prop · GX0372d2 · 2009-12-21 00:00:00 — L 97/72 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 300/2008 om gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten och om upphävande av förordning (EG) nr 2320/2002 (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1), efter att ha hört , i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), mot bakgrund av den gemensamma text som godkänts av förlikningskommittén , och av följande skäl: (1)IsyfteattskyddapersonerochgodsinomEuropeiskaunionen bör olagliga handlingar riktade mot civila luftfartyg som äventyrar skyddet av den civila luftfarten förhindras genom införandet av gemensamma skyddsregler för den civilaluftfarten.Dettamålböruppnåsgenomfastställande av gemensamma regler och gemensamma grundläggande standarderförluftfartsskyddsamtavmekanismerförövervakning av att kraven efterlevs. (4)Innehållet i förordning (EG) nr 2320/2002 bör ses över mot bakgrund av de erfarenheter som vunnits, och själva förordningen bör upphävas och ersättas med den här förordningen, som förenklar, harmoniserar och förtydligar gällande regler och förbättrar säkerheten. (5)Eftersom det behövs större flexibilitet vid antagandet av säkerhetsrelaterade åtgärder och säkerhetsförfaranden för att kunna ta hänsyn till nya riskbedömningar och att möjliggöraattnyteknikinförs,bördennaförordninginnehålla de grundläggande principerna för vad som behöver göras förattskyddadencivilaluftfartenmotolagligahandlingar utan att därför omfatta närmare tekniska och procedurrelaterade detaljföreskrifter för hur dessa principer ska genomföras. (6)Denna förordning bör tillämpas på flygplatser med civil luftfart belägna på en medlemsstats territorium, på operatörersomtillhandahållertjänstervidsådanaflygplatseroch påverksamhetsutövaresomtillhandahållervaroroch/eller tjänster till eller via sådana flygplatser. (2)Förskyddetavdencivilaluftfarteniallmänhetärdetönskvärt att lägga grunden för en gemensam tolkning av bilaga 17 till Chicagokonventionen angående internationell civil luftfart av . (3)och rådets förordning (EG) nr2320/2002avden16december2002ominförandeav gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten (3) antogs till följd av händelserna i Förentastaterna.Detbehövsengemensamstrategivadgäller skyddet av den civila luftfarten med beaktande av de effektivastesättenatterbjudabiståndefterterroristdådsom har stor inverkan på transportområdet. (1) EUT C 185, , s. 17. (2) Europaparlamentetsyttrandeavgivetden15juni2006(EUTC300E, 9.12.2006,s.463),rådetsgemensammaståndpunktavden11december 2006 (EUT C 70 E, 27.3.2007, s. 21) och ståndpunktavden25april2007(ännuejoffentliggjordiEUT),lagstiftningsresolution av (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av . (3) EGTL355,30.12.2002,s.1.Förordningenändradgenomförordning (EG) nr 849/2004 (EUT L 158, 30.4.2004, s. 1. Rättad i EUT L 229, 29.6.2004, s. 3). (7)Utan att det påverkar tillämpningen av konventionen om brottochvissaandrahandlingarbegångnaombordpåluftfartyg, 1963, konventionen för bekämpande av olaga besittningstagande av luftfartyg, 1970, och konventionenförbekämpandeavbrottmotdencivilaluftfartens säkerhet, 1971, bör denna förordning även omfatta säkerhetsrelaterade åtgärder som ska gälla ombord eller under flygning med luftfartyg som tillhör EG-lufttrafikföretag. (8)Varje medlemsstat har fortfarande behörighet att besluta om att använda säkerhetsvakter ombord under flygningar med luftfartyg som är registrerade i den medlemsstaten ochlufttrafikföretagmedlicenssomutfärdatsavdemsamt även att, i enlighet med punkt 4.7.7 i bilaga 17 till Chicagokonventionen angående internationell civil luftfart och enligt villkoren i den konventionen, garantera att dessa säkerhetsvakter är statligt anställd personal som speciellt valts ut och utbildats med hänsyn till den säkerhet och de säkerhetsaspekter som krävs ombord ett luftfartyg. Europeiska unionens officiella tidning L 97/73 (9)Olika typer