prop · GX0322 · 2009-09-29 00:00:00 — Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 9.4.2. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 9.5, har inte någon mot- svarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Däremot finns motsvarande bestämmelse i livsme- delslagen (2006:804), som gäller för beteckningar på vinområdet. Den innebär att kommunerna får möjlighet att anlita en annan kommun för uppdrag inom kontrollverksamheten eller att uppdra åt en anställd i en annan kommun att fatta beslut i ett ärende eller en grupp av ärenden. I 14 § livsmedelslagen och i 15 § lagen (2006:805) om foder och animaliska biprodukter används uttrycket träffa avtal i fråga om liknande kommunala överenskommelser. För att förtydliga att överens- kommelserna inte är civilrättsligt bindande avtal, används i 8 § i stället uttrycken komma överens respektive överenskommelse. Någon skillnad i sak jämfört med de nämnda bestämmelserna i livsmedelslagen och i lagen om foder och animaliska biprodukter är dock inte avsedd. Förelägganden riktade till kommuner Paragrafen, som har behandlats i avsnitt 9.6, har inte någon motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., men väl i livsmedelslagen (2006:804). Paragrafen innebär att ges rätt att förelägga en kommun som inte fullgör sin skyldighet att utöva kontroll att göra detta. Med begreppet sin skyldighet att utöva kontroll avses såväl skyldig- heter som följer direkt av den operativa kontrollverksamheten som övriga skyldigheter. I begreppet innefattas således alla moment som ingår i en kommuns uppgifter i samband med regelverket om skyddade beteck- ningar på jordbruksprodukter och livsmedel, alltså inte bara operativ kontrollverksamhet utan även t.ex. administrativa åtgärder kring kont- rollen, såsom upprättande av kontrollplaner. Även andra skyldigheter som inte ingår i själva kontrollen men som har ett direkt samband med denna uppgift, t.ex. rapportering till samordnande myndigheter, omfattas av begreppet. Av 11 kap. 7 § regeringsformen följer att ett föreläggande inte kan avse åtgärder som rör kommunens myndighetsutövning mot enskild. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 9.7, motsvarar delvis 6 § i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Bemyndigandet i det första stycket motsvarar i stort det bemyndigande som ges i 6 § i lagen om skydd för beteckningar på jordbruks- produkter och livsmedel m.m. Bemyndigandet i det andra stycket saknar motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., men finns i livsmedelslagen (2006:804) och ger regeringen eller den myndig- Prop. 2009/10:22 het som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan att lämna information till en samordnande myndighet. Rätt till upplysningar och tillträde Paragrafen, som i stort motsvarar 4 § i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., innehåller bestämmelser om rätt till tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen och om rätt till upplysningar m.m. vid kontroll. Paragrafen är utformad efter mönster av motsvarande paragraf i livsmedelslagen (2006:804). I första stycket punkten 2 utvidgas tillträdesrätten från att avse områden, lokaler och andra utrymmen där jordbruksprodukter och livs- medel framställs eller där sådana varor hanteras till att avse alla områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till den verksamhet som kontrolleras. Genom ändringen ges de kontrollmyndigheter och kontroll- organ som genomför kontroller enligt denna lag samma rätt till tillträde och upplysningar som de kontrollmyndigheter och kontrollorgan som genomför kontroller enligt bl.a. livsmedelslagen. I punkten klargörs att myndigheten eller det kontrollorgan som anlitas i kontrollen vid kontroll- besöket har rätt att göra undersökningar och ta prover. Paragrafens andra stycke har inte någon motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Bestäm- melsen innebär att EG:s institutioner och experter och inspektörer ges samma rätt till upplysningar och till tillträde till lokaler m.m. som svenska kontrollmyndigheter. Paragrafen verkställer på detta område artiklarna 8.2 och 45.5 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmel- serna om djurhälsa och djurskydd. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 9.8. Skyldighet att tillhandahålla hjälp Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 9.8, har inte någon mot- svarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Däremot finns motsvarande bestämmelse i livsme- delslagen (2006:804). Bestämmelsen ger stöd för att kontrollmyndig- heten ska kunna verkställa artikel i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsme- delslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd. Paragrafen gäller på alla områden som omfattas av lagens tillämp- ningsområde, dvs. livsmedel, jordbruksprodukter, vin och spritdrycker. