prop · GX033 · 2009-09-21 00:00:00 — Sammantaget innebär det större ansvaret att utökar sina tvärdisciplinära samarbeten, stärker sitt medborgarperspektiv och verkar pådrivande för ett ökat engagemang för den gestaltade miljöns roll i samhällsutvecklingen. har till uppdrag att söka samarbete med andra myndigheter och aktörer som på olika sätt ansvarar för arkitektur-, formgivnings-, samhällsplanerings- och stadsutvecklings- frågor. Det gäller inte minst RAÄ, och , men också andra offentliga och privata aktörer. Samverkan om gestaltningen av offentliga miljöer Arkitektur, formgivning och design är tvärsektoriella frågor och en ökad kvalitet inom området leder både till en hållbar samhällsutveckling i stort och till en ökad tillväxt. Ett medvetet arbete med arkitektur, formgivning och design kommer både enskilda, företag och samhället som helhet till del. har till uppgift att verka för att konsten blir ett natur- ligt och framträdande inslag i samhällsmiljön genom att myndigheten beställer och förvärvar god samtidskonst till statens byggnader och andra lokaler för statlig verksamhet, samt sprider kunskap om konstens bety- delse för en god samhällsmiljö. har också i uppdrag att på ett förebildligt sätt medverka till att konst tillförs även andra offentliga miljöer än det statliga. För att stärka en helhetssyn i gestaltningen av offentliga miljöer som i högre grad förmår att väga samman olika per- spektiv, och för att stärka konstens och andra gestaltningsområdens roll i samhällsutvecklingen, bör , , och utveckla sitt samarbete. ges i uppdrag att rikta de medel som går till konst i icke-statliga miljöer till att stärka en helhetsgestaltning av gemensamma miljöer. Genom samverkan mellan dessa olika myndigheter ska goda exempel spridas. I uppdraget ligger att etablera samarbeten mellan planerare, arkitekter, antikvarier, formgivare, designer och konstnärer samt med de övriga professioner som arbetar med utvecklingen av den fysiska miljön. Sats- ningarna förutsätter en bred samverkan mellan ovan nämnda myndig- heter och med berörda kommuner och fastighetsägare. Boende och andra som kommer att nyttja de aktuella miljöerna ska få möjlighet att komma till tals. Särskild hänsyn ska tas till ett barn- och ungdomsperspektiv. Genom ett sådant arbetssätt kan olika perspektiv bidra till att skapa offentliga rum som är funktionella, vackra, tankeväckande och ger upp- hov till kreativitet. Denna verksamhet ska ge exempel på hur platsspecifik konstnärlig utformning och en medveten arkitektur kan ingå i och bidra positivt till en helhetsplanering av offentliga områden, platser eller byggnader, som parker, lekparker, skolor, förskolor och torg. Det långsiktiga syftet är att stärka kvaliteten i den byggda och anlagda miljön genom ett samspel mellan olika perspektiv och behov. I likhet med vad som gäller för uppdrag , på det icke-statliga området, ska projektkost- naderna delas mellan och respektive samarbets- 9Internationella och interkulturella frågor i kulturpolitiken Internationellt och interkulturellt utbyte vidgar våra vyer och skapar nya möjligheter inte minst inom kulturområdet. Regeringen har genom ett flertal olika insatser stimulerat det svenska kulturlivets internationalisering. Myndigheter har utvecklat sina interna- kontakter och det internationella kulturutbytet har ökat. har varit en aktiv part i olika internationella samarbetsorgan såsom EU, , och . I dessa sammanhang har regeringen betonat arbetet med de frågor som också i högsta grad är angelägna på nationell nivå, såsom tillgängliggörande av kulturarvet, barns och ungas rätt till kultur och de kulturella näringarnas betydelse. Ökade resurser har tillförts samt andra myndigheter och organisationer inom kulturområdet i syfte att förbättra deras möjlig- heter att arbeta med internationella frågor. I detta avsnitt redogör regeringen för varför och hur det internationella och interkulturella perspektivet bör sätta prägel på den framtida kultur- politiken. Regeringen lyfter också