prop · GX0317 · 2009-10-08 00:00:00 — I ett av de prissättningsbesked som regeringen har lämnat var förhållandena just sådana som i det nu beskrivna fallet. För att inte i onödan begränsa förutsättningarna att ingå ömsesidiga överenskommelser och därmed lämna prissättningsbesked anser rege- ringen att det i taxeringslagen bör tas in bestämmelser som gör det möjligt för att som en konsekvens av att ett prissättnings- besked har lämnats ompröva taxeringsbeslut för de beskattningsår som omfattas av beskedet och i samband med detta höja respektive sänka taxeringarna. Denna möjlighet bör även omfatta beslut om ändring av ett prissättningsbesked, eftersom även ett sådant beslut förutsätter att näringsidkaren godkänner ändringarna. En sådan omprövning av taxeringsbeslut får meddelas även efter utgången av femte året efter taxeringsåret. Förslaget föranleder en ny sjätte punkt i 4 kap. 13 § andra stycket TL och en följdändring i 4 kap. 17 § 3 TL. Näringsidkarens möjlighet att begära omprövning av ett taxeringsbeslut avseende tidigare års taxeringar En begäran om omprövning av ett taxeringsbeslut ska enligt 4 kap. 9 § TL göras före utgången av det femte året efter taxeringsåret. Om ett prissättningsbesked lämnas eller ett beslut om ändring eller återkallelse meddelas efter det femte året efter taxeringsåret bör det även finnas en möjlighet för näringsidkaren att kunna begära omprövning av ett taxeringsbeslut. Detta skulle kunna bli aktuellt exempelvis om närings- idkaren i avvaktan på att ska lämna ett prissättningsbesked har deklarerat på ett sätt som inte fullt ut överensstämmer med det besked som sedan lämnas. Det kan även tänkas bli aktuellt i den situa- tionen då återkallar ett prissättningsbesked som närings- idkaren har följt vid deklarationen. Näringsidkaren kan då i vissa fall ha anledning att vilja ändra sin taxering. Enligt regeringens bedömning är det därför viktigt att en näringsidkare kan begära omprövning även efter femårsfristen om begäran föranleds av ett beslut enligt lagen om prissätt- ningsbesked vid internationella transaktioner, dvs. ett lämnat prissättningsbesked, ett beslut om ändring av prissättningsbesked eller ett beslut om återkallelse av prissättningsbesked. En sådan begäran om omprövning ska dock ha kommit in till från det att beslutet meddelades. Vad som sägs om näringsidkaren omfattar även delägare i handels- bolag eller andra delägarbeskattade juridiska personer eftersom företagets resultat i dessa fall beskattas hos delägarna. Förslaget föranleder en ny fjärde punkt i 4 kap. 11 a § första stycket Prop. 2009/10:17 TL. Näringsidkarens möjlighet att begära omprövning och överklaga ett taxeringsbeslut som har fattats i enlighet med ett prissättningsbesked Ett prissättningsbesked får rättsverkan mot näringsidkaren i och med att ett taxeringsbeslut har fattats i enlighet med vad som anges i beskedet. I likhet med vad som i övrigt gäller för taxeringsbeslut ska ett taxerings- beslut även i den del det överensstämmer med prissättningsbeskedet kunna omprövas och överklagas av näringsidkaren eller en delägare i ett handelsbolag eller en annan delägarbeskattad juridisk person. Med ett sådant system kommer således även taxeringsbeslut som bygger på vad som har uttalats i ett prissättningsbesked att fullt ut falla in under bestämmelserna i taxeringslagen och kunna bli föremål för såväl om- prövning som domstolsprövning. Någon särskild reglering i denna del är inte nödvändig. I samband med prövningen av en begäran om omprövning eller ett överklagande bör det noteras att det är inkomstskattelagens bestämmelser som ligger till grund för denna prövning. Det som prövas är således inte riktigheten i ett prissättningsbesked utan begäran om omprövning eller överklagandet prövas mot intern rätt såsom om ett prissättningsbesked inte hade förelegat. En begäran om omprövning eller ett överklagande kan innebära att återkallar prissättningsbeskedet, se avsnitt 5.14. möjlighet att ompröva ett taxeringsbeslut