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 10.1, motsvarar i sak 5 § första stycket i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. I bestämmelsen ges kontrollmyndigheterna rätt att meddela förelägganden och förbud. En nyhet i förhållande till är att det klargörs att det i de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser om vilka åtgärder som kontrollmyndigheterna får vidta vid enskildas underlåtelse att följa lagstiftningen. Kontrollmyndigheterna ges i paragrafen befogenhet att besluta om förelägganden och förbud utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och utöver de förelägganden som kan riktas mot kommuner enligt 9 §. Befogenheten att meddela förelägganden och förbud tillkommer bara kontrollmyndigheterna. Om ett enskilt kontrollorgan i sin kontrollverk- samhet anser det motiverat att ingripa med ett föreläggande eller förbud, ska kontrollorganet underrätta en myndighet som har befogenhet att fatta beslut om vitesföreläggande eller vitesförbud. I paragrafens första stycke, som i princip motsvaras av 5 § andra stycket i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., föreskrivs att föreläggande och beslut som meddelas med stöd av 13 § eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Med stöd av bestämmelsen är det således möjligt att koppla vite till de ingripanden som kontrollmyndigheten får vidta med stöd av bl.a. artikel 54 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004. I andra stycket klargörs att om kontrollmyndigheten har anledning att misstänka att någon har begått en straffbar gärning får myndigheten inte förelägga den misstänkte vid vite att medverka i utredningen. För vitesföreläggande gäller bestämmelserna i lagen (1985:206) om viten. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 10.1. Av paragrafen, som inte har någon motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., framgår i första stycket att en kontrollmyndighet, även i de fall det inte direkt följer av en EG-förordning, får ta hand om en vara som avses med ett föreläggande eller förbud om föreläggandet eller förbudet inte följs. I andra stycket anges att ägaren till varan ska ges tillfälle att åtgärda de brister som medför att varan inte överensstämmer med regelverket. Om ägaren underlåter att göra detta ska kontrollmyndigheten låta förstöra varan på ägarens bekostnad. Bestämmelserna bör tillämpas med försiktighet. Ett omhändertagande Prop. 2009/10:22 av varor och ett därefter följande eventuellt förstörande av varor bör endast ske när det står klart att ägaren till varorna inte har för avsikt att följa ett meddelat föreläggande eller förbud eller att vidta åtgärder för att göra varorna lagenliga. Åtgärden ska vara proportionell i förhållande till lagstiftningens syfte och användas som en sista utväg då kontrollmyndig- heten inte ser någon annan möjlighet att få bort de lagstridiga varorna från marknaden. Paragrafen har kommenterats i avsnitt 10.2. Paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., har kommenterats i avsnitt Genom bestämmelsen ges en kontrollmyndighet befogenhet att vidta rättelse på den enskildes bekostnad. Befogenheten att besluta om rättelse tillkommer endast kontrollmyn- digheterna, inte kontrollorganen. Paragrafen, som saknar motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., har kommenterats i avsnitt I första stycket anges att polismyndigheten på begäran av kontroll- myndigheten ska lämna den hjälp som behövs för kontroll eller verk- ställighet av beslut som har meddelats med stöd av denna lag, föreskrift eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av I andra stycket klargörs att biträde av polismyndighet får begäras endast i sådana situationer där det finns ett verkligt behov av polisens särskilda befogenhet att använda våld. Det är den begärande myndig- heten som har att pröva om förutsättningar föreligger att begära biträde Biträde av polismyndigheten får begäras endast om det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver till- Av 10 § polislagen följer bl.a. att en polisman får, i den mån andra medel är otillräckliga och det med hänsyn till omständigheterna är försvarligt, använda våld för att genomföra en tjänsteåtgärd, om han möts med våld eller hot om våld (punkten 1), det är fråga om att avvärja en straffbelagd handling eller en fara för liv, hälsa eller värdefull egendom eller för omfattande skada i miljön (punkten 3) eller polismannen annars med laga stöd har att bereda sig tillträde till, avspärra, tillstänga eller utrymma byggnad, rum eller område eller biträda någon i myndighets- utövning med en sådan eller någon liknande åtgärd eller vid exekutiv förrättning enligt vad som är föreskrivet därom (punkten 6). myndigheten kan t.ex. begära biträde av polismyndigheten när den Prop. 2009/10:22 verksamhetsansvarige har satt sig till motvärn eller förklarat sig vägra tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som används för verksamheten. Biträde av polismyndigheten ska vidare kunna begäras i andra fall där det finns synnerliga skäl. Det kan exempelvis röra sig om situationer där det finns en överhängande risk för att exempelvis hand- lingar eller annat material kommer att förstöras och man inte kan avvakta med att verkställigheten löses på annat sätt. Paragrafen, som innehåller avgiftsbemyndiganden, har kommenterats i avsnitt 13. Den motsvarar i sak delvis 7 § i lagen om skydd för beteck- ningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. I första stycket 1 ges ett bemyndigande för regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet för livsmedelsföretagare, jordbruksproducenter och andra berörda att betala avgifter för kontroll enligt lagen, de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen och de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Första stycket 2 innefattar en rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för prövning och handläggning av ärenden. I andra stycket bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om skyldighet för kommunerna att ta ut sådana avgifter som avses i första stycket. I tredje stycket ges regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer rätt att meddela föreskrifter om hur statliga myndigheters och kontrollorgans avgifter ska beräknas. Bemyndigandet omfattar inte kom- munernas avgifter, utan varje kommun ska ha rätt att själv fastställa de avgifter som tas ut. Bestämmelsen, som har överförts i sak från 6 § i förordningen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel, m.m., har kom- menterats i avsnitt 14. Bestämmelsen innebär att såväl beslut som har meddelats med stöd av nationell rätt som beslut som har meddelats med stöd av en EG- bestämmelse får överklagas. Det sistnämnda tar i första hand sikte på sådana beslut om kontrollåtgärder eller särskilda ingripanden som kontrollmyndigheterna har rätt att fatta enligt och rådets förordning (EG) nr 882/2004. Bestämmelsen innebär att beslut av en nämnd får över- klagas till . beslut får överklagas vidare till allmän förvaltningsdomstol (se författningskommentaren till 20 §). Bestämmelsen motsvarar i sak 8 § i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m. Den innebär att beslut av en statlig förvaltningsmyndighet enligt lagen, enligt föreskrifter som med- delats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kom- pletteras av lagen får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Detta innefattar även beslut i ett överklagat ärende enligt 19 §, dvs. ett beslut som fattats efter överklagande av en nämnds beslut. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 14. Av bestämmelsen, som saknar motsvarighet i lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel m.m., framgår att en myndighet får bestämma att dess beslut ska gälla även om det överklagas. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 14. Sammanfattning av promemorian Skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel (Ds 2009:2) I promemorian lämnas förslag till en ny lag om skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel med kompletterande bestämmelser till ett antal EG-förordningar som innehåller bestämmelser om geo- grafiska beteckningar, ursprungsbeteckningar, traditionella uttryck och garanterade traditionella specialiteter. Syftet med förslaget är att anpassa den nationella lagstiftningen om skyddade beteckningar dels till nya EG-förordningar på området dels till lagar och förordningar på likartade områden, särskilt livsmedelslagen. Bestämmelserna i den nuvarande lagen om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel, m.m. har i sak överförts till förslaget till ny lag. Förslaget har kompletterats med ett antal bestämmelser, främst i syfte att underlätta för kontrollmyndigheterna att utöva sin kontroll. I promemorian föreslås bl.a. nya bestämmelser om samverkan i kontrollen, om omhändertagande av vara och om hjälp av polismyndighet. I promemorian har föreslagits att den nya lagen ska utvidgas till att omfatta även skyddade beteckningar för vin och spritdrycker. Vidare har föreslagits att ansvaret för kontrollen, när det gäller rena jordbruks- produkter, ska överföras från till . Dessutom görs bedömningen att ansvaret för handläggningen av ansök- ningar m.m. när det gäller jordbruksprodukter bör överföras från Livsme- delsverket till . Den föreslagna lagen föreslås träda i kraft . Förslag till lag om skyddade beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag kompletterar 1.rådets förordning (EG) nr 509/2006 av om garan- terade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel1, och 2.rådets förordning (EG) nr 510/2006 av om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruks- produkter och livsmedel2. 2 § Lagen kompletterar även, i de delar de innehåller bestämmelser som rör skydd för geografiska beteckningar, ursprungsbeteckningar, traditio- nellt skydd och garanterade traditionella specialiteter, 1.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 110/2008 av om definition, beskrivning, presentation och märkning av, samt skydd av geografiska beteckningar för, spritdrycker, samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1576/893, 2.rådets förordning (EG) nr 479/2008 av om den gemensamma organisationen av marknaden för vin, om ändring av förordningarna (EG) nr 1493/1999, (EG) nr 1782/2003, (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 3/2008 samt om upphävande av förordningarna (EEG) nr 2392/86 och (EG) nr 1493/19994, och 3.Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efter- levnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd5. 3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer med- delar föreskrifter om verkställigheten av EG-bestämmelserna. 