fram internationaliseringen i de kulturpolitiska mål som föreslås i avsnitt 5. Regeringens bedömning: Internationalisering och interkulturellt samarbete är en prioriterad uppgift inom kulturpolitiken. Följande pri- oriteringar vägleder det fortsatta arbetet: -Utveckling av strategier för internationalisering inom olika kulturområden. -Fortsatt utveckling av myndigheternas internationella och inter- kulturella samarbete. -Främjande av nationella arenor för internationellt och interkul- turellt utbyte. -Samverkan över politikområdesgränserna. -Ett aktivt agerande för kulturpolitiska frågor inom EU, och det nordiska samarbetet. De frågor som driver natio- nellt bör i största möjliga utsträckning sätta prägel på agerande även inom EU, och andra internationella orga- nisationer. bedömning: Utredningen skiljer mellan begreppen samarbete och utbyte på det internationella området och vill prioritera internationellt kultursamarbete. menar att de utsända kulturrådens roll och placeringar behöver ses över för att en perspektivförskjutning mot mer kultursamarbete än utbyte ska kunna förverkligas. Deras arbete behöver även inriktas mot att tydligare än omfatta kulturarv. föreslår därutöver en rad insatser för att med hjälp av kompetensutveckling och samarbete Prop. 2009/10:3 utveckla den internationella kulturverksamheten. Remissinstanserna är överlag positiva till utredningens bedömningar och förslag. Dock anser bl.a. , och Svensk scenkonst att utredningen med sin betoning av EU-samarbetet har ett alltför snävt internationellt perspektiv. Ett flertal remissinstanser, bl.a. Kungliga Dramatiska teatern, framhåller kulturutbyte respektive kultur- samarbete som lika angelägna former för internationell kulturverksamhet. Skälen för regeringens bedömning Med internationell kulturverksamhet avses verksamhet på kulturområdet som berör och minst ett annat land. Med interkulturell verksam- het avses verksamhet som främjar etnisk och kulturell mångfald. Dessa ändamål sammanfaller i stor utsträckning. Internationella och interkulturella samarbeten och utbyten har länge haft betydelse för kulturlivet. har de internationella kontakterna på kulturområdet blivit alltmer intensiva och utbredda. Att dessa kontakter utvecklas vidare är av avgörande betydelse för det svenska kulturlivet. Regeringen prioriterar därför internationaliseringen av kulturlivet och ett ökat interkulturellt utbyte. De snabba politiska, ekonomiska och kulturella förändringarna i omvärlden påverkar i hög grad förutsättningarna för det internationella kultursamarbetet. Globaliseringen medför vidare att kulturen har fått en allt större roll i relationsskapandet med andra länder inom områden som Sverigefrämjandet, demokratifrämjandet och utvecklingssamarbetet inom ramen för politiken för global utveckling. medlemskap i har medfört ökade möjligheter till interna- tionellt kultursamarbete. Medlemskapet i EU och andra internationella organisationer ger också möjlighet att påverka villkoren för kulturlivet i ett brett internationellt perspektiv. Regeringen har, med utgångspunkt bl.a. i de internationella delmål som anges i skrivelsen Kulturlivets internationalisering (skr. 2005/2006:188), arbetat strategiskt för en internationalisering av kulturlivet med syfte att: -integrera internationella och interkulturella aspekter i myndigheter- nas arbete, -förstärka resurserna för internationellt utbyte inom olika konst- områden, -främja den kulturella mångfalden och interkulturell verksamhet och -stärka kulturens roll inom andra internationella politikområden. Regeringens hittillsvarande insatser för internationellt och interkulturellt utbyte redovisas samlat i bilaga 5. Regeringen har även verkat för att ska vara en aktiv aktör i EU och andra internationella organisationer som påverkar kulturlivet. Resultaten av dessa insatser redovisas även de i bilaga 5. De förslag som lämnas i betänkande är förenliga med den hittillsvarande internationella strategin. Utredningen betonar skillnaden mellan