prop · GX0380 · 2009-12-15 00:00:00 — om detta fattas av domstol. I paragrafen regleras riksdagsledamots avgång och skiljande från uppdrag. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 §. I andra stycket har hänvisningen anpassats till den nya numreringen av paragraferna i 3 kap. Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktionella. 12 § Talan får inte väckas mot den som utövar eller har utövat uppdrag som riksdagsledamot på grund av hans eller hennes yttranden eller gärningar under utövandet av uppdraget, utan att har medgett det genom ett beslut som minst fem sjättedelar av de röstande har enats om. Utan ett sådant medgivande får en sådan person inte heller berövas friheten eller hindras från att resa inom riket på grund av yttranden eller gärningar under utövandet av uppdraget. Misstänks en riksdagsledamot för brott i annat fall, ska bestämmelser i lag om gripande, anhållande eller häktning tillämpas endast om han eller hon erkänner brottet eller har tagits på bar gärning eller om det är fråga om ett brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . I paragrafen regleras riksdagsledamöternas immunitetsskydd. Paragrafen motsvarar nuvarande 8 §. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 13 § som en riksdagsledamot är talman eller tillhör regeringen utövas hans eller hennes uppdrag som riksdagsledamot av en ersättare. kan i riksdagsordningen föreskriva att en ersättare ska träda i en riksdagsledamots ställe när han eller hon är ledig. Bestämmelserna i 10 § och 12 § första stycket gäller även för talmannen och hans eller hennes uppdrag. För en ersättare som utövar uppdrag som riksdagsledamot gäller bestämmelserna om ledamot. I paragrafen finns bestämmelser om kallelse till tjänstgöring som ersättare när en ledamot åtar sig uppdrag som talman eller statsråd. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 §. Andra stycket har ändrats till följd av den nya numreringen av paragraferna i kapitlet. Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktionella. 1 § Av 1 kap. 5 § framgår att konungen eller drottning som enligt successionsordningen innehar tron är rikets statschef. I paragrafen, som är ny, finns en upplysning om vem som är statschef. Genom paragrafen tydliggörs i inledningen av kapitlet att statschefen är en monark. 2 § Som statschef får endast den tjänstgöra som är svensk medborgare och har fyllt . Han eller hon får inte vara statsråd eller utöva uppdrag som talman eller riksdagsledamot. I paragrafen anges de formella behörighetskraven för statschefen. Paragrafens andra stycke har flyttats till 3 § andra stycket. i övrigt är endast språkliga. 3 § Statschefen ska hållas underrättad om rikets angelägenheter av statsministern. När det behövs sammanträder regeringen i konselj under statschefens ordförandeskap. Innan statschefen reser utomlands ska han eller hon samråda med statsministern. I paragrafen finns bestämmelser som syftar till att statschefen ska få tillräcklig information för att kunna fullgöra sina representativa uppgifter. Första stycket motsvarar nuvarande 1 §. Andra stycket motsvarar nuvarande 2 § andra stycket. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 4 § Om konungen eller drottning som är statschef är förhindrad att fullgöra sina uppgifter, inträder enligt gällande tronföljd medlem av konungahuset, som inte är förhindrad, för att som tillfällig riksföreståndare fullgöra statschefens uppgifter. I paragrafen regleras vem som fullgör statschefens uppgifter vid tillfälligt förhinder för konungen eller drottning som är statschef. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 §. Uppräkningen av olika förhinder har tagits bort utan att någon saklig ändring är avsedd. Vidare har konungen ersatts med konungen eller drottning som är statschef som ett led i att göra regeringsformen språkligt könsneutral. Övriga ändringar är endast språkliga. 