av civil luftfart omfattas inte nödvändigtvis av samma grad av hot. När de gemensamma grundläggande standardernaförluftfartsskyddfastställsbörhänsyntastill luftfartygets storlek samt till flygningarnas art och/eller frekvens vid flygplatserna, så att det blir möjligt att bevilja undantag. (10)Medlemsstaterna bör också ges möjlighet att på grundval avenriskbedömningtillämpasträngareåtgärderändesom fastställs i denna förordning. (11)Ett tredjeland kan kräva tillämpning av åtgärder som skiljer sig från åtgärderna enligt denna förordning i fråga om flygningar från en flygplats i en medlemsstat till eller över det berörda tredjelandet. Utan att det påverkar eventuella bilateralaavtalivilkagemenskapenärpart,bördockkommissionengesmöjlighetattgranskadeåtgärdersombegärs av tredjelandet. (12)Ävenomdetinomenochsammamedlemsstatkanfinnas två eller fler organ som ansvarar för luftfartsskydd, bör varje medlemsstat utse en enda myndighet med ansvar för samordning och övervakning av genomförandet av säkerhetsstandarder. (13)Varjemedlemsstatbörutarbetaettnationelltsäkerhetsprogram för civil luftfart, i syfte att definiera ansvarsfördelningen när det gäller genomförandet av gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd samt att beskriva vilka åtgärder som krävs av operatörer och andra verksamhetsutövareidettaavseende.Vidarebörvarjeflygplatsoperatör, lufttrafikföretag och verksamhetsutövare som genomför standarder för luftfartsskydd utarbeta, tilllämpaochunderhållaettsäkerhetsprogramienlighetbåde med denna förordning och med det nationella säkerhetsprogram för civil luftfart som är tillämpligt. (14)Förattövervakaefterlevnadenavdennaförordningochdet nationella säkerhetsprogrammet för civil luftfart bör varje medlemsstatutarbetaochsäkerställagenomförandetavett nationellt program för kontroll av nivån och kvaliteten på luftfartsskyddet. (15)Isyfteattövervakamedlemsstaternastillämpningavdenna förordning, men också för att lämna rekommendationer om förbättring av luftfartsskyddet, bör kommissionen utföra inspektioner, även oanmälda sådana. (16)Som en allmän regel bör kommissionen offentliggöra åtgärder som direkt påverkar passagerarna. Genomförandeakter som fastställer gemensamma åtgärder och förfaranden för genomförande av de gemensamma grundläggande standarderna för luftfartsskydd i vilka det finns känslig säkerhetsinformation bör tillsammans med kommissionens inspektionsrapporter och svaren från de berörda myndigheterna betraktas som sekretessbelagda EU-uppgifter i den mening som avses i kommissionens beslut2001/844/EG,EKSG,Euratomavden29november 2001 om ändring av de interna stadgarna (1). Dessa uppgifter bör inte offentliggöras, och bör endast vara tillgängliga för sådana operatörer och verksamhetsutövare som har legitimt intresse av dem. (1) EGT L 317, 3.12.2001, s. 1. Beslutet senast ändrat genom beslut /548/EG, Euratom (EUT L 215, , s. 38). (17)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (2). (18)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att anta allmänna åtgärder för att ändra icke väsentliga delar av de gemensamma grundläggande standarderna genom att komplettera dem, fastställa kriterier i syfte att möjliggöra för medlemsstaterna att göra undantag från de gemensamma grundläggande standarderna och anta alternativa säkerhetsåtgärder samt anta specifikationer för det nationella programmet för kvalitetskontroll. Eftersom de åtgärderna har allmän räckvidd och är avsedda att ändra icke väsentliga delar av denna förordning genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (19)När det, på grund av tvingande, brådskande skäl, inte är möjligt att iaktta de normala tidsfristerna för det föreskrivande förfarandet med kontroll bör kommissionen kunna tillämpadetskyndsammaförfarandetiartikel5a.6ibeslut /468/EG för antagande av gemensamma skyddsregler för den civila luftfarten. (20)Målet är att eftersträva att säkerhetsåtgärder endast