4 § Kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kom- pletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- 1EUT L 93, 31.3.2006, s. 1 (Celex 32006R0509). 2EUT L 93, 31.3.2006, s. 12 (Celex 32006R0510). 3EUT L 39, , s. 16 (Celex 32008R0110). 4EUT L 148, , s. 1 (Celex 32008R0479). 5EUT L 165, 30.4.2004, s. 1 (Celex 32004R0882). bestämmelserna ska utövas av statliga myndigheter och kommuner i enlighet med de föreskrifter som regeringen meddelar. En kommuns uppgift ska fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- eller hälsoskyddsområdet. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till ett sådant kontrollorgan som avses i artikel 2 i Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004, i enlighet med de kriterier som föreskrivs i artikel 5 i samma förordning, att utöva kontroll enligt artikel 15 i rådets förordning (EG) nr 509/2006, artikel 11 i rådets förordning (EG) nr 510/2006, artikel 22 i och rådets förordning (EG) nr 110/2008 och artikel 48 i rådets förordning (EG) nr 479/2008. 6 § Regeringen får utse en eller flera myndigheter att samordna övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämna råd och hjälp i denna verk- samhet. Den myndighet som utövar kontroll ska genom rådgivning, informa- tion och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna. 7 § Den myndighet som utövar kontroll ska verka för att överträdelser av lagen, av de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, beivras. 8 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att kontrolluppgifter som kommunen har enligt denna lag ska skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenhet att meddela beslut i ett ärende. En kommun får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd ska tillämpas på den som fattar sådana beslut. Förelägganden riktade till kommuner 9 § Om en kommun inte fullgör sin skyldighet att utöva kontroll, får förelägga kommunen att göra detta. Ett sådant före- läggande ska innehålla uppgifter om de åtgärder som anser nödvändiga för att skyldigheten ska uppfyllas. 10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.hur kontroll ska bedrivas, och 2.skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i kontrollen att lämna information till en sådan samordnande myndighet som avses i 6 § första stycket. Rätt till upplysningar och tillträde 11 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan som anlitas i kon- trollen har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att på begäran få 1.upplysningar och ta del av handlingar, och 2.tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till verksamheten och där göra undersökningar och ta prover. Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Skyldighet att tillhandahålla hjälp 12 § Den som är föremål för kontroll ska tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen ska kunna genomföras. 13 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna ska följas. 14 § Förelägganden och förbud enligt 13 § eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Om kontrollmyndigheten har anledning att misstänka att någon har begått en gärning som kan föranleda straff, får dock myndigheten inte vid vite förelägga den misstänkte att medverka i utredningen. 15 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet ta hand om en vara som avses med ett föreläggande eller förbud enligt 13 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs. Om en vara har tagits om hand, får ägaren under överinseende av kontrollmyndigheten ändra benämningen på eller sammansättningen av varan eller göra någon annan ändring så att den överensstämmer med de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. myndigheten låta förstöra varan på ägarens bekostnad. 16 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de före- skrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna, får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. 17 § ska lämna den hjälp som behövs för utövande av kontroll eller verkställighet av beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av Hjälp enligt första stycket får begäras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för 1.kontroll enligt denna lag, de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, 2.prövning eller handläggning enligt denna lag, de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kom- pletteras av lagen. Regeringen får meddela föreskrifter om skyldighet för kommunerna att ta ut sådan avgift som avses i första stycket. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beräkningen av avgifter som tas ut av statliga myndigheter och kontrollorgan. 19 § Beslut av en nämnd enligt denna lag, enligt de före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos länssty- relsen. 20 § Beslut av en statlig förvaltningsmyndighet enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 21 § En myndighet får bestämma att dess beslut ska gälla även om det överklagas. 1.Denna lag träder i kraft , då lagen (1995:1336) om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel, m.m. ska upphöra att gälla. 2.Förbud, förelägganden och andra beslut om skyldigheter för enskilda som har meddelats med stöd av äldre föreskrifter ska anses beslutade enligt denna lag.