prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Bland övriga instanser som ser positivt på förslaget finns Högskole- verket, universiteten i , och samt Kungl. Tekniska högskolan och . Den tidigare fyraåriga tekniska linjen var populär och en ny sådan utbildning bedöms enligt remissinstanserna kunna bidra till en större rekryteringsbas för in- genjörsutbildningarna inom högskolan. Flera remissinstanser är tveksamma till om begreppet gymnasieingenjör ska användas för den föreslagna utbildningen. Tveksamhet till förslaget redovisas bl.a. från som ifrågasätter om det finns behov av en ingenjörsutbildning utanför hög- skolan. , och Kommuner och Landsting är i likhet med en del andra remissinstanser kritiska till förslaget utifrån ett utbildningsstrukturellt perspektiv. De anser att det skulle vara mer rationellt att tillmötesgå avnämarnas behov genom den befintliga eftergymnasiala utbildningsstrukturen. Teknikföretagen redovisar ett eget förslag till utformning av ett mer omfattande teknikprogram i gymnasieskolan. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen konstaterar att en klar majoritet av remissinstanserna har en positiv inställning till att ett fjärde tekniskt år inrättas. Den tidigare fyraåriga tekniska linjen hade många sökande och utbildades cirka 10 000 gymna- sieingenjörer . En ny modern variant av en ingenjörsutbildning på en lägre nivå än högskoleingenjörerna bör svara mot specifika arbets- Det finns också skäl att tro att en sådan kan bidra till att generellt öka intresset för teknisk utbildning. Regeringen delar utredarens uppfattning att frågan bör beredas vidare och avser att återkomma. Yrkesprogram och högskoleförberedande program Regeringens förslag: Utbildningen i gymnasieskolan består av natio- nella program, som är yrkesprogram eller högskoleförberedande Yrkesprogrammen ska vara grund för yrkesverksamhet och De högskoleförberedande programmen ska vara grund för fortsatt utbildning på högskolenivå. Regeringens bedömning: För elever på yrkesprogram som skaffar sig grundläggande behörighet för högskolestudier utgör yrkes- programmet också grund för fortsatt utbildning på högskolenivå. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En majoritet är positiv till en tydligare indelning av gymnasieskolans program bl. a. Statskontoret, Myndigheten för handikappolitisk samordning, Myndigheten för skolutveckling, Special- pedagogiska institutet, (), , lingen, , och kommuner m.fl. Arbetsförmedlingen anser att en ökad tydlighet av vad en gymnasieut- bildning innehåller och vad den leder till kommer att underlätta för såväl arbetsgivare som arbetstagare vid rekrytering. yrkesutbildning bör enligt Arbetsförmedlingen även leda till att elevernas kompetens i större utsträckning motsvarar arbetsgivarnas krav och där- med ökar anställningsbarheten. HSV är positivt till tydligheten i förslaget då myndigheten anser att det finns behov av både högskoleförberedande program och yrkesprogram som leder till anställningsbarhet. HSV menar dock att det saknas en analys av hur en person med en yrkesexamen ska kunna vidareutbilda sig i sitt yrke. konstaterar att förslaget innebär en starkare profilering som kommer att öka chanserna till anställning. är i princip positiv till uppdelningen men menar att detta måste åtföljas av en kraftig satsning på studie- och yrkes- Negativa eller tveksamma till förslaget är , högskola och kommun. är positiv till att ut- bildningen på yrkesprogram leder till en tydlig yrkesutbildning med en direkt ingång i yrkeslivet men ifrågasätter den starka tudelning som förslaget innebär. menar att förslaget innebär att ungdomar kommer att tvingas till tidigare yrkesval och ifrågasätter om det är klokt ur såväl den enskildes som samhällets perspektiv. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Den nuvarande gymnasieskolan är alltför likformig. Yrkesutbildningarna är alltför teore- tiserade och många elever har svårt att fullfölja utbildningen. De studie- förberedande utbildningarna förbereder inte tillräckligt väl för fram- gångsrika högskolestudier. Den reformerade gymnasieskolan ska i högre grad än ge en god yrkesutbildning respektive en god förberedelse för högskolestudier. Yrkesprogrammen ska hålla hög kvalitet och leda till skicklighet i yrket. Tiden för karaktärsämnen ska öka. Alla utbildningar ska ge kompetens och färdigheter som leder till anställningsbarhet och förut- sättningar för eget företagande samt lägga grund för fortsatta studier till exempel inom . Yrkesutbildning ska erbjudas som skol- förlagd utbildning eller som gymnasial lärlingsutbildning och leda till yrkesexamen. För elever på yrkesprogram som skaffar sig grundläggande behörighet för högskolestudier utgör yrkesprogrammet också en grund för fortsatt utbildning på högskolenivå. Genom att eleverna på yrkes- program garanteras möjlighet att läsa in grundläggande behörighet för högskolestudier skapas inga återvändsgränder i gymnasieskolan. Regeringen bedömer att det sannolikt också kommer att vara en betydande övergång från vissa yrkesprogram till högskolestudier. De elever som så önskar kommer således att kunna få både ett fördjupat yrkeskunnande jämfört med och möjlighet till högskole- studier. Utbildningen på högskoleförberedande program ska leda till en hög- skoleförberedande examen. Kraven för denna examen innebär att eleverna generellt kommer att nå längre i sin förberedelse för studier vid universitet och högskolor än vad som är fallet . Genom förslaget förtydligas gymnasieskolans struktur. Regeringen anser därför att förde- larna med förslaget väl uppväger den tveksamhet som bl.a. gett uttryck för. Regeringen behandlar betydelsen av en väl fungerande studie- och yrkesvägledning i avsnitt 14.3. Gymnasieskolans uppdrag att förbereda samtliga elever för ett aktivt samhällsliv och personlig utveckling gäller även i fortsättningen för samtliga utbildningar i gymnasieskolan. Regeringens förslag: Inom de nationella programmen kan det finnas inriktningar som börjar det första, andra eller tredje läsåret. Inriktning- arna är nationella. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka natio- nella inriktningar som ska finnas. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela ytterligare föreskrifter om natio- nella inriktningar. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig om när inriktningar får börja. En stor majoritet har bifallit förslaget till ut- formning av gymnasieskolans programutbud och programstruktur som helhet. Många instanser har också yttrat sig om utredarens förslag till vilka inriktningar som ska få förekomma på programmen. , och kommuner tillstyrker förslaget. styrker att en inriktning får starta redan från gymnasieutbildningens början. Forum för livsmedelsindustrin anser att det är av stor vikt att en inriktning kan börja 1. Skälen för regeringens förslag: Även i fortsättningen bör programmen i regel indelas i nationella inriktningar som ska vara sök- bara för eleverna. Inriktningarna ska möta olika branschers behov av ytterligare specialisering eller skapa intresse för olika kunskapsområden inom högskolan. Regeringen har tagit fasta på att det för vissa program är naturligt att inriktningen kan påbörjas redan i årskurs 1. Det kan gälla t.ex. hantverksprogrammet där det inte finns skäl att vänta med specialisering till årskurs 2. Detsamma gäller för estetiska inriktningar där färdigheten behöver utvecklas och upprätthållas under hela gymnasieutbildningen. Regeringen föreslår därför ett förtydligande i skollagen som innebär att en inriktning får påbörjas , även om det är önskvärt att så inte blir fallet på alla program. En alltför tidig specialisering gör valet av utbildning onödigt komplicerat för eleverna. Tidiga val kan få till följd att antalet byten och omval ökar. Regeringen kan komma att föreskriva t.ex. vilka utbildningar som får erbjuda inriktningen från årskurs 1 med stöd av det bemyndigande som finns i skollagen avseende inriktningar. När nationella inriktningar