som har fattats i enlighet med ett prissättningsbesked För är prissättningsbeskedet bindande, varför en ompröv- ning av ett taxeringsbeslut inte får ske till den del taxeringen har skett i enlighet med ett prissättningsbesked. Om återkallar ett prissättningsbesked är detta inte ett sådant beslut som medför möjlighet att ompröva taxeringsbeslutet med stöd av de bestämmelser som tagits in i 4 kap. 13 § andra stycket TL och 4 kap. 17 § TL. Efter det att beskedet har återkallats får möjligheter att ompröva ett taxeringsbeslut prövas enligt de generella bestämmelser som finns i taxeringslagen. De föreslagna bestämmelserna om återkallande av prissättningsbesked innehåller, till skillnad från promemorians förslag, inte någon prövning av om oriktig uppgift enligt taxeringslagen har lämnats. Det föreligger därmed inte någon risk för att olika bedömningar i denna fråga görs i samband med återkallelse av prissättningsbeskedet och vid taxeringen. 5.22.3 Prissättningsbesked och skattetillägg Regeringens bedömning: Ingen särskild reglering krävs. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens be- Prop. 2009/10:17 dömning. Remissinstanserna: anför att förslagsvis ska lämnade uppgifter vara att jämställa med uppgifter som har lämnats inom ramen för en frivillig rättelse, varav följer att de inte ska vara skattetilläggsgrundande. Skälen för regeringens bedömning: Förslaget till lag om prissätt- ningsbesked innehåller inte några särskilda sanktioner, se även avsnitt 5.19. Om skäl föreligger att påföra skattetillägg avseende en viss taxering får prövas enligt de vanliga bestämmelserna i 5 kap. TL. har anfört att uppgifter som lämnas i en ansökan om prissättningsbesked ska vara att jämställa med uppgifter som lämnas inom ramen för en frivillig rättelse. Enligt regeringens bedöm- ning är det dock inte lämpligt att generellt jämställa en ansökan om prissättningsbesked med en frivillig rättelse. Handläggningen av en ansökan om prissättningsbesked bör hållas separerad från handläggning av tidigare års taxeringar. Vidare är det inte skäligt att oriktiga uppgifter under tidigare taxeringsår skulle behandlas annorlunda bara för att en ansökan om prissättningsbesked har getts in. Enligt regeringens uppfattning är någon reglering utöver den i 5 kap. TL befintliga inte nödvändig. Regeringens förslag: Den som har fått ett prissättningsbesked ska i självdeklarationen lämna uppgift om huruvida beskedet har tillämpats och om huruvida de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet har uppfyllts. Även svenska handelsbolag, utländska handelsbolag med fast driftställe i och europeiska ekonomiska intressegrupperingar, som inte är skyldiga att lämna självdeklaration, ska lämna särskilda uppgifter om sådana förhållanden. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att näringsidkaren till självdeklarationen ska lämna en försäkran om att de förutsättningar som beskedet vilar på är riktiga och att dessa förutsättningar inte har ändrats, eller om så är fallet, i vilket avseende ändring har skett. Remissinstanserna: Har inte yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Ett prissättningsbesked är bindande för . Näringsidkaren däremot kan välja att inte tillämpa beskedet. För att underlätta granskning bör den som har fått ett prissättningsbesked lämna vissa uppgifter i självdeklarationen. De uppgifter som ska lämnas är uppgift om huruvida beskedet har tillämpats och om huruvida de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet har uppfyllts. Handelsbolag och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som har fått ett prissättningsbesked och som enligt lagen (2001:1227) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, LSK, ska lämna självdeklara- tion bör enligt regeringens bedömning också lämna de nämnda upp- Handelsbolag och andra delägarbeskattade juridiska personer är Prop. 2009/10:17 inte skattskyldiga, varför dessa uppgifter lämnas till ledning för Att är bundet av beskedet även vid delägarnas