prop · GX031 · 2009-09-21 00:00:00 — Finanspolitiken kan sägas vara långsiktigt hållbar om de skatteintäkter och övriga inkomster som följer av dagens skatte- och avgiftsregler är till- räckliga för att över tiden finansiera de utgifter som följer av dagens välfärdssystem.99 För att skapa sig en uppfattning om finanspolitikens långsiktiga hållbarhet görs framskrivningar av den offentliga sektorns inkomster och utgifter under en mycket . Utifrån dessa framskrivningar och den offentliga sektorns skuld i utgångsläget kan olika mått på finanspo- litikens långsiktiga hållbarhet beräknas. Osäker- heten i denna typ av långsiktiga beräkningar är naturligtvis mycket stor och resultaten bör därför betraktas som illustrativa. Ett vanligt använt mått på hållbarhet är den så kallade S2-indikatorn100. Den anger den perma- 99Den teoretiska definitionen av en långsiktig hållbar finanspolitik är att nuvärdet av framtida primära budgetsaldon ska vara lika stort som dagens utestående nettoskuld. 100S2-indikatorn beskrivs i The long-term sustainability of public finances, European Economy, 4, 2006, . Indikatorn beskrivs även kort i bilaga 3. nenta budgetförstärkning (positivt tecken) eller budgetförsvagning (negativt tecken) som gör att finanspolitiken blir långsiktigt hållbar i strikt mening. En S2-indikator på en procent av BNP innebär att en permanent höjning av skatterna eller minskning av utgifterna motsvarande en procent av BNP måste genomföras för att finanspolitiken ska vara långsiktigt hållbar i strikt mening. S2-indikatorn kan omvandlas till ett krav på primärt sparande ett givet år eller , s.k. nödvändigt primärt sparande (NPS).101 Detta mått anger det genomsnittliga primära sparande, dvs. de primära inkomsterna minus de primära utgifterna,102 som måste uppnås om finanspolitiken ska vara långsiktigt hållbar. Som exempel anges måttet i denna proposition för perioden 2019.103 Ett NPS på en procent av BNP innebär att ett primärt sparande på en procent av BNP i genomsnitt är konsistent med en långsiktigt hållbar finanspolitik. Dessa olika mått på finanspolitikens hållbar- het beskrivs mer utförligt i bilaga 3. över den press som kommer från de demogra- fiska förändringarna. I avsnitt 10.3.3 analyseras vidare i vilken utsträckning den pågående eko- nomiska krisen kan leda till hållbarhetsproblem. 10.3.1 Den åldrande befolkningen Det sker stora förändringar i befolknings- sammansättningen i . Två omständigheter dominerar. En är att den stora grupp av personer som föddes på 1940- talet uppnår pensionsålder och lämnar arbetslivet. Detta leder allt annat lika till fler pensionärer och färre förvärvsarbetande. En annan är att den stora grupp av personer som är födda kring 1990 uppnår åldrar då de lämnar gymnasieskolan och går över till arbetslivet eller högre studier. Detta medför att efterfrågan på gymnasieutbildning minskar, efterfrågan på högre utbildning ökar och utbudet av arbetskraft ökar. På är det främst dödligheten bland de äldre som dominerar utvecklingen av befolk- 10.3Utmaningar för finanspolitiken ningens sammansättning och som starkt påver- Med den stigande medellivslängden och de rela- tivt stora nettoutbetalningarna till de äldre aktu- aliseras frågan om dagens finanspolitik kan upp- rätthållas, givet oförändrade skattesatser, även med de demografiska förändringar som står inför. Om så inte är fallet behöver antingen skatterna eller välfärdsåtagandet anpassas. I avsnitt 10.3.1 nedan analyseras detta med utgångspunkt i en grundkalkyl (basscenariot). Omfattningen av det demografiska trycket påverkas av ett antal förhållanden i ekonomin. I avsnitt 10.3.2 beskrivs hur några grundläggande ekonomiska samband kan leda till en högre ef- terfrågan på fritid eller högre krav på service i den offentliga sektorn. Dessa samband kan öka påfrestningarna på de offentliga finanserna ut- kar den svenska ekonomin104. Dödligheten har minskat kraftigt. Detta har medfört att medellivslängden ökat och att de äldre åldersgrupperna utgör en växande andel av befolkningen. Enligt (SCB:s) befolkningsprognos väntas denna utveckling fortsätta framöver om än i något långsammare takt. 101Från engelskans required primary balance. 