det som utredningen benämner internationellt utbyte respektive internationellt samarbete. Regeringen ser ingen anledning att betona en sådan skillnad. Olika former av internationell verksamhet bör rymmas inom kulturpolitiken och kunna variera, utefter de krav och förutsättningar som gäller för olika aktörer. Regeringen vill särskilt framhålla vikten av att kulturutbytet byggs upp långsiktigt och ömsesidigt samt att den konstnärliga friheten och integri- teten ska beaktas vid internationella kultursatsningar även utanför det kulturella närvaro utomlands bör stärkas och internationella och interkulturella möten i bör inten- Inom kulturinstitutionerna bör integrationen mellan internatio- nell respektive interkulturell kulturverksamhet fortsatt stärkas. Utveckling av internationell kulturverksamhet innefattar skilda fråge- ställningar såsom internationalisering av kulturlivet och kulturinstitutio- nerna, kulturaspekter inom bistånd och Sverigefrämjande, kulturell mångfald och interkulturellt samarbete samt statliga insatser i internatio- Strategier för internationalisering inom olika kulturområden internationella utbytesverksamhet inom kulturom- rådet Iaspis, har framgångsrikt utvecklat internationella kontakter inom bildkonstområdet, med utgångspunkt i konstnärernas egna nätverk. har resulterat i långsiktiga och ömsesidiga internationella samarbeten vilka positivt bidragit till bildkonstens utveckling i samt till att svenska konstnärer blivit mer efterfrågade i internationella sammanhang. Med Iaspis som förebild har inlett ett arbete för danskonstens och konsthantverkets internationalisering. exempel på hur internationella kontakter kan utvecklas är de s.k. kultur- spejare som , tack vare bidrag från regeringen, inrättat i olika länder. Även har aviserat att det finns ett behov av en inter- nationell strategi för olika konstområden med rådets arbete inom littera- turområdet som förebild. För kulturlivets fortsatta internationalisering är stöd till utvecklingen av konstnärliga internationella nätverk ett effektivt sätt att nå ställda mål. Kulturlivets egna krafter ska beaktas och tillvaratas. förebild bör därför en konstnärsbaserad internationalisering kunna drivas även inom fler konstområden. Den nationella plattform som presenterats i avsnitt 7.4 ska bl.a. främja internationell samverkan inom musikområdet. Fortsatt internationalisering av myndigheternas verksamhet Utredningen understryker behovet av ett brett internationellt samarbete mellan myndigheter inom såväl konst- som kulturarvsområdena. gälla intensifierat arbete i internationella organisationer eller deltagande i olika internationella projekt. Myndigheternas internationalisering har pågått länge och regeringen har genom ändringar i myndighetsförordningar gett stöd till denna (se vidare bilaga 5). En grundläggande princip är att den fortsatta utveck- lingen av det internationella och interkulturella kultursamarbetet mellan Prop. 2009/10:3 myndigheter och institutioner ska ske på myndigheternas eget initiativ och inom befintliga ramar. Ett fördjupat internationellt kultursamarbete kommer också att kräva ökade kontakter mellan myndigheter i inom de kulturpolitiska respektive utrikespolitiska områdena. För det interkulturella kultursamarbetet har regeringen gjort särskilda insatser för åren 20082010 bl.a. i form av projektmedel till vissa myn- digheter och organisationer. När de samlade erfarenheterna från dessa projekt har utvärderats bör dessa ligga till grund för en vidareutvecklad strategi för ökad mångfald och interkulturellt samarbete. Främjande av nationella arenor för internationellt och interkulturellt utbyte Flertalet offentligt stödda scener inom teater- och musikområdena har någon form av internationell verksamhet. Det gäller såväl de permanenta institutionerna som speciella scener för festivaler inom olika kulturom- råden. Det finns också scener med uttalat internationell eller interkul- turell profil. Genom internationella gästspel ger dessa scener nya