5 § Om konungahuset utslocknar väljer en riksföreståndare som ska fullgöra statschefens uppgifter tills vidare. väljer en vice riksföreståndare. Detsamma gäller om konungen eller drottning som är statschef dör eller avgår och tronföljaren ännu inte har fyllt . I paragrafen regleras uppgift att välja riksföreståndare om konungahuset utslocknar eller statschefen dör eller avgår innan tronföljaren uppfyller behörighetskraven i 2 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 §. Konungen har ersatts med konungen eller drottning som är statschef som ett led i att göra regeringsformen språkligt könsneutral. Övriga ändringar är endast språkliga. 6 § Om konungen eller drottning som är statschef av inte har fullgjort eller kunnat fullgöra sina uppgifter, ska regeringen anmäla det till . beslutar om konungen eller drottningen ska anses ha avgått. I paragrafen finns bestämmelser som tillämpas vid långvarigt förhinder för statschefen att fullgöra sina uppgifter. nuvarande 5 §. Konungen har ersatts med konungen eller drottning som är Prop. 2009/10:80 statschef som ett led i att göra regeringsformen språkligt könsneutral. Övriga ändringar är endast språkliga. 7 § kan välja någon att efter regeringens förordnande tjänstgöra som tillfällig riksföreståndare när ingen med behörighet enligt 4 eller 5 § kan tjänstgöra. Talmannen eller, om han eller hon har förhinder, vice talman tjänstgör efter regeringens förordnande som tillfällig riksföreståndare, när ingen annan behörig kan tjänstgöra. I paragrafen finns bestämmelser om förutsättningarna för att välja tillfällig riksföreståndare. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 §. Ändringarna är endast språkliga. 8 § Konungen eller drottning som är statschef kan inte åtalas för sina gärningar. En riksföreståndare kan inte åtalas för sina gärningar som statschef. I paragrafen finns bestämmelser om statschefens immunitet. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 §. Konungen har ersatts med konungen eller drottning som är statschef som ett led i att göra regeringsformen språkligt könsneutral. Övriga ändringar är endast språkliga. 1 § Regeringen består av statsministern och övriga statsråd. Statsministern utses enligt bestämmelserna i 46 §§. Statsministern tillsätter övriga statsråd. I paragrafen finns bestämmelser om regeringens sammansättning och statsministerns ansvar att utse statsråd. Andra stycket har ändrats till följd av den ändrade numreringen av paragraferna i kapitlet. Övriga ändringar är endast språkliga. 2 § Statsråden ska vara svenska medborgare. Ett statsråd får inte inneha någon anställning. Han eller hon får inte heller inneha något uppdrag eller utöva någon verksamhet som kan rubba förtroendet för honom eller henne. I paragrafen anges de formella behörighetskraven för statsråd samt förbudet för statsråd att inneha anställning eller bisysslor. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.4. I första stycket har det nuvarande kravet på tioårigt svenskt medborgarskap tagits bort. Övriga ändringar är endast språkliga. 3 § En nyvald riksdag ska senast efter det att den samlats genom omröstning pröva frågan om statsministern har tillräckligt stöd i . Om mer än hälften av ledamöter röstar nej på denna fråga, ska statsministern entledigas. Omröstningen ska inte hållas om statsministern redan har entledigats. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om obligatorisk omröstning i fråga om statsministerns stöd i efter ett val. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. Enligt första stycket ska en nyvald riksdag senast efter det att den samlats genom omröstning pröva frågan om statsministern har tillräckligt stöd i . Utgångspunkten är att omröstningen ska hållas sedan den nya har samlats. För att bestämmelsen inte ska utgöra ett hinder för de diskussioner som kan föras mellan partierna efter ett val ges dock utrymme att efter det att har samlats klara ut de parlamentariska förutsättningarna för statsministerns stöd. Med uttrycket tillräckligt stöd avses att inte fler än hälften av ledamöter röstar mot honom eller henne. I andra stycket har en erinran tagits in om att omröstningen endast ska hållas om inte statsministern redan har entledigats som ett resultat av en misstroendeförklaring eller efter egen begäran. 