102Primära utgifter avser alla utgifter utom skuldräntor, medan primära inkomster avser alla inkomster utom kapitalavkastning. 103Måttet beräknas , av långsiktskalkylerna, och decenniet ut. 104 Dödligheten mäts i dessa sammanhang som antalet avlidna i en viss åldersgrupp i förhållande till samtliga personer i åldersgruppen. Diagram 10.4 Förändring i folkmängden efter ålder, 2008 2090 Källor: och egna beräkningar. Folkmängden väntas öka från dagens 9,3 miljo- ner invånare till 10,7 miljoner 2060, och 11,1 miljoner 2090. I diagram 10.4 visas hur befolk- ningens ålderssammansättning väntas förändras . Största delen av befolk- ningsökningen sker i de äldre åldersgrupperna. Befolkningsförändringarna speglas även i yngre-, äldre- och försörjningskvoterna (se dia- gram 10.5). Yngrekvoten, dvs. antalet personer i förhållande till antalet personer , har minskat över tiden på grund av en fallande fruktsamhet och var 2008. Framöver väntas yngrekvoten vara i stort sett oförändrad (se diagram 10.5). Äldrekvoten, dvs. antalet personer i förhållande till antalet personer , har ökat över tiden och var 2008. Till följd av den allt lägre dödligheten förväntas denna utveckling fortsätta framöver. väntas äldrekvoten ha ökat till , och 2090 till . Diagram 10.5 Försörjningskvoter 18752090 Anm: Yngrekvot: Befolkningen som andel av befolkningen . Äldrekvot: Befolkningen som andel av befolkningen . Försörjningskvot: Summan av yngrekvot och äldrekvot. Källor: och egna beräkningar. Adderas yngre- och äldrekvoten erhålls den s.k. försörjningskvoten. Den mäter antalet personer i icke-yrkesverksam ålder (samt ) relativt till antalet personer (). Till följd av den stigande äldrekvoten har försörjningskvoten ökat och var 2008. Försörjningskvoten väntas öka till 2030, 2090. Den långa framskrivningsperioden medför att det finns betydande osäkerhet i beräkningarna. I tabell 10.1 redovisas äldrekvoterna för sex alter- demografiska scenarier som SCB tagit fram.105 105 I Basscenariot antas fruktsamheten (TFR), dvs. det genomsnittliga antalet barn en kvinna får, vara 1,83 på lång sikt. I alternativet Låg fruktsamhet är TFR = 1,66 och i alternativet Hög fruktsamhet är TFR = 2,05. I Basscenariot antas dödligheten minska så att medellivslängden ökar från till för män och från till för kvinnor . I alternativet Låg dödlighet ökar medellivslängden till för män och för kvinnor. I alternativet Hög dödlighet antas ingen förändring i dödligheten framöver och medellivslängden är därför . I Basscenariot antas invandringsöverskottet, dvs. antalet personer som invandrat minus antalet personer som utvandrat, vara i genomsnitt 19 000 personer . I alternativet Hög migration antas invandringsöverskottet bli 28 000 personer . I alternativet Låg migration antas invandringsöverskottet bli 12 000 personer . (SCB, framtida befolkning 20092060, Demografiska rapporter 2009:1). Tabell 10.1 Äldrekvoter i olika scenarier Källor: och egna beräkningar. Den ökande försörjnings- och äldrekvoten i bas- scenariot är framför allt ett resultat av att död- ligheten förväntas minska även framöver. I ett alternativt scenario (hög dödlighet) antas dödlig- heten i stället vara oförändrad på dagens nivå. Även i detta scenario ökar försörjnings- och äld- rekvoten markant framöver och uppgår (se tabell 10.1 samt diagram 10.6). I scenariot hög fruktsamhet antas fruktsamhe- ten vara 2,05 barn per kvinna jämfört med 1,83 barn per kvinna i basscenariot. Detta antas ske genom en återgång mot något yngre förstfö- derskor och minskad barnlöshet.106 En högre fruktsamhet leder till att fler barn föds och att antalet barn blir fler. På lite , när bar- nen uppnår vuxen ålder, ökar även antalet perso- ner i förvärvsaktiv ålder och på samma sätt ökar även antalet äldre personer på riktigt lång sikt. Den direkta konsekvensen av en högre frukt- samhet är såldes en högre yngrekvot. På sjunker äldrekvoten i takt med att barnen uppnår vuxen ålder. Försörjningskvoten blir högre (se diagram 10.6). I samtliga scenarier kommer äldrekvoten på lång sikt att stiga med mellan 10 och 25 procent- enheter. Ökningen av äldrekvoten kommer således att vara betydande i samtliga scenarier av den demografiska utvecklingen. Diagram 10.6 Försörjningskvoter i olika demografiska scenarier 20002090 Källor: och egna beräkningar. i ett internationellt perspektiv är dock den demografiska utvecklingen i relativt gynnsam. () uppskattar att äldrekvoten i som helhet kommer att öka till 2050 (se tabell 10.2). Särskilt i , och väntas äldrekvoten öka kraftigt till mellan 2050. Tabell 10.2 Äldrekvoter i olika länder, 2000 och 2050 Källa: , 2008. Utvecklingen i de offentliga finanserna Detta avsnitt beskriver framskrivningarna av de offentliga finanserna i basscenariot.107 Basscena- riot ska uppfattas som en referens mot vilken övriga scenarier jämförs. Detta betyder inte att utvecklingen i basscenariot är mer sannolik än utvecklingen i alternativscenarierna. 106 Kvinnors medelålder vid första barnets födelse ökade från 1970 107 I bilaga 3 till denna proposition ges en fördjupad redogörelse för de framskrivningsprinciper och modeller som används. En naturlig utgångspunkt för beräkningarna är en situation där dagens skatte- och välfärdssy- stem är oförändrade. Beräkningarna ska därmed inte uppfattas som en prognos, utan snarare som en beskrivning av hur de offentliga utgifterna och intäkterna utvecklas, om utformningen av de nuvarande skatte- och välfärdssystemen bibe- hålls. Detta ger en god utgångspunkt för att analysera konsekvenserna av de demografiska förändringarna samt vilka eventuella problem som kan tänkas uppstå för finanspolitikens långsiktiga hållbarhet. Förändringarna i de offentliga finanserna fram- över är starkt beroende av utvecklingen på ar- betsmarknaden. Som utgångspunkt antas att arbetskraften och sysselsättningen utvecklas i takt med den demo- grafiska utvecklingen. Ett viktigt antagande är dessutom att genomförda och i denna proposition föreslagna strukturreformer medför att sysselsättningen ökar med 125 000 personer på lång sikt. Utvecklingen påverkas också av att ekonomin antas återgå till ett mer normalt konjunkturläge. Sammantaget innebär detta att antalet personer i arbetskraften ökar med närmare 407 000 personer och att sysselsättningen ökar med 401 000 personer (se tabell 10.3). ökar befolkningen i arbetsför ålder med 402 000 per- soner. Tabell 10.3 Befolkningen, sysselsättningen och arbetskraf- ten, 2008 och 2090 Tusental personer och procentuell förändring Arbetskraften, 1664 år Sysselsatta, 1664 år Befolkningen, 1664 år Anm.: Arbetskraften anges inklusive heltidsstuderande arbetssökande, dvs. Källor: och egna beräkningar. Antalet personer med transfereringsinkomster ökar också . Det är framför allt antalet ålderspensionärer som ökar. Ök- ningen är en direkt följd av befolkningsutveck- lingen i kombination med att utträdesåldern från yrkeslivet antas vara densamma som i dag.108 För de flesta innebär detta att ålderspensionen tas ut . Övriga personer med transfereringsinkomster minskar något som andel av befolkningen. Den offentliga sektorns inkomster Skatte- och avgiftssatserna hålls vid beräkning- arna konstanta efter 2012 och den offentliga sektorns inkomster påverkas därefter huvudsak- ligen av demografiska faktorer samt av utveck- lingen på arbetsmarknaden. De primära offentliga inkomsterna,109 som 2008 utgjorde av BNP, beräknas minska till av BNP 2012. Därefter ökar de primära offentliga inkomsterna något till av BNP 2030 (se diagram 10.7). Ökningen beror till stor del på att skatteintäk- terna från hushållens konsumtion ökar . Detta är en följd av att sparandet bland de äldre är lägre än det genomsnittliga spa- randet i befolkningen. När andelen äldre ökar kan därmed konsumtionen väntas öka och spa- randet minska.110 Diagram 10.7 Primära och totala offentliga utgifter och in- komster, 20002090 Källa: Egna beräkningar. Den offentliga sektorns utgifter De primära offentliga utgifterna,111 som 2008 ut- gjorde av BNP, beräknas öka till av BNP 2090, huvudsakligen till 108I det nya pensionssystemet finns en mekanism som gör att det är rimligt att anta att den effektiva pensionsåldern kommer att stiga över tiden (se vidare avsnitt 10.4.2). 