impulser till det svenska kulturlivet och bidrar till att öka mångfalden. De fungerar också som viktig internationell kontaktyta för svenska artister. I sammanhanget kan nämnas att regeringen har gett stöd till för att genomföra en teaterfestival för att hedra ovärderliga insatser för den svenska filmen och scen- konsten. Samverkan mellan olika samhällsområden Sida och kan spela en stor roll för kulturlivets interna- tionalisering. I regeringens kulturstrategi betonas betydelsen av fördjupad samverkan mellan aktörer inom olika politikområden och att möjligheter till sam- verkan mellan kultur- respektive utrikespolitiska mål utnyttjas bättre. En utveckling av de kulturella näringarna i kräver omfattande internationella kontakter och kontakter över gränserna och mellan olika politikområden. och har tagit initiativ till att öka de ömsesidiga kunskaperna inom sina respektive områden för att bättre kunna utnyttja gemensamma resurser. Regeringen vill betona behovet av fortsatt samarbete mellan relevanta aktörer inom olika politikområden för att stärka kulturens internationali- sering. Viktiga uppgifter i sammanhanget är att identifiera insatser där kultur-, närings- och utrikespolitiska mål sammanfaller, att öka kun- skapsutbytet samt förbättra uppföljningen av gjorda insatser. Som exempel på insatserna för samverkan och demokratifrämjande kan nämnas Statens kulturråds stöd till nätverk för hotade och fängslade författare. Vi delar utredningens bedömning att kulturmyndigheterna behöver vara aktiva och öka sin framförhållning i EU-arbetet. Vi delar också bedöm- ningen och behovet av att stadgande, om att kultur- dimensionen ska beaktas inom verksamhetsområden som omfattas av , är en kulturpolitisk uppgift att förvalta både i och i Regeringen arbetar aktivt för att påverka relevanta aktörer i EU. exempel är de insatser som har gjorts för att förankra svenska priorite- ringar inför EU-ordförandeskapet. En svensk prioritering är barns och ungas tillgång till och aktiva deltagande på kultur- och medieområdena. Denna prioritering genomförs dels i form av en stor kultur- och medie- konferens en kreativ generation barn och unga i det nya kultur- och medielandskapet under det svenska ordförandeskapet, dels genom förslag till rådsslutsatser inom ramen för Europeiska unionens råd i syfte att ge vägledning för unionens fortsatta arbete inom kulturområdet. Ett långsiktigt mål är att genom aktivt arbete gentemot Europeiska kommissionen, och inom rådet föra in barn- och ungdomsperspektivet i kommande revidering av de samarbetsprogram som finns inom de kultur- och audiovisuella områdena. arbete som berör flera andra samhällsområden som utbildnings- och ungdomspolitik, varför det ligger väl i linje med konvention om skydd för och främjande av mångfalden av kulturyttringar antogs 2005 och trädde i kraft . angelägen fråga för det internationella kulturlivet. den första i sitt slag. Den befäster rätten och skyldigheten att föra en nationell kulturpolitik till stöd för den kulturella mångfalden. Konventionen, som det grundläggande normativa instrument det är, har en betydelsefull roll att spela för ett ökat internationellt kulturutbyte och en ökad kulturell mångfald. Konventionen kan fungera som ett aktivt instrument inom såväl den nationella kulturpolitiken, där den kan anslu- tas till befintliga mål, som i de internationella sammanhang där agerar för demokrati och yttrandefrihet. har förstärkt sina insatser för konvention om skydd för världens natur och kulturarv och är I detta arbete prioriteras den globala strategin för ett balanserat och representativt världsarv, en inte- grerad natur- och kultursyn och en hållbar utveckling, insatser för att avvärja hot mot världsarv i fara samt för att öka barns och ungdomars intresse för kulturarvet. bereder en kommande ratificering av konvention för skydd av det immateriella kulturarvet. Regeringen har gett Institutet för språk och folkminnen i uppdrag att, tillsammans med flera andra kultur- myndigheter, ta