4 § När en statsminister ska utses, kallar talmannen företrädare för varje partigrupp inom till samråd. Talmannen överlägger med vice talmännen och lämnar sedan förslag till . ska , utan beredning i utskott, pröva förslaget genom omröstning. Om mer än hälften av ledamöter röstar mot förslaget, är det förkastat. I annat fall är det godkänt. I paragrafen finns bestämmelser om hur statsministern utses. Paragrafen motsvarar nuvarande 2 §. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 5 § Förkastar talmannens förslag, ska förfarandet enligt 4 § upprepas. Har fyra gånger förkastat talmannens förslag, ska förfarandet avbrytas och återupptas först sedan val till har hållits. Om inte ordinarie val ändå ska hållas , ska extra val hållas . I paragrafen regleras vilket förfarande som ska tillämpas om talmannens förslag till ny statsminister förkastas. Paragrafen motsvarar nuvarande 3 §. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 6 § När har godkänt ett förslag om ny statsminister, ska han eller hon så snart det kan ske anmäla de övriga statsråden för . Därefter äger regeringsskifte rum vid en särskild konselj inför statschefen eller, om statschefen har förhinder, inför talmannen. Talmannen ska alltid kallas till konseljen. Talmannen utfärdar förordnande för statsministern på vägnar. Paragrafen innehåller bestämmelser om statsministerns anmälan av utnämnda statsråd. Paragrafen motsvarar nuvarande 4 §. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. Entledigande av statsministern eller annat statsråd 7 § Förklarar att statsministern eller något annat statsråd inte har förtroende, ska talmannen entlediga statsrådet. Om regeringen kan besluta om extra val till och gör det inom från misstroendeförklaringen, ska något entledigande dock inte ske. I 3 § finns bestämmelser om entledigande av statsministern med anledning av en statsministeromröstning efter val. I paragrafen finns bestämmelser om entledigande av statsministern och annat statsråd efter misstroendeförklaring. Första stycket motsvarar nuvarande 5 §. Bestämmelser om misstroendeförklaring finns i 13 kap. 4 §. I andra stycket, som är nytt, har en erinran tagits in om att det även i 3 § finns bestämmelser om när statsministern ska entledigas. Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktionella. 8 § Ett statsråd ska entledigas om han eller hon begär det, statsministern av talmannen och ett annat statsråd av statsministern. Statsministern får även i andra fall entlediga statsråd. I paragrafen finns regler om entledigande av statsministern och annat statsråd i vissa andra fall än som avses i 7 §. Paragrafen motsvarar nuvarande 6 §. Ändringarna är endast språkliga. 9 § Om statsministern entledigas eller dör, ska talmannen entlediga de övriga statsråden. I paragrafen finns föreskrifter om entledigande av statsråd när statsministern entledigats eller avlidit. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 §. Ändringarna är endast språkliga. 10 § Statsministern kan bland de övriga statsråden utse någon att i egenskap av ställföreträdare vid förhinder för statsministern fullgöra hans eller hennes uppgifter. Har någon ställföreträdare inte utsetts eller har också ställföreträdaren förhinder, fullgörs statsministerns uppgifter i stället av den av de tjänstgörande statsråden som har varit statsråd längst tid. Om två eller flera har varit statsråd , har den äldste av dem företräde. Paragrafen reglerar vem av de övriga statsråden som fullgör statsministerns uppgifter när denne har förhinder att tjänstgöra. Den motsvarar nuvarande 7 kap. 8 §. Ändringarna är endast språkliga. 11 § Har regeringens samtliga ledamöter entledigats, uppehåller de sina befattningar till dess en ny regering har tillträtt. Har ett annat statsråd än statsministern entledigats på egen begäran, uppehåller han eller hon sin befattning till dess en efterträdare har tillträtt, om statsministern begär det. I paragrafen finns en bestämmelse om statsrådens ställning under en expeditionsministär. Paragrafen motsvarar nuvarande 8 §. Ändringarna är endast språkliga. 