109Med primära inkomster avses alla inkomster utom kapitalavkastning. 110Hill, Löf och , ekonomi: Scenarier på lång sikt, Bilaga 1 till (SOU 2008:108), s. 80. 111Med primära utgifter avses alla utgifter utom skuldräntor. följd av förändringarna i befolkningsstrukturen. Ökningen av äldrekvoten påverkar särskilt ut- gifterna till sjukvård och äldreomsorg, medan förändringarna i ålderspensionsutgifterna är relativt små. Pensionsutgifterna beräknas öka från 2008 som andel av BNP till som högst , för att sedan sjunka ned till 2090. Det är 1990-ta- lets pensionsreform som innebär att ökningen i äldrekvoten får en relativt begränsad effekt på pensionsutgifterna. Pensionsåldern antas vara , vilket innebär att pensionerna minskar när medellivslängden ökar (se diagram 10.8).112 Dessutom har premiepensionssystemet i natio- nalräkenskaperna flyttats till privat sektor, vilket innebär att pensionsutbetalningarna från ålderspensionssystemet minskar något.113 Diagram 10.8 Ålderspension per person Procent av genomsnittlig lön Källa: Egna beräkningar. Utgifterna för sjukvård, handikapp och äldreom- sorg beräknas öka från av BNP 2008 till av BNP 2090. Ut- nyttjandemönstret av offentliga tjänster antas vara över tiden. Exempelvis antas det att en 75-årig kvinna använder lika mycket sjuk- vård och äldreomsorg 2090 som . När ande- len äldre i befolkningen ökar kommer därmed även kostnaderna för sjukvård och äldreomsorg att öka. Eftersom yngrekvoten minskar något beräk- nas utgifterna för barnomsorg och utbildning att minska från av BNP av BNP 2090. Sammantaget beräknas den offentliga konsumtionen öka från av BNP av BNP 2090. Finansiellt sparande och nettoskulden Det finansiella sparandet uppgick av BNP och väntas minska till -3,av BNP 2010. antas ekonomin gradvis anpassa sig mot ett mer normalt resursutnyttjande med högre sysselsätt- ning och lägre arbetslöshet. Detta innebär att in- komsterna ökar och att utgifterna minskar kraf- tigt dessa år. beräknas det finansiella sparandet uppgå till av BNP och uppgår av BNP (se diagram 10.9). Det finansiella sparandet är högre 20132090 jämfört med ekonomiska vårproposi- tion. Detta beror till stor del på att de offentliga finanserna 20092012 väntas utvecklas något bättre än vad som bedömdes i vårpropositionen genom såväl högre intäkter som lägre utgifter. Till följd av det starka finansiella sparandet kommer nettoskulden att minska från -13,av BNP 2008 till -av BNP 2090. Diagram 10.9 Finansiellt och primärt sparande Källa: Egna beräkningar. 112 Pensionssystemet innebär att de årliga pensionsutbetalningarna minskar när medellivslängden ökar om pensionsåldern inte förändras. 113 Enligt beslut av räknas inte premiepensionssystemet till den offentliga sektorn i nationalräken- skaperna. Bedömningen av finanspolitikens långsiktiga håll- barhet Basscenariot indikerar att budgetförstärkningar kan komma att behövas för att säkra finanspoli- tikens långsiktiga hållbarhet. S2-indikatorn upp- går till 0,6. Detta innebär att en strikt långsiktigt hållbar finanspolitik uppnås genom en perma- nent skattehöjning eller utgiftsminskning mot- svarande av BNP. Det bör noteras att det primära sparandet är positivt under största delen av perioden (se diagram 10.9). uppstår det dock primära underskott till följd av den åldrande befolkningen. Eftersom det antas att underskotten i slutåret ligger kvar , spelar detta en stor roll för S2-indi- katorn. Beräkningarna visar även att det behövs ett genomsnittligt primärt sparande på av BNP för att finanspolitiken ska vara strikt hållbart (S2=0) enligt den s.k. NPS-indikator. Jämfört