fram ett förslag till nationellt genomförande av konven- Uppdraget ska redovisas till regeringen Nordiskt samarbete och Östersjösamarbete Den satsning på globaliseringsfrågor som statsministrarna har initierat kommer att vara den viktigaste frågan för det nordiska kultursamarbetet I de nordiska kulturministrarnas särskilda globaliseringssats- ning ryms flera frågor som regeringen prioriterar, bl.a. de kreativa näringarnas betydelse, vikten av internationellt kulturutbyte samt sam- arbete med närområdet kring . Arbetet med att utveckla struk- turen för det nordiska kultursamarbetet genom ökad dialog med kultur- skaparna och samarbete på myndighetsnivå, är ytterligare en viktig fråga Inom kulturministrarnas Östersjösamarbete betonar behovet av utökad koordinering med pågående arbete inom t.ex. EU, och De utsända kulturrådens övergripande uppgift är att föra fram kulturens roll i kontakterna med andra länder och stimulera den kulturella dialogen bl.a. genom ömsesidigt utbyte och samarbete. En målsättning är att det svenska kulturlivet ska bygga långsiktiga och hållbara samarbeten med Genom placeringen på och integreringen i en ambassad finns också synergieffekter med främjandearbetet. kulturråd med som huvudman i , , , , och . Därutöver finns ett kulturråd i med EU-relaterade arbetsuppgifter. i är också ackrediterad som kulturråd. Ett kulturråd planeras till- Att varje land och dess relation till skiljer sig åt är självklart. Detta innebär olika förutsättningar för varje kulturråd att verka och Därför måste inriktningen på ett kulturråds arbete vara brett formulerat. De landsspecifika förutsättningarna är och kommer att vara olika även . Kulturpolitiska och utrikespolitiska intressen ska därutöver samspela. Med ett begränsat antal tjänster är det en grann- laga uppgift att välja placering för ett kulturråd. Som grund för den senaste nyplaceringen, ett kulturråd i , kunde bl.a. konstateras att det finns ett intresse för kultursamarbeten med Västra , inte minst i ljuset av att det i bor många som är födda eller har sina rötter i västra . Utrikespolitikens prioritering av EU-när- mandet för samspelar och en särskild satsning på regionen görs inom ramen för utvecklingssamarbetet. Den löpande utvärdering och bedömning av kulturrådens placering som genomförts under huvudmannaskap bör fortsätta. 10 Strategisk utveckling av myndigheter och De statliga kulturinstitutionernas strategiska utveckling är en av kultur- Kulturområdet kännetecknas bl.a. av en mång- fald av institutioner myndigheter, stiftelser och bolag som har att förverkliga regeringens politik. för kontinuitet och långsiktighet samt för förnyelse av kulturen. Som nämnts inledningsvis har flera statliga utredningar, bl.a. Förvalt- ningskommittén, behandlat frågan om hur myndighetsstyrningen överlag kan förnyas och effektiviseras (SOU 2007:107 och SOU 2008:118). För att komma till rätta med den otydlighet kring myndigheternas ledning som styrelser med begränsat ansvar inneburit, har regeringen beslutat om en ny myndighetsförordning (2007:515). myndighet antingen av en myndighetschef (enrådighetsmyndighet), en styrelse (styrelsemyndighet) eller en nämnd (nämndmyndighet). Regeringen introducerade 2007 ett anställningsförfarande med intresseannonsering efter myndighetschefer i syfte att göra utnämnings- politiken mer öppen, förutsägbar och spårbar. 2008 angavs att intresseannonsering ska vara mer regel än undantag 2007/08:1, utg.omr. Regeringen kommer i en skrivelse under att redovisa reformeringen av utnämningspolitiken. Inom kulturområdet har regeringen minskat detaljstyrningen och ökat myndigheternas och institutionernas frihet att själva göra sina verksam- hetsmässiga bedömningar och prioriteringar. Det är numer myndighetens instruktion som är grunden för såväl den långsiktiga som den kortsiktiga I strävan att minska detaljstyrningen har regeringen minskat antalet mål, återrapporteringskrav och särskilda uppdrag för såväl myn- digheter som övriga institutioner. Konsekvenserna