prop · GX0370 · 2009-12-09 00:00:00 — Paragrafen, som har ändrats för att möjliggöra ändring av den definition av barn som finns i 16 kap. 10 a § , anger att yttrandefrihets- grundlagen inte ska tillämpas på pornografiska bilder av personer vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som är . Liksom tidigare ska alla sådana bilder av barn som är pornografiska i den me- ningen att de objektivt sett är straffbara som barnpornografibrott omfattas av paragrafen och därmed falla utanför grundlagens tillämpningsområde. Det undantagna området motsvarar således vad som är kriminaliserat ge- nom bestämmelsen i 16 kap. 10 a § . För alla fall av barnpor- nografibrott utom skildring i pornografisk bild av en fullt pubertetsut- vecklad person kommer därmed även fortsättningsvis att gäl- la att gränsdragningen för yttrandefrihetsgrundlagens tillämpningsområ- de alltid ska göras på grundval av bildinnehållet. I det angivna skildrings- fallet kommer däremot även annat än bildens innehåll och det sätt på vil- ket bilden presenteras att kunna tillmätas betydelse när det ska avgöras var gränsen går för grundlagens tillämpning på en pornografisk bild. Denna lag träder i kraft . Enligt bestämmelsen träder lagen i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning Prop. 2009/10:70 och kontroll av filmer och videogram 10 § Biografbyrån utövar tillsyn över efterlevnaden av denna lag samt av 16 kap. 10 c och 10 d §§ när det gäller rörliga bilder. Byrån ska därvid verka för att överträdelser av bestämmelserna beivras. Byrån får uppdra åt därtill lämpade personer att utöva tillsyn för byråns räk- ning. Paragrafen reglerar den tillsyn som har att utöva över efterlevanden av lagen och av bestämmelserna i 16 kap. om olaga våldsskildring och otillåten utlämning av teknisk upptagning. En ändring har gjorts i första stycket i anledning av att de senare bestämmel- serna numera finns i 16 kap. 10 c och 10 d §§ . 13 § Om det kan antas att en framställning sprids i strid med 16 kap. 10 c § , får biografbyrån utan ersättning ta hand om ett exemplar för kon- troll under högst . Om det finns särskilda skäl, får tiden utsträckas, dock längst till . Paragrafen ger vissa befogenheter när det kan antas att en framställning sprids i strid med bestämmelsen i 16 kap. brottsbal- ken om olaga våldsskildring. En ändring har gjorts i anledning av att den senare bestämmelsen numera finns i 16 kap. 10 c § . Denna lag träder i kraft . Enligt bestämmelsen träder lagen i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (1998:112) om ansvar för elektroniska anslagstavlor 5 § Om en användare sänder in ett meddelande till en elektronisk anslagstavla ska den som tillhandahåller tjänsten ta bort meddelandet från tjänsten eller på annat sätt förhindra vidare spridning av meddelandet, om 1.meddelandets innehåll uppenbart är sådant som avses i bestämmelserna i 16 kap. 5 § om uppvigling, 16 kap. 8 § om hets mot folk- grupp, 16 kap. 10 a § om barnpornografibrott eller 16 kap. 10 c § om olaga våldsskildring, eller 2.det är uppenbart att användaren har gjort intrång i upphovsrätt eller i rättig- het som skyddas genom föreskrift i 5 kap. lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk genom att sända in meddelandet. För att kunna fullgöra sin skyldighet enligt första stycket har den som tillhan- dahåller tjänsten rätt att ta del av meddelanden som förekommer i tjänsten. Skyldigheten enligt första stycket och rätten enligt andra stycket gäller också den som på tillhandahållarens uppdrag har uppsikt över tjänsten. Paragrafen anger att den som tillhandahåller en tjänst för elektronisk för- medling av meddelanden (elektronisk anslagstavla) i vissa fall ska ta bort eller på annat sätt förhindra vidare spridning av ett insänt meddelande. 2009/10:70 En ändring har gjorts i första stycket 1 i anledning av att bestämmelsen om olaga våldsskildring numera finns i 16 kap. 10 c § . Denna lag träder i kraft . Enligt bestämmelsen träder lagen i kraft . Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning 2 § Hemlig rumsavlyssning får användas vid förundersökning om 1.brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , 2.andra brott om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse och det är fråga om a)människohandel enligt 4 kap. 1 a § , b)våldtäkt enligt 6 kap. 1 § första eller andra stycket , c)grovt sexuellt tvång enligt 6 kap. 2 § tredje stycket , d)våldtäkt mot barn enligt 6 kap. 4 § första eller andra stycket , e)grovt sexuellt övergrepp mot barn enligt 6 kap. 6 § andra stycket brottsbal- f)grovt utnyttjande av barn för sexuell posering enligt 6 kap. 8 § tredje stycket , g)grovt koppleri enligt 6 kap. 12 § tredje stycket , h)grov utpressning enligt 9 kap. 4 § andra stycket , i)grovt barnpornografibrott enligt 16 kap. 10 a § femte stycket , j)grovt övergrepp i rättssak enligt 17 kap. 10 § andra stycket , k)grovt narkotikabrott enligt 3 § narkotikastrafflagen (1968:64), eller l)grov narkotikasmuggling enligt 6 § tredje stycket lagen (2000:1225) om straff för smuggling, 3.försök, förberedelse eller stämpling till ett sådant brott som avses i 1 eller 2, om sådan gärning är belagd med straff och det med hänsyn till omständigheterna kan antas att gärningens straffvärde överstiger fängelse . Paragrafen anger att hemlig rumsavlyssning i vissa fall får användas vid förundersökning om brott för vilket är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , nämligen om det med hänsyn till omständigheterna kan antas att brottets straffvärde överstiger fängelse och det är fråga om bl.a. grovt barnpornografibrott. En ändring har gjorts i anledning av att den senare straffbestämmelsen numera finns i 16 kap. 10 a § femte stycket . Denna lag träder i kraft . Enligt bestämmelsen träder lagen i kraft . Sammanfattning av betänkandet Barnet i fokus En skärpt lagstiftning mot barnpornografi (SOU 2007:54) Utredningen har haft i uppdrag att göra en översyn av bestämmelserna om skildring av barn i pornografisk bild och av anknytande lagstiftning. Översynen skulle syfta till att möjliggöra en mer effektiv bekämpning av barnpornografi och att förstärka barnens ställning vid barnpornografi- brott. I utredningens uppdrag har ingått att överväga om det är möjligt och lämpligt att införa en bestämd 18-årsgräns i definitionen av barn i be- stämmelserna om barnpornografi eller att på något annat sätt utvidga lag- stiftningens skydd för unga människor . En annan av utred- ningens uppgifter har varit att överväga om barnpornografibrottet behö- ver anpassas i fråga om straffbelagda gärningsformer och om kriminali- seringen bör utsträckas till ytterligare former av befattning med barnpor- nografi. Vidare har utredningen haft i uppdrag att överväga vilka behov av undantag från det straffbara området som finns samt, med utgångs- punkt i praxis rörande brottsrubricering och påföljder vid barnpornogra- fibrott, behovet av förändringar på området. I uppdraget har också ingått att klargöra om barn som är avbildade i barnpornografiskt material kan betraktas som målsägande vid barnpornografibrottet och vara berättigade till t.ex. målsägandebiträde och ha rätt till ekonomisk ersättning samt överväga behovet av förändringar i fråga om ersättning och stöd i proces- sen. Slutligen har utredningen haft i uppgift att överväga om preskrip- tionsreglerna vid barnpornografibrott är ändamålsenligt utformade och utreda om kravet på s.k. dubbel straffbarhet vid barnpornografibrott bör tas bort eller begränsas. Enligt gällande rätt är barnpornografibrottet placerat i 16 kap. om brott mot allmän ordning. Anledningen är att brottet systema- tiskt sett inte är ett sexualbrott i mening. Barnpornografi- brottet tar sikte på förfaranden utöver själva sexualbrottet, såsom t.ex. spridning av den barnpornografiska bilden. Vidare syftar barnpornogra- fibrottet inte bara till att skydda det enskilda avbildade barnet från att kränkas, utan också barn i allmänhet. Utredningen finner inte skäl att göra någon annan bedömning