med vad som bedömdes ekonomiska vårproposition har S2-indikatorn försämrats . Detta för- huvudsakligen av förändringar i befolk- ningsprognosen. Även och gör be- dömningar av den svenska finanspolitikens långsiktiga hållbarhet.114 beräknar att S2-indikatorn för är -1,av BNP, vilket inne- bär att en utgiftsökning eller skatteminskning på av BNP kan genomföras utan att finanspolitikens långsiktiga hållbarhet äventyras. Detta kan jämföras med en S2-indikator för euroområdet och EU-länderna på av BNP. Det bör poängteras att S2- indikatorn som beräknats av inte är direkt jämförbar med den S2-indikator som beräknats i denna proposition. och tar även fram hållbarhetsmått som baserar sig på att skulden ska stabilisera sig på en viss nivå vid ett givet 114OECD, Economic Outlook Interim Report, , 2009 och EU- kommissionen, : Macro Fiscal Assessment, , 2009. 115För det första utgår mått från den offentliga sek- torns bruttoskuld, medan beräkningarna i denna proposition utgår från nettoskulden. Det är teoretiskt sett mer korrekt att utgå från nettoskulden, då man i annat fall helt bortser ifrån den offentliga sektorns finansiella tillgångar. För det andra görs andra antaganden kring utvecklingen framöver för den offentliga sektorn och svensk ekonomi. Exempelvis antar att den ökade medellivslängden även medför bättre hälsa och därmed lägre vårdkostnader vid given ålder. För det tredje beaktar beräkningarna i denna proposition i större utsträckning det svenska regelverket samt aviserade reformer. framtida år.116 beräknar exempelvis att med en permanent utgiftsökning eller skattesänkning på av BNP skulle s.k. Maastrichtskuld stabilisera sig på av BNP till 2050. har på ett liknande sätt beräknat att om den offentliga skulden i ska hållas nivå är en permanent utgiftsökning eller skattesänkning på av BNP möj- lig. I alla de ovannämnda jämförelserna tillhör de länder som är bäst rustade för att möta de demografiska utmaningarna (se tabell 10.4). -3,9 -1,9 -0,2 Anm.: Indikatorn anger den permanenta förbättring av ett lands finansiella sparande som krävs för att de offentliga finanserna ska bli långsiktigt hållbara. Ett negativt värde betyder att finanserna är hållbara och tål en försvagning. Indikatorn syftar till att möjliggöra jämförelser mellan länder. 116 Detta mått är den s.k. S1-indikatorn. 10.3.2Ökad efterfrågan på fritid och välfärd I de tidigare förda resonemangen förutsätts att den offentliga konsumtionen utvecklas i takt med den demografiska utvecklingen och att be- folkningen arbetar något mer än . Det finns dock vissa grundläggande förhållanden som kan leda till att efterfrågan på välfärd ökar mer än vad som är demografiskt motiverat och att befolk- ningen kommer att arbeta mindre. I detta avsnitt diskuteras dessa mekanismer och konsekven- serna för finanspolitikens långsiktiga hållbarhet. Ökad efterfrågan på välfärd Det tycks vara ett stabilt mönster såväl i som internationellt att den offentliga konsum- tionen ökar mer än vad som kan motiveras av enbart demografiska faktorer.117 Om den offent- liga konsumtionen i 19802007 hade följt den demografiska utvecklingen skulle ökningen ha varit i genomsnitt (i vo- lym). I stället ökade den i genomsnitt. Det kan finnas flera anledningar till att den offentliga konsumtionen ökar mer än vad som kan motiveras av demografin. En förklaring är att ett ökat välstånd i sig medför högre efterfrågan på välfärdstjänster (detta fenomen brukar kallas för lag). En annan förklaring är att den teknologiska utvecklingen i sig kan skapa nya behov vilket kan leda till ökad efterfrågan. Exempelvis inom sjuk- och hälsovår- den kan nya medicinska framsteg öka trycket på att tillhandahålla nya behandlingar.118 Oavsett vilken förklaring som ligger till grund för ökningen av den offentliga konsumtionen är det ett faktum att om denna utveckling fortsät- ter framöver kommer det att leda till stora håll- barhetsproblem för de offentliga finanserna. I ett alternativscenario (högre vårdkostnader) antas att konsumtionen av sjukvård och äldreomsorg ökar 117Se exempelvis , SOU 2008:105, s. 171, Budgetpropositionen , s. 256 och Börjessson, Välfärdsmysteriet?