12 § Om talmannen har förhinder övertar en vice talman de uppgifter som talmannen har enligt detta kapitel. Paragrafen reglerar vem som tar över talmannens uppgifter när denne har förhinder. Den motsvarar nuvarande 10 §. Ändringarna är endast språkliga. 1 § För att bereda regeringsärenden och för att biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt ska det finnas ett regeringskansli. I detta ingår departement för olika verksamhetsgrenar. Regeringen fördelar ärendena mellan departementen. Statsministern utser bland statsråden chefer för departementen. I paragrafen finns bestämmelser om och dess uppgifter. Paragrafen har kompletterats så att det tydligt framgår att inte bara ska bereda regeringsärenden utan även biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt. Med uttrycket statsråden i deras verksamhet i övrigt avses sådan verksamhet som utövas av statsråden i deras egenskap som statsråd. 2 § Vid beredningen av regeringsärenden ska behövliga upplysningar och yttranden inhämtas från berörda myndigheter. Upplysningar och yttranden ska också i den omfattning som behövs inhämtas från kommuner. Även sammanslutningar och enskilda ska i den omfattning som behövs ges möjlighet att yttra sig. Paragrafen innehåller bestämmelser om remisskrav vid beredning av regeringsärenden. Övervägandena finns i avsnitt 11.1.6. I paragrafen har klargjorts att beredningsförfarandet också omfattar kommuner. Övriga ändringar är endast språkliga. 3 § Regeringsärenden avgörs av regeringen vid regeringssammanträde. Regeringsärenden som gäller verkställighet inom försvarsmakten av författningar eller särskilda regeringsbeslut kan dock, i den omfattning som anges i lag, under statsministerns överinseende avgöras av chefen för det departement som ärendena hör till. I paragrafen finns bestämmelser om regeringens kollektiva beslutsfattande och beslutsfattandet i s.k. kommandomål. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 4 § Statsministern kallar övriga statsråd till regeringssammanträde och är ordförande vid sammanträdet. Minst fem statsråd ska delta i regerings- sammanträdet. I paragrafen finns bestämmelser om regeringssammanträde. Ändringarna är endast språkliga. 5 § Vid ett regeringssammanträde är departementschefen föredragande i de ärenden som hör till hans eller hennes departement. Statsministern kan dock förordna att ett ärende eller en grupp av ärenden, som hör till ett visst departement, ska föredras av ett annat statsråd än departementschefen. I paragrafen regleras vem som föredrar ett regeringsärende. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. Protokoll och skiljaktig mening 6 § Vid regeringssammanträden ska protokoll föras. Skiljaktiga meningar ska antecknas i protokollet. I paragrafen finns en bestämmelse om protokollföring vid regeringssammanträden. Ändringarna är endast språkliga. 7 § Författningar, förslag till och andra beslut som ska expedieras ska för att bli gällande skrivas under av statministern eller ett annat statsråd på regeringens vägnar. Regeringen kan dock genom förordning föreskriva att en tjänsteman i särskilda fall ska få skriva under beslut som ska expedieras. I paragrafens finns föreskrifter om expedition och underskriftskrav. Ändringarna är endast språkliga. 1 § Föreskrifter meddelas av genom lag och av regeringen genom förordning. Föreskrifter kan också, efter bemyndigande av eller regeringen, meddelas av andra myndigheter än regeringen och av kommuner. Ett bemyndigande att meddela föreskrifter ska alltid ges i lag eller förordning. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, ges en översiktlig beskrivning av normgivningsmakten. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Genom bestämmelsen i första stycket ges kapitlet en inledning som bl.a. gör det möjligt att språkligt förenkla övriga bestämmelser i kapitlet. I paragrafens andra stycke införs ett krav på att ett bemyndigande att meddela föreskrifter alltid ska ges i lag eller förordning. Därigenom tydliggörs att bemyndiganden om sådana föreskrifter alltid ska ges i lag. Det innebär också bl.a. att regeringens föreskrifter om avgifter alltid ska meddelas genom förordning. Föreskrifter som meddelas genom lag 2 § Föreskrifter ska meddelas genom lag om de avser 1.enskildas personliga ställning och deras personliga och ekonomiska förhållanden inbördes, 2.förhållandet mellan enskilda och det allmänna under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden, 3.grunderna för kommunernas organisation och verksamhetsformer och för den kommunala beskattningen samt kommunernas befogenheter i övrigt och deras åligganden, 4.trossamfund och grunderna för som trossamfund, 5.rådgivande folkomröstning i hela riket och förfarandet vid folkomröstning i en grundlagsfråga, eller Även av andra bestämmelser i denna regeringsform och av annan grundlag följer att föreskrifter av visst innehåll ska meddelas genom lag. I paragrafen regleras det obligatoriska lagområdet. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Den första punkten i första stycket motsvarar nuvarande 2 §, andra punkten motsvarar nuvarande 3 §, tredje punkten motsvarar delar av nuvarande 5 §, fjärde punkten motsvarar nuvarande 6 § första stycket, femte punkten motsvarar nuvarande 4 § första stycket och sjätte punkten motsvarar nuvarande 4 § andra stycket. Någon saklig ändring är inte avsedd. Andra stycket, som inte har någon tidigare motsvarighet, innehåller en upplysning om att det även i andra delar av regeringsformen och i andra grundlagar finns bestämmelser som uppställer krav på lagform. Sådana bestämmelser finns i bl.a. 2 kap. 16 och 18 §§, 3 kap. 14 §, 9 kap. 11 14 §§, 11 kap. 2, 6 och 10 §§, 12 kap. 7 §, 13 kap. 7 § och 14 kap. 6 § RF. Bestämmelser med krav på lagform finns också i bl.a. 2 kap. 18 § och 12 kap. 15 § TF. Som en följd av denna upplysning har bestämmelsen i nuvarande 1 §, som hänvisar till regleringen i 2 kap., tagits bort. Föreskrifter som meddelas av regeringen 3 § kan bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter enligt 2 § första stycket 2 och 3. Föreskrifterna får dock inte avse 1. annan rättsverkan av brott än böter, 2. skatt, utom tull på införsel av varor, eller 3. konkurs eller utsökning. kan i lag, som innehåller ett bemyndigande enligt första stycket, föreskriva även annan rättsverkan av brott än böter för överträdelse av en föreskrift som meddelas av regeringen med stöd av bemyndigandet. I paragrafen regleras möjlighet att delegera normgivningsmakt till regeringen på det offentligrättsliga området. Paragrafen motsvarar nuvarande 7 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. I första stycket räknas de ämnen upp som inte kan delegeras. Genom att ordningen med att räkna upp de ämnen i vilka regeringen kan ges föreskriftsrätt frångåtts har nuvarande 9 §, i den del den avser delegation till regeringen, tagits bort. Ändringen kan medföra en något ökad delegationsrätt för . 4 § kan bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter enligt 2 § första stycket 13 om anstånd med att fullgöra förpliktelser. I paragrafen regleras möjligheten för att bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter om s.k. moratorium. Paragrafen motsvarar nuvarande 8 §. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 5 § kan i en lag bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter om 1.när lagen ska träda i kraft, 2.när delar av lagen ska börja eller upphöra att tillämpas, eller 3.tillämpning av lagen i förhållande till ett annat land eller en mellanfolklig organisation. I paragrafen regleras möjligheten för att delegera normgivningsmakt till regeringen rörande lagars tillämpning. Paragrafen motsvarar nuvarande 10 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. I förhållande till tidigare lydelse har delegationsmöjligheterna utvidgats till att även gälla det s.k. obligatoriska lagområdet, ikraftträdande av hela lagar samt lagars tillämpning i förhållande till ett annat land eller en mellanfolklig organisation. Genom ändringarna grundlagslagfästs den praxis vid tillämpningen av 8 kap. som har vuxit fram. 6 § Föreskrifter som regeringen meddelat med stöd av ett bemyndigande enligt denna regeringsform ska underställas för prövning om bestämmer det. I paragrafen regleras möjligheten för att begära underställning av de föreskrifter som regeringen meddelar efter delegation. Paragrafen motsvarar nuvarande 12 §. Ändringarna är endast språkliga. 