taxering om handelsbolaget eller den delägarbeskattade juridiska personen tillämpar beskedet framgår av avsnitt 5.12. Svenska handelsbolag, utländska handelsbolag med fast driftställe i och europeiska ekonomiska intressegrupperingar som inte är skyldiga att lämna självdeklaration ska enligt 5 kap. 1 § LSK lämna vissa särskilda uppgifter. Dessa särskilda uppgifter bör även avse ovannämnda uppgifter. Utöver dessa uppgifter är näringsidkaren enligt förslaget till lag om prissättningsbesked vid internationella transaktioner skyldig att löpande underrätta om sådan omständighet som medför eller kan medföra att de antaganden, villkor och övriga förutsättningar som har angetts i beskedet inte uppfylls och om beskedet inte tillämpas. Se avsnitt 5.13.1. Bestämmelser av nu angiven innebörd har tagits in i 3 kap. 19 och 27 §§ LSK samt 5 kap. 2 § LSK. Regeringens förslag: Kostnader som näringsidkare haft i ett ärende om prissättningsbesked eller i ett annat behörig myndighetsärende ska inte ersättas med allmänna medel. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: delar uppfattningen att var och en bär sina kostnader. En fråga som inte behandlas är om kostnaden för den skattskyldige är skattemässigt avdragsgill eller ej. är av uppfattningen att kostnaden ska vara avdrags- gill. Skälen för regeringens förslag: Det föreslagna systemet med prissätt- ningsbesked är frivilligt. Syftet med systemet är bl.a. att införa en kostnadseffektiv ordning för att skapa förutsebarhet och att underlätta för näringsidkaren när det gäller frågor rörande prissättning av interna- transaktioner mellan närstående parter. Regeringen har vidare gjort bedömningen att näringsidkare som ansöker om prissättningsbesked ska bidra till att täcka kostnaderna för förfarandet genom en ansöknings- avgift. Det är mot denna bakgrund rimligt att näringsidkare som ansöker om ett prissättningsbesked bär sina egna kostnader. Enligt regeringen är även de andra ärenden som ska handläggas av behörig myndighet enligt skatteavtal som har ingått med annan stat av en annan karaktär än de ärenden som lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. är avsedd att omfatta. Detsamma gäller ärenden enligt det avtal som avses i lagen (2004:982) om avtal mellan Exportråd och delegation i beträffande skatter på inkomst. Det bör därför klargöras att lagen inte är tillämplig i sådana ärenden. Bestämmelser av denna innebörd har tagits in i ett nytt andra stycke i Prop. 2009/10:17 2 § lagen om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. Frågan om de kostnader som den skattskyldige har haft i ett ärende om prissättningsbesked eller i annat behörig myndighetsärende är skatte- mässigt avdragsgilla eller inte får bedömas utifrån de allmänna reglerna om avdrag för kostnader i näringsverksamhet. Regeringens bedömning: Uppgift i ärende om prissättningsbesked omfattas av sekretess enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretess- lagen (2009:400). Informationsutbyte bör kunna ske med annan avtalsstat. Ingen särskild reglering krävs såvitt avser sekretess för sådan information. Regeringens förslag: Sekretess ska även gälla beslut i ärende om prissättningsbesked. Promemorians bedömning och förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning och förslag. Remissinstanserna: delar upp- fattning att den nuvarande lydelsen av 9 kap. 1 § första stycket sekretesslagen (1980:100)5 även täcker in ärenden om prissättnings- besked. Vidare föreslås i promemorian att själva beslutet också ska omfattas av sekretess, vilket framstår som ett väl grundat förslag. Emellertid uppkommer här viss oklarhet i förhållande till den föreslagna bestämmelsen i 2 § förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet. Där föreslås att i beskattnings- databasen får behandlas uppgifter som behövs vid hand- läggning av ärenden om prissättningsbesked. Att uppgifterna ingår i beskattningsdatabasen kan medföra att den sekretess som förordnas om i sekretesslagen i praktiken inte kommer vara mycket värd om känsliga företagshemligheter riskerar att spridas på ett oönskat sätt. Om inte sekretessen för känsliga uppgifter fungerar på avsett sätt kan detta leda till att näringsidkare avstår från att söka prissättningsbesked. delar uppfattning att uppgifter i ärende om prissättningsbesked ska omfattas av sekretess. Skälen för regeringens bedömning och förslag Ett prissättningsbesked är ett beslut genom vilket anger prissättningsmetod och övriga principer för hur ett armlängdspris ska beräknas i fråga om en eller flera internationella transaktioner mellan närstående företag. I prissättningsbeskedet anges vanligtvis således inget specifikt belopp som ska tas med i beskattningsunderlaget, utan bara hur ett sådant belopp ska beräknas. 5 27 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen gäller sekretess bl.a. för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i myndighets verksamhet som avser taxering eller i övrigt fastställande av underlag för bestämmande av skatt. Med fastställande av underlag för bestämmande av skatt avses verksamhet enligt taxeringslagen (1990:324) och fastighetstaxeringslagen (1979:1152), dispensärenden, ärenden om beskattning av utländska experter, forskare och andra nyckelpersoner vid tillfälligt arbete i samt ärenden om förhandsbesked i taxerings- och skattefrågor. Enligt regeringens uppfattning ingår ärenden om prissättningsbesked som en del i verksamhet för fast- ställande av underlag för bestämmande av skatt och omfattas därmed av sekretess enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Någon särskild reglering krävs således inte i denna del. Skatteverkets prissättningsbesked kommer kunna innehålla mycket detaljerad och i vissa delar känslig information om de berörda företagen och deras affärsverksamhet. Det är därför enligt regeringens mening nödvändigt att också dessa besked omfattas av sekretessen i 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Enligt 27 kap. 6 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen gäller inte denna sekretess såvitt nu är av intresse beslut varigenom underlag för bestämmande av skatt fastställs, förutom i vissa i bestämmelsen särskilt uppräknade fall. När det gäller prissättningsbesked är det osäkert om dessa överhuvudtaget kan anses vara beslut varigenom underlag för bestämmande av skatt fastställs (eller om prissättningsbeskedet snarare utgör ett underlag för att bestämma underlaget för att bestämma skatt). För att undanröja all eventuell osäkerhet anser regeringen dock att det i 27 kap. 6 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen explicit bör anges att beslut i ärenden om prissättningsbesked omfattas av den i 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen angivna sekretessen. Detta kan vara aktuellt för själva prissättningsbeskedet men även för beslut om ändring av prissättningsbesked. En bestämmelse av denna innebörd har tagits in som en ny fjärde punkt i 27 kap. 6 § offentlighets- och sekretesslagen. Vad avser Svenska Bankföreningens oro om uppgifter i beskattnings- databasen hänvisas till avsnitt 5.26. Ett prissättningsbesked bygger på en bakomliggande ömsesidig överens- kommelse med berörd utländsk avtalsstat. Det ankommer i och för sig på näringsidkaren att se till att samtliga av ett prissättningsbesked berörda avtalsstater får tillgång till den information som krävs för att ta ställning till den aktuella prissättningsfrågan respektive för att kontrollera att de i prissättningsbeskedet angivna förutsättningarna är för handen. I samband med förhandlingarna med annan avtalsstat kommer det dock att kunna bli aktuellt att utbyta information om innehållet i ansökan och därtill fogat underlag, i syfte att säkerställa att av ansökan berörda avtalsstater har samma bedömningsunderlag. Efter det att ett prissätt- ningsbesked lämnats kan informationsutbyte med de berörda avtals- staterna också bli aktuellt som ett led i kontrollen av att de i beskedet Prop. 2009/10:17 uppställda förutsättningarna och villkoren är uppfyllda. Allt informationsutbyte kommer att ske i enlighet med vad som stadgas i lagen (1990:314) om ömsesidig handräckning i skatteärenden, LÖHS, och i skatteavtal eller annat av godkänt avtal härom med utländsk stat eller mellanfolklig organisation. Av 27 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen följer att sekretessen enligt 27 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen gäller även i ärende om handräckning i skatteärenden som sker med stöd av ett skatte- eller handräckningsavtal. Vidare följer av samma paragraf att information som erhållits med stöd av ett skatte- eller handräckningsavtal inte får vidare- befordras till annan myndighet om detta skulle strida mot sekretess- bestämmelserna i det aktuella avtalet. Skatte- och handräckningsavtal innehåller regelmässigt bestämmelser om sekretess enligt vilka mottagna upplysningar ska behandlas som hemliga på samma sätt som upplysningar som erhållits enligt intern lagstiftning. Härutöver följer av 5 och 15 §§ LÖHS bl.a. att handräckning inte får innefatta att svensk myndighet ska lämna respektive begära upplysning som skulle röja handels-, affärs-, industri-, yrkes- eller kommersiell hemlighet eller i näringsverksamhet nyttjat förfaringssätt, om detta skulle kunna leda till allvarligt förfång för näringsidkare i dennes näringsverksamhet. Enligt regeringens uppfattning är de gällande bestämmelserna om sekretess för sådana uppgifter vid informationsutbyte tillräckliga varför någon ytterligare reglering inte erfordras på detta område. Det bör vidare noteras att uppgifter som erhålls från den andra staten i samband med förhandlingar om ömsesidig överenskommelse även kan omfattas av den s.k. utrikessekretessen i 15 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Regeringens bedömning: Uppgift om att ett prissättningsbesked har lämnats bör få tas in i beskattningsdatabasen. Ingen särskild reglering i lagen (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet krävs. Promemorians bedömning: Överensstämmer i huvudsak med rege- ringens bedömning. Remissinstanserna: Näringslivets skattedelegation, till vars yttrande och anslutit sig, anför att det är av central betydelse att det i lagen regleras att bara uppgift om att prissättningsbesked lämnats får tas in i beskattningsdatabasen. Att en sådan reglering står i överrensstämmelse med vad som är avsett framgår av promemorian. Föreslagen lagtext åstadkommer dock inte en sådan begränsning. Skälen för regeringens bedömning: I ett prissättningsbesked anges grunderna för hur ett armlängdspris vid internationella transaktioner mellan närstående parter ska beräknas. De grunder som sålunda anges ska följas vid de taxeringar som prissättningsbeskedet omfattar. således nödvändigt att den som handhar taxeringen av en näringsidkare Prop. 2009/10:17 som omfattas av ett prissättningsbesked har kännedom om att detta För att säkerställa detta bör uppgift om att prissättnings- besked har lämnats tas in i beskattningsdatabasen. I 1 kap. 4 § lag (2001:181) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet anges ändamålet för användningen av uppgifter i beskattningsverksamheten. Enligt punkt 1 i nämnda paragraf får upp- gifter behandlas för fastställande av underlag för bestämmande, redovisning, betalning och återbetalning av skatter och avgifter. Vidare följer av 2 kap. 3 § 4 samma lag att uppgifter om underlag för fast- ställande av skatter och avgifter får behandlas i beskattningsdatabasen. Enligt regeringens uppfattning torde det redan av bestämmelserna i lagen om behandling av uppgifter i beskattningsverk- samhet följa att uppgift om att ett prissättningsbesked lämnats kan tas in i beskattningsdatabasen. Avsikten med behandlingen av uppgift om prissättningsbesked i beskattningsdatabasen är inte att de uppgifter som framgår av ansökan eller prissättningsbeskedet ska ingå i beskattningsdatabasen. I stället är avsikten, i likhet med vad som anförs av remissinstanserna, att en uppgift om att ett prissättningsbesked har lämnats ska tas in i beskattnings- databasen. Detta bör tydliggöras genom en komplettering i förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattnings- verksamhet. 