- Kommunsektorns utveckling 19802005, kommuner och landsting, 2008. 118OECD, Projecting health and long-term care expenditures: what are the main drivers, Economics Department Working Paper 477, 2006. (i volym) mer utöver vad som är demografiskt motiverat. Detta leder till en kraftig försämring av hållbarheten, enligt S2-indikatorn, med motsvarande jämfört med basscenariot (dvs. från av BNP i basscenariot till av BNP i scenariot med högre vårdkostnader, se tabell 10.5). Tabell 10.5 Hållbarhetsindikatorer i de olika scenarierna -0,4 -0,2 Anm.: En negativ nettoskuld anger att tillgångarna är större än skulderna. Källa: Egna beräkningar. Scenariot innebär att det finansiella sparandet blir negativt (se diagram 10.10). Det finansiella sparandet ligger 2060 på ca -av BNP och underskotten ökar därefter i allt snabbare takt. Diagram 10.10 Finansiellt sparande i olika scenarier Källa: Egna beräkningar. Ökad efterfrågan på fritid Mycket tyder på att ökat ekonomisk välstånd le- der till en ökad efterfrågan på fritid, exempelvis genom minskad arbetstid eller en tidigarelägg- ning av utträdesåldern.119 Den genomsnittliga ar- betstiden i befolkningen minskade med 2,5 pro- cent mellan och (se dia- gram 10.11).120 ökade den genomsnittliga inkomsten realt sett med . Diagram 10.11 Arbetade timmar i befolkningen, 1980 2090 Ökad efterfråga på fritid Anm.: Avser genomsnittligt antal arbetade timmar i befolkningen . Källa: och egna beräkningar. Om fritiden ökar och antalet arbetade timmar minskar leder detta till lägre skatteinkomster och en försämring av hållbarheten. I ett alternativ- scenario (ökad fritid) antas att den genomsnitt- liga arbetstiden på är en procent lägre än i basscenariot. Som en följd av detta antagande försämras hållbarheten jämfört med basscenariot (se tabell 10.5). Notera att den antagna minskningen av den genomsnittliga arbetstiden är relativt liten jämfört med minskningen mellan och . Om den historiska minskningen i medelarbetstiden fortsätter framöver kan det leda till en mycket kraftig försämring av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet. 119 Se exempelvis Zilibotti, F Economic Possibilities for Our Grandchildren 75 Years after: A Global Perspective, Working Paper 344, , 2007. 120 Det genomsnittliga antalet arbetade timmar per person i befolkningen var och beräknas minska 20002009. 10.3.3Effekter av den djupa lågkonjunkturen är mitt uppe i en djup lågkonjunktur. Det har i basscenariot antagits att ekonomin återhämtar sig och att den har anpassat sig till ett normalt konjunkturläge. Skulle låg- konjunkturen bli djupare och/eller mer långvarig än väntat, kommer hållbarheten endast att för- sämras marginellt. Det förutsätter att krisen inte ger upphov till strukturella förändringar av svensk ekonomi. I ett alternativscenario (utdragen kris) har det antagits att ekonomin först har anpassat sig till ett normalt konjunkturläge. Arbetslösheten är i genomsnitt högre och de offentliga utgifterna är i genomsnitt (som andel av BNP) högre 20132020. Detta leder till en mycket begränsad försämring av hållbarheten enligt S2-indikatorn, med motsvarande jämfört med basscenariot. Den offentliga nettoför- mögenheten kommer dock att stabiliseras på en något lägre nivå och ränteinkomsterna blir där- med lägre. Detta innebär att det finansiella sparande blir något lägre jämfört med basscena- riot (se diagram 10.10). I basscenariot antas arbetslösheten på ligga på och arbetskraftsdelta- gandet på 81,9 procent.121 Eftersom det finns en viss risk att krisen leder till varaktigt lägre syssel- sättning och högre arbetslöshet, vilket i så fall skulle försvaga hållbarheten, antas i ett alterna- tivscenario (högre arbetslöshet) att arbetslösheten är en procentenhet högre på . Detta innebär att hållbarheten enligt S2-indikatorn för- sämras med motsvarande jämfört med basscenariot.