angående barnpornografibrottets placering. Barnpornografibrottet bör således även i fortsättningen vara placerat i 16 kap. BrB. I den gällande straffbestämmelsen om barnpornografibrott definieras barn som en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller som, när det framgår av bilden och omständigheterna kring den, är . Definitionen av barn innehåller således inte en 18-årsgräns i formell mening, utan området för dess tillämpning är begränsat genom kravet att det ska framgå av bilden och omständigheterna kring den, exempelvis av en bildtext eller ett omslag, att den avbildade personen är . Från flera håll har det riktats kritik mot att barnpornografibrottets till- lämpningsområde är begränsat på detta sätt. Enligt kritikerna skyddas på grund av detta inte alla personer mot barnpornografibrott; de fall där det avbildade barnet är fullt pubertetsutvecklat och åldern inte framgår av bilden och omständigheterna kring den faller utanför straffbe- stämmelsen. Krav har därför framförts om att en bestämd åldersgräns ska införas i definitionen av barnpornografi. Utredningen kan konstatera att det förekommer att fullt pubertetsut- vecklade barn avbildas i pornografisk bild och att det är möjligt att ta be- fattning med dessa pornografiska bilder utan att göra sig skyldig till vare sig barnpornografibrott eller något annat brott. Den tekniska utveckling och brottsutveckling som har skett sedan 1999 års barnpornografireform ställer helt nya krav på behovet av att skydda unga personer från denna typ av brott. Utvecklingen har inneburit att de kränkningar som barnet ut- sätts för genom att ha blivit avbildad i pornografisk bild sammantaget har blivit allvarligare: pornografiska bilder av barnet kan numera spridas i stor omfattning med användning av Internet till i princip en oändlig mängd personer och risken för att den pornografiska bilden aldrig upphör att cirkulera är betydligt större . Detta gäller inte endast barn som inte har fullbordat sin pubertetsutveckling och som därmed omfattas av straffbestämmelsen om barnpornografibrott, utan också de fullt puber- tetsutvecklade barn som inte omfattas av bestämmelsen. Kränk- ningarna är enligt utredningens mening lika straffvärda när det gäller fullt pubertetsutvecklade barn. Intresset av att skydda dessa barn från den integritetskränkning som barnpornografi innebär väger tungt. Genom att utvidga straffbestämmelsens tillämpningsområde till att omfatta också dessa barn skulle deras möjligheter att i någon mening få upprättelse för den kränkning som de har utsatts för öka; möjligheten att få gärnings- mannen i det enskilda fallet fälld för brott skulle öka liksom barnets möj- ligheter att få skadestånd av gärningsmannen. En utvidgning av tillämp- ningsområdet ger också en tydlig signal och utgör en kraftigare marke- ring från samhällets sida om att det är förbjudet att på något sätt utnyttja barn i pornografiska sammanhang och det oavsett det enskilda barnets fysiska utveckling. Det finns emellertid starka konkurrerande intressen som också måste beaktas. Ett sådant starkt konkurrerande intresse utgör de tryck- och ytt- randefrihetsrättsliga värdena. Andra intressen att beakta utgör kravet på effektivitet av en nykriminalisering och legalitetsprincipen. Vid en avvägning av alla de intressen som bör beaktas i detta samman- hang har utredningen funnit att övervägande skäl talar för att en bestämd åldersgräns införs i definitionen av barnpornografi. Avgörande för straffbarheten i det enskilda fallet ska därmed alltid vara om den av- bildade personen faktiskt är ett barn och inte, som enligt gällande rätt, vad betraktaren av bilden kan uppfatta. Även fortsättningsvis skall dock huvudregeln vara att det avbildade barnets pubertetsutveckling är avgö- rande. Detta innebär att det gällande skyddet för icke pubertetsutvecklade personer som inte kan identifieras eller som är eller äldre har behål- lits. Utredningen föreslår således att med barn i straffbestämmelsen om