6Konsekvenser för de offentliga finanserna m.m. Regeringens förslag innebär inte några materiella förändringar i skatte- lagstiftningen. Att näringsidkaren ska tillämpa den s.k. armlängds- principen vid prissättning av transaktioner med näringsidkare i intressegemenskap följer av inkomstskattelagen (1999:1229) och ingångna skatteavtal. Det föreslagna förfarandet för prissättningsbesked vid internationella transaktioner avser att ge näringsidkaren en möjlighet att få en bedömning i förväg av en vald metod för prissättning av vissa transaktioner och därmed erhålla en säkerhet om att de behöriga myndigheterna i de berörda staterna accepterar den valda metoden. Häri- genom minskar risken för internationell ekonomisk dubbelbeskattning, kostsamma revisionsförfaranden, domstolsprocesser och ärenden om undanröjande av dubbelbeskattning. Det föreslagna förfarandet medför att har möjlighet att vara med och påverka näringsidkarens val av prissättningsmetod och dess utformning i förväg. Förfarandet ger därvid större utrymme för att i en konstruktiv anda diskutera med den skattskyldige och den andra berörda staten hur prissättningen av de berörda transaktionerna ska gå till. Det kan antas att detta i vissa fall skulle kunna medföra en viss positiv effekt på fördelningen av beskattningsrätten mellan och den andra berörda staten jämfört med när frågan om prissättning Prop. 2009/10:17 uppkommer i efterhand vid granskning av prissättningen eller genom att den andra staten har höjt den utländska motpartens taxering. Den eventuella ekonomiska effekt detta skulle kunna medföra är dock inte möjlig att beräkna. Sammantaget görs bedömningen att förslaget inte har någon budget- påverkan. Regeringens förslag innebär en kostnadsökning för genom att ett nytt förfarande för prissättningsbesked införs. Det krävs inte några stora utvecklingsinsatser för då något nytt IT-stöd inte behöver byggas. Att anpassa befintliga system så att det är möjligt att visa förekomst av prissättningsbesked kostar uppskattnings- vis 400 i engångskostnad, och sedan, beroende på antal ärenden som kommer in, i underhåll. För del är det i stället främst en fråga om kostnader för personal. Det kommer bl.a. att krävas erfarna revisorer med vana från arbete med internprissättning för att handlägga en begäran om prissätt- ningsbesked. Det är svårt att förutse hur många ansökningar om prissättningsbesked som kommer att lämnas in . har gjort bedömningen att ett rimligt antagande vore något fler än 5-10 stycken , baserat bl.a. på uppgifter från och jämförelser med andra länder. Då arbetet med en ansökan är omfattande, och även innehåller kommunikation och förhandlingar med andra länder, kommer ett stort antal arbetstimmar behöva läggas ned på varje ärende. Även resor till avtalsländer kan bli aktuella, med medföljande kostnader. Dessa kostnader är dock svåra att uppskatta i förväg då det är osäkert i vilken omfattning det kommer att bli nödvändigt. har uppskattat att vid det antal ärenden som antagits ovan kommer det att behövas ytterligare resurser vid den handläggande enheten till en årlig kostnad om åtminstone . Ett alternativ till möjligheten till prissättningsbesked är att företagen använder sig av en prissättningsmetod som kan komma att ifrågasätta. Detta kan leda till revision och långa processer i förvaltnings- domstolarna vilket också kräver handläggningsresurser hos . De ansökningsavgifter som utgår för ansökan om prissättningsbesked är avsedda att täcka en betydande del av de personalkostnader och andra kostnader som handläggningen av ärenden om prissättningsbesked föranleder. Dessa avgiftsinkomster ska därför disponeras av . I övrigt får resurser för handläggningen av prissättningsbesked hämtas från övrig verksamhet.