prop · GX0350 · 2009-11-10 00:00:00 — 1.använder gift eller giftiga vapen, 2.använder biologiska eller kemiska vapen eller 3.använder annat stridsmedel av sådan beskaffenhet som kan förorsa- ka överflödig skada eller onödigt lidande eller som är urskillningslöst och vars användande står i strid med allmän folkrätt eller en överens- kommelse med annan stat eller mellanfolklig organisation som är bin- dande för . 8 § Straffet för krigsförbrytelse är fängelse i högst om brottet inte är att bedöma som grovt. För grovt brott är straffet fängelse i lägst fyra och högst eller på livstid. Vid bedömningen av om brottet är grovt skall särskilt beaktas om brottet ingått som ett led i en plan eller politik eller som en del av en omfattande brottslighet av samma slag. 5 kap. Ansvar för förmän 1 § En militär eller civil förman skall anses som gärningsman om han eller hon underlåter att vidta de för honom eller henne möjliga åtgärder som är nödvändiga och skäliga för att förhindra folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse som begås av en underlydande som står under förmannens omedelbara lydnad och kontroll. Underlåtenhet att utöva kontroll 2 § En militär eller civil förman som uppsåtligen eller av grov oaktsam- het underlåter att utöva särskild tillsyn över en underlydande som står under hans eller hennes omedelbara lydnad och kontroll skall dömas för underlåtenhet att utöva kontroll om den underlydande begår folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse som förmannen borde ha förutsett och har kunnat förhindra. Underlåtenhet att anmäla brott 3 § En militär eller civil förman som underlåter att för undersökning och lagföring anmäla skälig misstanke om att en underlydande som står un- der hans eller hennes omedelbara lydnad och kontroll har begått folk- mord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse skall dömas för underlåtenhet att anmäla brott. 4 § Straffet för underlåtenhet att utöva kontroll eller att anmäla brott är böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, fängelse i 6 kap. Övriga bestämmelser 1 § För försök, förberedelse eller stämpling till och underlåtenhet att avslöja folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelse döms till ansvar enligt vad som sägs i 23 kap. . 2 § Om en tilltalad döms för flera gärningar som innefattar folkmord, brott mot mänskligheten eller krigsförbrytelse gäller bestämmelserna i 26 kap. 2 § med den avvikelsen att fängelse får överskrida det svåraste straffet med upp till om gärningarna utgjort led i en brottslig verksamhet som varit särskilt noggrant planlagd eller bedrivits i stor omfattning och i vilken den tilltalade spelat en betydande 3 § Bestämmelserna om preskription i 35 kap. tillämpas inte på brott enligt denna lag för vilket högre straff än fängelse är 4 § I fråga om förverkande tillämpas bestämmelserna i 36 kap. brottsbal- 1.Denna lag träder i kraft 2.Bestämmelsen i 6 kap. 3 § tillämpas även för gärning som har begåtts före ikraftträdandet om påföljd inte bortfallit och gärningen skulle ha utgjort brott enligt denna lag om den begåtts efter ikraftträdan- det. Förteckning över remissinstanserna (SOU 2002:98) Efter remiss har yttrande över betänkandet avgetts av om- budsmän (), , Hovrätten för , , , , , Riksåklaga- ren, , , , , , Försvarsmakten, Sta- tens räddningsverk, , Försvarshögskolan, Svenska Röda Korset, , , , , , , , , , Svenska avdelningen av , och Sveri- ges Advokatsamfund. Riksåklagaren har överlämnat yttranden från , åklagarmyndigheterna i , , , och samt de internationella åklagarkamrarna i , och . , , , för mänskliga rättigheter, , , Fonden för mänskliga rättigheter och för Fred och Frihet har avstått från att lämna synpunkter. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet samt justitieråden Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1. lag om ändring i , 2. lag om ändring i polisdatalagen (1998:622). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: I remissen föreslås beträffande vuxna lagöverträdare att åtalspreskription, påföljdspreskription och absolut preskription avskaffas för vissa allvarli- ga brott samt försök till dessa brott. Vidare föreslås att uppgifter i spårre- gistret som hänför sig till sådan brottslighet ska gallras senast sjuttio år efter registreringen i stället för som . också ett förslag till förlängning av preskriptionstiden för könsstympning av barn, på så sätt att tiden börjar löpa först när barnet fyller eller skulle Lagändringarna föreslås träda i kraft . om preskription och preskriptionstid föreslås gälla också för begångna brott som vid lagens ikraftträdande inte har preskriberats. Förslaget till lag om ändring i Innebörden av den föreslagna övergångsbestämmelsen är att de nya be- stämmelserna om preskription kommer att gälla även för ett brott som begåtts före ikraftträdandet, under förutsättning att brottet vid lagens ikraftträdande ännu inte preskriberats enligt äldre bestämmelser. En grundläggande rättsstatlig princip är förbudet mot retroaktiv straff- lagstiftning till en enskilds nackdel. Förbudet kommer till uttryck i 2 kap. 10 § regeringsformen. Nämnda grundlagsregel anses emellertid inte hindra att en straffrättslig preskriptionsbestämmelse ges retroaktiv ver- Det kan dock konstateras att det har ansetts som en allmän rättsprincip att retroaktiv förlängning av straffrättsliga preskrip- tionstider inte bör förekomma. Principen kommer till uttryck i 12 § lagen (1964:163) om införande av (BrP), där det föreskrivs att påföljd inte får ådömas om straff skulle vara att anse som förfallet vid bedömning efter lag som gällde då brottet begicks. Regeln tar formellt sikte endast på förhållanden vid införande men den är av- sedd att tillämpas analogt också på senare lagändringar. Något hinder mot att i lag göra avsteg från regeln finns inte. I remissen uttalas att det för att göra avsteg från huvudregeln i 12 § BrP bör krävas goda skäl och att möjligheten till avsteg bör tillämpas med återhållsamhet. Lagrådet konstaterar att den nu föreslagna över- gångsbestämmelsen och tidigare införda bestämmelser med motsvarande innehåll innebär att det görs tämligen långtgående avsteg från huvudre- geln, vilket naturligtvis är en diskutabel utveckling. De föreslagna undantagen från preskription gäller dels vissa inter- nationella brott, dels brott som innefattar eller kan innefatta uppsåtligt, dödligt våld. Beträffande de internationella brotten anförs i remissen att det är angeläget att anpassar sin lagstiftning till Romstadgan. Om preskription inte avskaffas för redan begångna folkmord och grova folk- rättsbrott kan dessa med tillämpning av svensk rätt komma att preskribe- ras tidigare än enligt Romstadgan. När det gäller brotten som avser upp- såtligt dödande pekas i remissen på brottens allvar och de starka allmän- na och enskilda intressena av att dessa brott lagförs. Härutöver föreslås i remissen en förändrad utgångspunkt för beräkning av preskriptionstid för könsstympning av barn. Som skäl för att denna bestämmelse ges retroaktiv tillämpning anges i remissen att motsvarande bestämmelse avseende vissa sexualbrott mot barn har getts retroaktiv tillämpning. Vidare anförs att nuvarande preskriptionsbe- stämmelser skulle kunna medföra att fall av könsstympning preskriberas innan målsäganden inser eller förmår påtala att hon utsatts för ett brott. De i remissen anförda skälen för den föreslagna övergångsbestämmelsen är av sådan natur att Lagrådet anser sig kunna acceptera dem, trots de betänkligheter av principiell art som förslaget ger upphov till. Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition 2009/10:50 Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott