och sakligt motiverade. En sakligt motiverad räntenivå bör lämpligen motsvara den generella räntebeläggning av uppskovsbelopp som gäller års För en generell tillämpning av schablonintäkt på uppskovsbelopp talar att den som i övrigt uppfyller bestämmelserna och medges ett uppskovs- belopp inte ska drabbas av en särskild skatt enbart av det skälet att ersätt- Prop. 2009/10:33 ningsbostaden är billigare än ursprungsbostaden. Dessutom kan de skatt- skyldiga numera begära ett lägre slutligt uppskovsbelopp än vad de maximalt är berättigade till. Om ersättningsbostaden är billigare än ursprungsbostaden så ska ett särskilt tillägg påföras för den delen som måste återföras, men inget tillägg ska tas ut för den delen som den skatt- skyldige frivilligt återför till beskattning. Klart övervägande skäl talar för att återföring av ett preliminärt uppskov ska ha samma räntebeläggning som gäller för övriga bestående uppskov genom schablonintäkten. Härigenom uppnås en likformig behandling av uppskovsbeloppen samt en betydande förenkling för såväl de skattskyl- diga som för . Detta leder dessutom till att reglerna uppfattas som rättvisa och legitima, vilket bidrar till en förbättrad acceptans för skattesystemet. Som Länsrätten i län berört omfattar bestämmelsen om ränte- beläggning i 47 kap. 11 b § IL enligt sin nuvarande ordalydelse endast skattskyldiga som har en ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp. Avsikten med räntebeläggningen är att samtliga uppskovsbelopp ska räntebeläggas (jfr prop. 2007/08:27 s. 121). Bestämmelsen behöver där- för ändras så att räntebeläggningen endast är beroende av förekomsten av ett uppskovsbelopp. 6.2Utvidgad skattskyldighet för återfört uppskovsbelopp och schablonintäkt Regeringens förslag: Begränsat skattskyldiga juridiska personer görs skattskyldiga för inkomster i form av återfört uppskovsbelopp samt schablonintäkt enligt 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229). Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. anför att det är rimligt att även begränsat skattskyldiga juridiska personer behandlas på samma sätt som begränsat skattskyldiga fysiska personer. Skälen för regeringens förslag: Som redogjorts för i avsnitt 4.4 ska ett uppskovsbelopp återföras när ersättningsbostaden avyttras. Ett upp- skovsbelopp ska vidare, med vissa undantag, återföras till beskattning om en ersättningsbostad övergår genom arv, testamente, gåva eller bodel- ning. En ersättningsbostad behöver inte ligga i utan kan ligga i någon annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). Den som flyttar till en annan EES-stat blir i normalfallet begränsat skatt- skyldig i . Som redovisats i avsnitt 4.4 och 4.5 är en begränsat skattskyldig fysisk person skattskyldig för återfört uppskovsbelopp samt schablonintäkt enligt 47 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Som framgår av avsnitt 4.8 gäller för ett dödsbo efter en person som Prop. 2009/10:33 vid sin död var begränsat skattskyldig att dödsboet för senare beskatt- ningsår än dödsåret behandlas som ett utländskt bolag, som är en begrän- sat skattskyldig juridisk person. Det har uppmärksammats att det inte finns någon motsvarande regel om skattskyldighet för återfört uppskovs- belopp och schablonintäkt för begränsat skattskyldiga juridiska personer som den som föreskrivs för begränsat skattskyldiga fysiska personer. Dödsbon efter begränsat skattskyldiga fysiska personer bör givetvis vara skattskyldiga för återförda uppskovsbelopp och schablonintäkt på samma sätt som personerna i fråga skulle ha varit. För att åstadkomma detta krävs en utvidgning av skattskyldigheten för begränsat skattskyldiga juri- diska personer. 6.3Justering av beloppsgränsen för avdrag för uppskovsbelopp vid tvångsavyttring Regeringens förslag: I de fall då tvångsavyttring sker får avdrag för uppskovsbelopp göras om avdraget uppgår till . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. anser att lagändringen är rimlig. Skälen för regeringens förslag: ändrades tekni- ken för uppskov. återfördes uppskov till beskattning genom att ett tidigare uppskov minskade anskaffningskostnaden vid kapitalvinst- beräkningen för den bostad som var behäftad med uppskov (ersättnings- bostaden) och därigenom ökade kapitalvinstens storlek. görs kapitalvinstberäkningen utan beaktande av uppskovet. Det gamla upp- skovet läggs samman med den framräknade vinsten och tas upp till beskattning tillsammans med vinsten.