barnpornografibrott ska avses en person vars pubertetsutveckling inte är fullbordad eller en person som är . I samband med barnpornografireform upphörde barnporno- grafibrottet att vara ett tryck- och yttrandefrihetsbrott. I tryckfrihetsför- ordningen och yttrandefrihetsgrundlagen anges att de inte är tillämpliga på skildringar av barn i pornografisk bild. Det är inte helt klart vad som avses med begreppet barn i grundlagarnas undantagsbe- stämmelser. För att undanröja eventuella tveksamheter föreslår utred- ningen att bestämmelserna görs tydligare. Utredningen förordar att be- stämmelserna utformas på det sättet att det från grundlagarnas tillämp- ningsområde uttryckligen undantas barnpornografiska bilder. Pornografi där vuxna personer framställs som barn eller förses med olika attribut för att påminna om barn, s.k. anspelningspornografi, bör enligt utredningens uppfattning inte kriminaliseras. Barnpornografi framställs och sprids numera i stor omfattning med an- vändning av informationsteknik, framförallt Internet. Teknikutvecklingen har inneburit att bilder kan spridas till en stor mängd människor på ett oerhört smidigt och effektivt sätt med god kvalitet. Utvecklingen har också medfört att barnpornografiska bilder har blivit mer lättåtkomliga för enbart tittande. På grund av den tekniska utvecklingen har nya former för att befatta sig med barnpornografi tillkommit och kan förutsättas till- komma i takt med att den tekniska utvecklingen fortskrider. Enligt utredningens uppfattning utgör varje företeende av en barnporno- grafisk bild en kränkning av såväl det avbildade barnet som barn i all- mänhet. Kränkningen kan orsakas av upphovsmannen själv, men också av andra personer i senare led, om bilden t.ex. har spridits till andra. Ut- redningens utgångspunkt är därför att kriminaliseringen av barnpornogra- fi så långt möjligt måste omfatta alla former av befattning med barnpor- nografiska bilder, som kan anses straffvärda. Utredningens undersökningar har visat att flera av de nya former för att befatta sig med barnpornografiska bilder som tillkommit faller in under det straffbara området. Dagens teknik medger dock vissa former av befattning som medför att den nuvarande straffbestämmelsen anses svår att tillämpa i vissa fall och i andra fall inte alls är tillämplig. Det före- kommer t.ex. att personer genom att erlägga betalning kan titta på barn- pornografiskt material som tillhandahålls via vissa webbsidor, s.k. betal- sidor. Ett annat sätt att få tillgång till sådana bilder kan vara att delta i ett digitalt forum, en s.k. community, där barnpornografiska bilder hålls till- gängliga; den som är medlem i ett sådant forum behöver inte alltid själv bidra med bilder. Det är också möjligt att titta på barnpornografiska bil- der med hjälp av andra Internetbaserade tjänster. De former av befattning med barnpornografiska bilder som det nu talas om och som svårligen eller inte alls kan inordnas under det straff- bara området kan beskrivas som kvalificerade former av att titta på barnpornografiska bilder; den enskilde har på något sätt ansträngt sig för att kunna titta på just sådana bilder. Från straffvärdesynpunkt finns det ingen nämnvärd skillnad mellan dessa former av befattning med barn- pornografiska bilder och den form av befattning som ett innehav innebär. Sådant kvalificerat tittande torde, liksom fallet kan vara vid ett innehav, skapa en efterfrågan av nya bilder. Marknaden för barnpornografi upp- rätthålls således även i dessa fall. Detta bidrar till att fler barn utsätts för sexuella övergrepp och möjligen också för allt grövre övergrepp. Enligt utredningens uppfattning är dessa former av befattning med barnporno- grafiska bilder så förkastliga att det finns goda skäl att de ska vara krimi- naliserade. Utredningen föreslår därför att det straffbara området utvid- gas. För att det inte ska finnas en risk för att den grundlagsskyddade infor- mationsfriheten begränsas på ett alltför omfattande och därmed oaccep- tabelt sätt anser utredningen att den nya gärningsformen ska förses med begränsande rekvisit. Utredningen föreslår att det straffbara området ut- vidgas på så sätt att den som mot betalning, enligt en uppgjord plan, vid upprepade tillfällen, i stor omfattning eller på annat liknande sätt skaffar sig tillgång till barnpornografisk bild döms för barnpornografibrott. Undantag från det straffbara området Genom reform infördes ett uttryckligt undantag för hantverks- mässigt framställda bilder, som innebär att förbuden mot skildring och innehav inte gäller den som tecknar, målar eller på något annat liknande hantverksmässigt sätt framställer en barnpornografisk bild, om bilden inte är avsedd att spridas, överlåtas, upplåtas, förevisas eller på annat sätt göras tillgänglig för andra. behölls det införda undantaget för försvarliga gärningar vilket innebär att en gärning inte ska utgöra brott, om gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvar- lig. Utredningens undersökningar visar att de gällande undantagsbestäm- melserna behövs. Utredningen har kommit till den slutsatsen att det inte finns anledning att vare sig inskränka eller utvidga deras nuvarande till- lämpningsområden. Sexualiteten har fått ett allt större utrymme i det svenska samhället. Exempelvis har konsumtionen av pornografiskt material som en följd av att det genom den tekniska utvecklingen har blivit alltmer lättillgäng- ligt ökat, också bland unga personer. Flera studier visar att det finns ett starkt samband mellan att ha sett pornografi och att ha prövat vissa sexu- ella handlingar. Den ökade sexualiseringen torde medföra att attityden bland många av dagens barn vad gäller bl.a. sexualitet och nakenhet inte är densamma som för . Det har exempelvis blivit allt vanligare att barn publicerar sexiga bilder av sig själva på Internet. Det händer också att barn avbildar egna sexuella beteenden. Hur sådana och liknande förfaranden ska bedömas med den gällande lagstiftningen om barnpornografibrott är inte helt klart. När det gäller brott som riktar sig mot allmänheten kan en enskild per- son inte förfoga över detta allmänna intresse. Eftersom barnpornografi- brottet inte bara syftar till att skydda det avbildade barnet från att kränkas utan också barn i allmänhet, kan regel om samtycke som allmän grund för ansvarsfrihet inte tillämpas i dessa fall. Detta innebär exempelvis att ett barn inte med ansvarsfriande verkan kan samtycka till att skildras i pornografisk bild eller till att någon annan innehar bilden. Inte heller kan barnet straffritt t.ex. sprida sådana bilder av sig själv som enligt straffbestämmelsen om barnpornografibrott är att bedöma som Utredningen är av den uppfattningen att nämnda för- faranden inte i alla fall utgör straffvärda handlingar och föreslår därför att ansvarsfrihetsregler för dessa situationer ska införas. När det gäller barn som avbildar egna lagliga sexuella beteenden före- slår utredningen att ansvarsfrihetsregeln begränsas till att gälla den som skildrar ett barn som fyllt i pornografisk bild eller innehar en sådan bild under förutsättning att skillnaden i ålder och utveckling mellan bar- net och den som har begått gärningen är ringa samt omständigheterna i övrigt inte påkallar att den som har begått gärningen döms till ansvar. Ansvarsfrihet kan inte inträda vid samtycke till andra gärningsformer än skildring och innehav; dels är det allmänna skyddsintresset i de fallen framträdande, dels kan det vara svårt för barnet att överblicka konse- kvenserna av ett samtycke till annan hantering. Enligt utredningens upp- fattning har barn behov av ett absolut skydd mot gärningar som utgör barnpornografibrott och därför bör ansvarsfrihet enbart kunna inträda i de fall det avbildade barnet vid avbildningstillfället hade fyllt . Den föreslagna ansvarsfrihetsregeln kan inte tillämpas om gärningen är att bedöma som grovt barnpornografibrott. När det gäller den som tar straffbar befattning med barnpornografiska bilder av sig själv föreslår