7 § Regeringen får utöver vad som följer av 35 §§ meddela 1.föreskrifter om verkställighet av lag, och 2.föreskrifter som inte enligt grundlag ska meddelas av . Regeringens föreskrifter enligt första stycket får inte avse eller dess Prop. 2009/10:80 myndigheter. Regeringen får inte heller med stöd av bestämmelsen i första stycket 2 meddela föreskrifter som avser den kommunala beskattningen. I paragrafen regleras regeringens primärområde för normgivning. Paragrafen motsvarar nuvarande 13 § första och andra styckena. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 8 § Att regeringen får meddela föreskrifter i ett visst ämne hindrar inte att meddelar föreskrifter i samma ämne. I paragrafen slås fast att har möjlighet att lagstifta även inom regeringens primärområde. Paragrafen motsvarar nuvarande 14 § första stycket. Ändringarna är endast språkliga. Föreskrifter som meddelas av andra än och regeringen 9 § kan bemyndiga en kommun att meddela föreskrifter enligt 2 § första stycket 2 om föreskrifterna avser 2.skatt som syftar till att reglera trafikförhållanden i kommunen. I paragrafen behandlas möjligheten för att delegera normgivningsmakt rörande avgifter och vissa skatter direkt till kommuner. Paragrafen motsvarar nuvarande 9 § andra stycket. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.3. Andra punkten har inte någon tidigare motsvarighet. Den innebär en utökad möjlighet till direktdelegation från till kommunerna. De skatter som främst är avsedda att omfattas av denna delegationsmöjlighet är s.k. trängselskatter och kommunala parkeringsavgifter. 10 § Om enligt detta kapitel bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i ett visst ämne, kan också medge att regeringen bemyndigar en förvaltningsmyndighet eller en kommun att meddela föreskrifter i ämnet. I paragrafen regleras s.k. subdelegation. Paragrafen motsvarar nuvarande 11 §. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Genom att ta bort därvid har tydliggjorts att en tidigare föreskrift i lag, som medger att föreskriftsrätt subdelegeras till andra myndigheter, också utan att bestämmelsen behöver ändras kan utnyttjas för subdelegation om bemyndigandet för regeringen att meddela föreskrifter i ett senare lagstiftningsärende vidgas. Övriga ändringar är endast språkliga. 11 § Regeringen får bemyndiga en myndighet under regeringen eller någon av Prop. 2009/10:80 myndigheter att meddela föreskrifter enligt 7 §. myndigheter får dock inte avse förhållanden inom eller dess myndigheter. I paragrafen regleras möjligheten för regeringen att delegera normgivningsmakt inom sitt primärområde. Paragrafen motsvarar nuvarande 13 § tredje stycket. Ändringarna är endast språkliga eller redaktionella. 12 § Föreskrifter som en myndighet under regeringen meddelat med stöd av ett bemyndigande enligt 10 eller 11 § ska underställas regeringen för prövning om regeringen bestämmer det. I paragrafen, som inte har någon tidigare motsvarighet, regleras möjligheten för regeringen att begära underställning av de föreskrifter som myndigheter under regeringen meddelar efter delegation. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Enligt 6 § kan bestämma att föreskrifter som meddelats av regeringen efter bemyndigande ska underställas för prövning. Genom den nya bestämmelsen har regeringen getts ett uttryckligt stöd att på motsvarande sätt begära underställning av föreskrifter som meddelas av underlydande myndigheter.