redovisas i följande beskrivning av programutbudet i gymnasieskolan är det inriktningar som utredaren föreslagit efter omfattande kontakter med branscher och andra avnämare. Regeringen bedömer dock, liksom utredaren, att dessa kan behöva prövas ytterligare av . Regeringen avser att i ett kommande uppdrag med anledning av reformeringen av gymnasieskolan uppdra åt att bl.a. lämna förslag till inriktningar på de olika programmen i samråd med branscher och andra avnämare. Därefter är det regeringen som beslutar om vilka de nationella inriktningarna ska vara. Den möjlighet att lokalt besluta om inriktningar som finns i nuvarande bestämmelser tas bort. För att ge utrymme för flexibilitet och lokala behov föreslås att en möjlighet att anordna särskilda varianter införs. Dessa behandlas i avsnitt 8.1. Regeringens förslag: Följande program ska vara yrkesprogram i gymnasieskolan: Barn- och fritidsprogrammet Bygg- och anläggningsprogrammet El- och energiprogrammet Fordons- och transportprogrammet Handels- och administrationsprogrammet Hantverksprogrammet Hotell- och turismprogrammet Industritekniska programmet Naturbruksprogrammet Restaurang- och livsmedelsprogrammet och fastighetsprogrammet Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredaren föreslår dock en annan struktur för hur program ska benämnas samt längre programnamn. Vidare föreslår utredaren att programmet för barn och fritid ska benämnas programmet för ledarskap och friskvård. Utredaren föreslår ytterligare två yrkesprogram, nämligen programmen för flygteknik samt sjöfartsteknik. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som behandlat yrkesprogrammen ställer sig till övervägande del bakom förslaget. Det gäller t.ex. , och . Merparten av remissinstanserna är posi- tiva till att yrkesutbildningen ska leda till ökad anställningsbarhet. Flera instanser har dock ifrågasatt vad begreppet anställningsbarhet innebär. Exempelvis menar att det blir möjligt för eleven att uppnå anställningsbarhet för vissa, men inte för alla yrken eftersom många yrken kräver en färdighetsträning som inte ryms inom den gymnasiala utbildningen. I sådana fall krävs att eleven går en efter- gymnasial utbildning eller praktiserar för att avlägga certifiering eller gesällprov. menar att det av den anledningen är viktigt att inriktningarna inte har namn som vilseleder eleven, t.ex. yrkesbenäm- ningar som inte kan uppnås inom gymnasieskolan. Hantverkarnas riks- organisation menar att det finns flera yrken där elever i gymnasieskolan kan uppnå en erkänd kompetens. Men nivån på den kompetensen ligger långt ifrån vad många branscher kräver för s.k. yrkesbevis. Skälen för regeringens förslag En ökad global konkurrens, demografiska förändringar och en snabb teknisk utveckling har gjort att kompetenskraven ökar inom i stort sett alla delar av arbetsmarknaden. Därmed blir framtidens kompetens- försörjning en allt viktigare fråga. En väl fungerande grundläggande yrkesutbildning är viktig för både samhället och individen. Inom flera branscher råder det brist på yrkesutbildad arbetskraft. Stora pensionsavgångar och minskande ungdomskullar understryker den gymnasiala yrkesutbildningens avgörande betydelse för landets kompetensförsörjning. Från utbildning till arbetsliv Arbetslösheten bland ungdomar i är hög jämfört med exempelvis våra nordiska grannländer. Svårast att etablera sig på arbetsmarknaden har de ungdomar som helt saknar gymnasial utbildning. Det kan bero på att flertalet arbetsgivare anser att gymnasial kompetens numera är ett lägsta grundkrav för anställning. För personer med gymnasial kompetens finns en omfattande arbetsmarknad även om kompetenskraven varierar stort mellan olika branscher. I vissa branscher anställs ungdomar som har en allmän gymnasial kompetens, men som saknar en specifik yrkesut- bildning. Det kan bero på att arbetsuppgifterna inte kräver särskilda för- kunskaper. Det kan också bero på brist på yrkesutbildad personal. I andra branscher finns det tydligt utstakade