av den förändrade styrningen är bl.a. att regeringen har tydliggjort sina prioriteringar och att myndigheternas ansvar att förse regeringen med relevanta underlag har I instruktionerna för flera myndigheter på kulturområdet anges att myndigheten ska verka för ökad kunskap grundad på forskning och sam- verkan med andra, exempelvis universitet och högskolor, och förmedla kunskap inom sina respektive verksamhetsområden. Därutöver har regeringen genomfört mindre organisatoriska förändringar som införlivandet av Svenskt biografiskt I de följande redovisas insatser för en fortsatt strategisk utveckling av institutionerna inom kulturområdet och även för bättre samverkan mellan kulturmyndigheter och andra statliga myndigheter. för kulturfrågor bildas, och landsarkiven föreslås bli inordnade i Riks- Ett genomgående tema i denna proposition är ambitionen att stärka samverkan mellan myndigheter och institutioner på kulturområdet, lik- som med aktörer på andra områden. 10.1 Den övergripande myndighetsstrukturen inom kulturom- Prop. 2009/10:3 rådet Regeringens bedömning: Kraven på samarbete mellan de statliga myn- digheterna bör öka. Vissa effektiviseringar av den statliga myndighets- och institutionsstrukturen på kulturområdet bör göras. förslag: Dagens förvaltningsstruktur bör ersättas av en organisation som innebär att en rad statliga myndigheter inom kulturområdet samt även Kungl. , och Stiftelsen , sammanförs i tre myndighetssfärer. Dessa sfärer föreslås få följande respektive ansvarsområden: arkiv, bibliotek och språk samtid, historia och livsmiljö Remissinstanserna: Remissopinionen är delad i frågan. Flera remissinsatser, bl.a. och Statskontoret ser ett värde i att kulturområdet får större och resursstarkare myndigheter. Många remiss- instanser, däribland , och Riks- arkivet, anser dock att den analys som leder fram till förslagen om sammanslagningar är bristfällig, liksom analysen av konsekvenserna av ett genomförande. Vidare pekar många remissinstanser på att samman- slagningar på kort sikt leder till ökade kostnader och att detta riskerar att gå ut över verksamheten. Skälen för regeringens bedömning: Ett kännetecknande drag för kulturområdets struktur på nationell nivå är det stora antalet statliga eller statligt stödda institutioner och myndigheter. finns det 26 myndigheter som sorterar under varav fem på medieområdet. Det finns också ett stort antal övriga institutioner med en nära koppling till staten när det gäller finansiering och styrning. Orsaken till att det ser ut på detta sätt kan sägas vara att mångfald är ett uttalat mål med kulturpolitiken och att mängden aktörer är ett uttryck för detta. Var och en av dessa myndigheter och institutioner representerar på ett eller annat sätt olika verksamheter, konstgenrer och kunskapsområden. Det finns ett värde i att kulturlivet har många röster som kan ha en själv- ständig roll i samhällsdebatten och i den konstnärliga och kulturella diskussionen. menar dock att denna struktur innebär en rad problem, bl.a. att var och en av myndigheterna och institutionerna i de flesta fall är så små att deras möjligheter att samspela med större aktörer inom andra samhällsområden är begränsade och att samarbetet inom kultursektorn hämmas av att frågor är uppsplittrade på flera myndigheter. Enligt utredningen bör samordning av administrativa resurser kunna leda till betydande kostnadsbesparingar. Den lösning som föreslår är att staten styrnings- mässigt och organisatoriskt skiljer mellan två huvudtyper av institutioner och myndigheter. Å ena sidan kulturproducerande verksamheter dit utredningen hänför institutionerna inom scenkonstområdet samt de flesta museerna och å andra sidan verksamheter med förvaltningsuppdrag, bl.a. , och . föreslår utredningen en sammanslagning eller gruppering av myndig- heterna med förvaltningsuppdrag i tre s.k. sfärer. sfär för arkiv-, biblioteks- och språkfrågor, som innebär ett sam- manförande av (med landsarkiven) och Kungl. Även Talboks- och och och