utredningen att ansvarsfrihetsregeln begränsas till att gälla den som inte fyllt , under förutsättning att bilden fram- ställdes när denne hade fyllt samt omständigheterna i övrigt inte på- kallar att han eller hon döms till ansvar. Ansvarsfrihetsregeln är således enbart tillämplig i de fall gärningsmannen vid gärningstillfället hade fyllt 15 men inte . Regeln kan således inte tillämpas om en vuxen person tar straffbar befattning med en barnpornografisk bild av sig själv; en vuxen person ska inte i något fall kunna medverka till att barn betraktas som sexualobjekt. Vid barnpornografibrott gör sig det allmänna skydds- intresset starkt gällande när det gäller barn . Ansvarsfrihetsre- geln omfattar därför endast bilder som skildrar den som har begått gär- ningen när han eller hon fyllt . Den föreslagna ansvarsfrihetsregeln kan inte tillämpas om gärningen är att bedöma som grovt barnpornogra- fibrott. Straffskalan för barnpornografibrott är fängelse i högst , eller om brottet är ringa, böter eller fängelse . Straffskalan för grovt barnpornografibrott är fängelse i lägst och högst . Utredningens undersökning av domar har inte gett vid handen att det skulle finnas anledning att föreslå några förändringar i straffskalorna för barnpornografibrott. Dessa ligger väl i linje med vad som gäller för an- nan likartad brottslighet. När det gäller brottsrubriceringen vid barnpornografibrott finns det med hänsyn till vad utredningens undersökning av domar i stort har visat inte anledning att göra några förändringar beträffande barnpornografi- brott som är av normalgraden eller som är att bedöma som ringa. Vid bedömande av om ett barnpornografibrott är grovt ska enligt nu gällande ordning särskilt beaktas om brottet har begåtts yrkesmässigt el- ler i vinstsyfte, utgjort ett led i brottslig verksamhet som utövats systema- tiskt eller i större omfattning, avsett en särskilt stor mängd bilder eller av- sett bilder där barn utsätts för särskilt hänsynslös behandling. Med beak- tande av vad utredningens undersökning av domar har visat finns det inte någon anledning att vare sig utesluta något av kriterierna eller att lägga till ett nytt. Ytterligare ett skäl till detta är att de kriterier som nämns i lagtexten endast är exemplifieringar. Det finns däremot anledning att formulera om ett av de angivna kriteri- erna, nämligen bilder där barn utsätts för särskilt hänsynslös behand- ling. Ett skäl till detta är att det inte finns några särskilda uttalanden eller utarbetade riktlinjer för vad uttrycket särskilt hänsynslös behand- ling innefattar. Kriteriet kan därför vålla vissa problem i rättstillämp- ningen och kan också tolkas olika. Ett annat skäl är att undersökningen av domar visar att domstolarna resonerade på olika sätt vid bedömningen av om ett barnpornografibrott skulle bedömas som grovt med hänsyn till att brottet avsett bilder där barn utsätts för särskilt hänsynslös behand- ling. Detta gällde framförallt när fråga var om gärningsformen innehav. Trots att till synes liknande förhållanden var för handen bedömdes barn- pornografibrottet i vissa fall vara grovt och i vissa fall av normalgraden. Som en följd av detta dömdes gärningsmännen i det förstnämnda fallet ofta till fängelse och i det sistnämnda fallet vanligtvis till villkorlig dom i förening med dagsböter. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att kriteriet bilder där barn utsätts för särskilt hänsynslös behandling förtydligas och formuleras om, vilket kan bidra till en tydligare och mer enhetlig rättstillämpning. Utredningen föreslår att kriteriet bilder som visar barn som är särskilt unga, som utsätts för våld eller tvång eller som utnyttjas på annat hän- synslöst sätt införs. Utredningen anser för sin del att gärningar som om- fattar bilder av nu nämnt slag, oavsett vilken gärningsform som är för handen, som huvudregel bör medföra att brottet bedöms som grovt. Vid brott mot allmän ordning torde det i normalfallet inte finnas någon målsägande, förutom staten.