vägar in i olika yrken. Det kan t.ex. innebära att en elev först skaffar sig en grundläggande yrkesut- bildning i gymnasieskolan. Därefter anställs personen och får en färdig- utbildning inom branschen. Denna utbildning kan organiseras på olika sätt. Det kan dels handla om rena utbildningsinsatser, dels om att den nyanställde ska arbeta ett visst antal timmar innan ett yrkesbevis utfärdas. I en del branscher avslutas färdigutbildningen med ett yrkesprov. Utformningen och kraven på yrkesbevis bygger på överenskommelser mellan parterna på arbetsmarknaden och regleras inte i lag eller förord- ning. Olika branscher har dock olika krav för yrkesbevis. I flera branscher saknas tydliga yrkeskrav i form av yrkesbevis. Vägen in i sådana yrken kan vara otydlig. Det kan även gälla utvecklingen till ett mer kvalificerat yrkeskunnande för personer redan verksamma inom en viss bransch. Yrkesprogrammen ska utöver att förbereda direkt för arbetslivet även förbereda för fortsatta studier inom yrkesområdet till exempel i Yrkes- högskolan. Yrkesutgångar, erkänd kompetens och anställningsbarhet Ett viktigt mått på yrkesutbildningens kvalitet är om eleverna får arbete eller startar företag inom det område de är utbildade för. För att fler elever ska få ett arbete krävs att utbildningsutbudet svarar mot arbets- marknadens behov. Inom ramen för utredarens arbete har omfattande överläggningar med avnämarna genomförts och dessa ligger till grund för det programutbud som regeringen föreslår. Minst lika viktigt som utbudet av yrkesprogram är det att innehållet i de olika programmen stämmer överens med yrkeskraven inom den bransch som programmet utbildar för. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att i samverkan med branscherna utforma kombinationer av karaktärsämnes- kurser som inom ramen för programfördjupningen leder till olika yrkes- utgångar. Med yrkesutgång menas det yrke som en viss utbildning avses leda till. Vissa yrkesprogram kan även i fortsättningen vara en rekry- teringsgrund för yrkesutbildningar inom högskolan. På dessa program bör det därför vara möjligt att som programfördjupning erbjuda kurser som krävs för särskild behörighet till högre utbildning inom yrkesom- rådet. Utgången syftar även i dessa fall till att eleverna ska etablera sig på arbetsmarknaden inom yrkesområdet, men först efter vidare studier. En sådan utgång med högskolebehörighet från ett yrkesprogram öppnar således för studier vid universitet eller högskola. kan utgöra en alternativ utbildningsväg efter examen. Se även avsnitt 7.3. Elevernas kunskaper måste motsvara det som branscherna efterfrågar även vad avser nivån. Regeringen anser att ökade möjligheter att etablera sig inom yrket förutsätter att eleverna ges chans att nå längre i sitt yrkes- kunnande än vad de har möjlighet att göra i dagens gymnasieskola. Där- för ska, inom ramen för den programstruktur som regeringen föreslår, tiden för fördjupning öka och i första hand avse yrkesämnena. Regeringen bedömer att möjligheten till fördjupning och fler tydliga yrkesutgångar förutsätter att antalet nationella inriktningar kommer att bli fler än . Regeringen anser att de olika förslag om yrkesutbildningen som läggs i denna proposition sammantaget kommer att bidra till att öka yrkes- kunnandet och därmed bidra till att fler unga kommer ut i arbetslivet. Det är dock inte möjligt att inom ramen för en grundläggande treårig yrkes- utbildning inrymma exempelvis de som vissa branscher kräver för att utfärda yrkesbevis. För en del yrken kommer det således även att krävas en viss färdigutbildning som vanligtvis sker inom ramen för en anställning. Det föreslagna programutbudet med tydliga yrkesutgångar tillsammans med införandet av en yrkeshögskola kommer, enligt regeringens mening, dels skapa tydligare vägar till yrken, dels bättre förutsättningar för individen att vidareutvecklas inom sitt yrke. De förslag som läggs här bör ses som ett första steg i en process för att bättre matcha innehåll och nivå på yrkesutgångarna i den grundläggande gymnasiala yrkesutbildningen mot yrkesingångarna i olika branscher. För att denna process ska bli framgångsrik krävs ett utökat samarbete med företrädare för både branscher och arbetsmarknadens parter. Regeringens bedömning är att detta samarbete kommer att bidra till att en gymnasial yrkesexamen blir en av avnämarna erkänd kompetensnivå som tydligare än visar vilka arbetsuppgifter och yrken som den grundläggande yrkesutbildningen kvalificerar för. Det i sin tur bör underlätta ungdomars val av utbildningsväg och göra yrkesutbildning mer attraktiv. Regeringens bedömning av hur detta samarbete bör organiseras finns i avsnitt 5.4 och 5.5. Regeringens förslag till krav för yrkesexamen beskrivs i avsnitt 11.2. Regeringen anser att det behövs fler företag. Det är i dagens gymnasie- skola som utbildningen av morgondagens företagare sker. Många yngre skulle kunna tänka sig att starta ett företag men tvekar eftersom de inte vet hur man gör eller för att de inte vågar satsa på en egen idé. Därför måste den gymnasiala yrkesutbildningen i större utsträckning bidra till att fler unga utvecklar sådana kunskaper som krävs för att starta och driva företag. Regeringen konstaterar i likhet med att det finns kulturbärande yrken, t.ex. inom hantverksområdet, där merparten av utövarna är egna företagare. Det är ytterligare ett skäl till att förstärka inslagen av entreprenörskap i yrkesutbildningen. Som framgår i avsnitt 7.4 och 11 föreslår regeringen att en gymnasie- examen införs och att det i alla gymnasieprogram ska ingå ett gymnasie- arbete. Inom den gymnasiala yrkesutbildningen kan lämpliga uppgifter för gymnasiearbetet utarbetas i nära samarbete med arbetslivet. Det kan till exempel innebära att eleverna ges chans att pröva sitt yrkeskunnande i företagsliknande arbetsformer. I följande avsnitt beskrivs förslagen till nationella yrkesprogram. Regeringen bedömer att det saknas skäl att ändra programnamnens struktur. Därför behålls nuvarande väl inarbetade namnstruktur. Regeringen anser också att nuvarande etablerade programnamn så långt möjligt bör behållas. Programnamnen bör inte heller vara alltför långa. Att regeringen inte följer utredarens förslag till nya programnamn inne- bär dock inte att regeringen har en annan uppfattning än utredaren avse- ende programmens innehåll. Barn- och fritidsprogrammet ska ge en grundläggande yrkesutbildning för arbete med människor i alla åldrar inom pedagogiska och sociala yrkesområden samt inom kultur- och fritidssektorn. Utredaren har föreslagit ett annat namn på programmet, nämligen programmet för ledarskap och friskvård. Många remissinstanser, bl.a. , samt och menar att utredarens namnförslag är problematiskt då gymnasial yrkesutbildning inte kan eller bör inriktas mot arbetsledande uppgifter. Regeringen delar den uppfatt- ningen och anser därför att programmet även fortsättningsvis bör benämnas barn- och fritidsprogrammet då det bättre motsvarar den före- slagna utbildningens innehåll. Kommuner och Landsting är positivt till utredarens förslag att bredda programmet. Organisationen är dock kritisk till att programmet inte leder till grundläggande behörighet för högre studier. Utredaren föreslår flera yrkesutgångar från programmet. Flera remiss- instanser, t.ex. och kommuner och uppfattar dessa förslag som problematiska. Bland annat påpekas att personliga assistenter ofta rekryteras från omvårdnadsprogrammet. Regeringen konstaterar att barn- och fritidsprogrammet utgör en rekryteringsgrund för framför allt förskollärarutbildningen. Regeringen avser därför att ge i uppdrag att i den fortsatta beredningen av programmets innehåll tydliggöra vilka yrkesutgångar som bör finnas på programmet samt vilka behörighetsgivande kurser som bör erbjudas. Bygg- och anläggningsprogrammet ska ge en grundläggande yrkesut- bildning för arbete som t.ex. målare, plåtslagare, murare eller maskin- förare. Utredaren föreslår fyra nationella inriktningar; husbyggnad, an- läggning, måleri och plåtslageri. Inom programmet kommer utbildning inom ett 20-tal yrken att rymmas. utbildas anläggningsmaskinförare inom fordonsprogrammet. Utredaren föreslår att denna utbildning förs över till bygg- och anläggningsprogrammet för att tydligare koppla ut- bildningen till det sammanhang där eleverna kommer att arbeta i fram- tiden. tillstyrker programmets utformning. Både byggindustrier och () accepterar utformningen av programmet. BYN anser dock att det finns ett behov av ett bredare byggprogram, t.ex. ett samhällsbyggnadsprogram, i syfte att locka nya elevgrupper. Det nya el- och energiprogrammet ska ge en grundläggande yrkesutbild- ning för arbete med installation, drift, underhåll och reparation inom de el-, elektronik-, dator- och energitekniska områdena. Programmet ska även ge grundläggande kunskaper för drift och underhåll av tekniska system inom kraftindustrin. Utredaren har föreslagit tre nationella inriktningar; elteknik, energi- teknik samt elektronik och datorteknik. Det kommer att finnas tydliga yrkesutgångar från programmet, t.ex. automationstekniker, tele- och elektronikreparatör, driftoperatör samt installations-, distributions- och industrielektriker. Programmet är en sammanslagning av det nuvarande elprogrammet och delar av det nuvarande energiprogrammet. De remissinstanser som yttrat sig över programmets uppbyggnad är till övervägande del positiva, däribland , Elbranschens yr- kesnämnd, Industri- och kemigruppen och Svensk energi AB. Forum för livsmedelsindustrin, och Teknikföretagen anser dock att det finns efterfrågan på den kompetens som automations- inriktningen på det nuvarande elprogrammet leder till. Forum för livs- medelsindustrin anser vidare att det är angeläget att den processtekniska utbildningen för livsmedelsindustrin kan genomföras både inom industritekniska programmet och el- och energiprogrammet. Regeringen avser därför att i det kommande uppdraget angående innehållet i samtliga gymnasieprogram uppdra åt att utreda hur olika branschers behov av automationstekniker ska tillgodoses. Fordons- och transportprogrammet ska ge en grundläggande yrkesutbild- ning för arbete som t.ex. bilmekaniker, lastbilsförare, godshanterare eller bilskadereparatör. Det motsvaras av dagens fordonsprogram och utreda- ren föreslår fyra nationella inriktningar; fordonsteknik, karosseriteknik, godstransporter och godshantering. Transporternas roll förutspås öka . Detta motiverar att branschen synliggörs i programmets namn och att yrkesutgångarna blir tydligare. Utbildningar inom fordons- och transportbranschen är teknikintensiva och utvecklingen går snabbt. Där- för är det viktigt att samverkan mellan huvudmän och avnämare för- stärks. utbildas anläggningsmaskinförare inom fordonsprogrammet. Ut- redaren föreslår som nämnts tidigare att denna utbildning förs över till det nya bygg- och anläggningsprogrammet för att på så sätt tydligare koppla utbildningen till det sammanhang där eleverna kommer att arbeta. och kommun tillstyrker utredarens förslag. vill se ett ändrat utbildningsinnehåll så att fokus ligger mer på logistikkunskap och lasthantering och inte som på motorkunskap. och anser att det bör vara möjligt att utbilda bussförare inom programmet. Av utredningen reformerad körkortslagstiftning (SOU 2008:130) framgår att utredaren anser att körkortsåldern kan sänkas för bussförare till , förutsatt att utbildning för persontransport med buss införs i fordons- och transportprogrammet. Regeringen har ännu inte tagit ställning till det förslaget. Handels- och administrationsprogrammet ska ge en grundläggande yrkesutbildning för arbete inom områdena handel och administrativ service. Utredaren föreslår två nationella inriktningar; handel och administrativ service. Den nuvarande nationella inriktningen mot turism och resor bör enligt utredaren flyttas till det nya hotell- och turism- programmet. Det finns en betydande arbetsmarknad för gymnasialt utbildad personal inom handel och administrativ service.