behö- verutförasengång(one-stopsecurity)förallaflygningar inom Europeiska unionen. (21)Vidare bör det inte vara nödvändigt att ytterligare en gång säkerhetskontrollera passagerare eller deras bagage, när de anländermedflygningarfråntredjeländersomharstandarder för luftfartsskydd, vilka motsvarar de som fastställs i denna förordning. Utan att det påverkar varje medlemsstatsrättatttillämpasträngareåtgärderellergemenskapens ellermedlemsstaternasrespektivebehörighet,börkommissionens beslut, och vid behov de avtal mellan gemenskapen och tredjeländer i vilka det erkänns att de säkerhetsstandarder som tillämpas i tredjelandet motsvarar de gemensamma standarderna, därför stödjas eftersom de främjar att säkerhetsåtgärder endast behöver utföras en gång. (22)Denna förordning påverkar inte tillämpningen av bestämmelsernaomflygsäkerhet,inbegripetdemomtransportav farligt gods. (2) EGT L 184, , s. 23. Beslutet ändrat genom beslut /512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11). L 97/74 Europeiska unionens officiella tidning (23)Sanktionerbörföreskrivasvidöverträdelseravbestämmelserna i denna förordning. Dessa sanktioner, som kan vara av civilrättslig eller administrativ karaktär, bör vara effektiva, proportionerliga och avskräckande. (24)Ministeruttalandet om , som man enades om i under det första ministermötet i forumet för dialog om , kommer att ersätta den gemensamma förklaring om som gjordes i ,ochfullöverensstämmelsemeddetuttalandetkommerattbetraktassomöverensstämmelsemedförklaringen . (25)Eftersommålenfördennaförordning,nämligenattskydda dencivilaluftfartenmotolagligahandlingarochattutgöra en grund för en gemensam tolkning av bilaga 17 till Chicagokonventionen angående internationell civil luftfart, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaternaochdedärför,pågrundavdennaförordningsomfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I denna förordning fastställs gemensamma regler för att skydda den civila luftfarten mot olagliga handlingar som äventyrar skyddet av den civila luftfarten. Denutgörocksåengrundförengemensamtolkningavbilaga17 till Chicagokonventionen angående internationell civil luftfart. 2.De syften som anges i punkt 1 ska uppnås genom a)fastställande av gemensamma regler och gemensamma grundläggande standarder för luftfartsskydd, b)mekanismer för övervakning av att reglerna efterlevs. 1.Denna förordning ska tillämpas på följande: a)Alla flygplatser eller delar av flygplatser som är belägna i en medlemsstat och som inte uteslutande används för militära ändamål. b)Alla operatörer, inklusive lufttrafikföretag, som tillhandahåller tjänster på de i led a avsedda flygplatserna. c)Alla verksamhetsutövare som tillämpar standarder för luftfartsskydd och har verksamhet inom eller utanför flygplatsens område och tillhandahåller varor och/eller tjänster till eller via de i led a avsedda flygplatserna. Tillämpningen av denna förordning på flygplatsen i ska inte anses påverka och Förenade kungariketsrättsligaståndpunkteritvistenomsuveränitetenöver det territorium där flygplatsen är belägen. I denna förordning gäller följande definitioner: 1.civilluftfart:alllufttrafikutfördavcivilaluftfartygmedundantagavlufttrafikutfördavstatsluftfartygenligtartikel3iChicagokonventionen angående internationell civil luftfart. 2.luftfartsskydd:enkombinationavåtgärderochpersonellaoch materiella resurser som syftar till att skydda den civila luftfartenmotolagligahandlingarsomäventyrarskyddetavden civila luftfarten. 3.operatör: en person, en organisation eller ett företag som deltar i eller erbjuder sig att utföra en lufttranssport. 4.lufttrafikföretag: ett lufttransportföretag med giltig operativ licens eller motsvarande. 5.EG-lufttrafikföretag:ettlufttrafikföretagmedengiltigoperativ licens utfärdad av en medlemsstat i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 2407/92 av om utfärdande av tillstånd för lufttrafikföretag (1). 6.verksamhetsutövare: en annan person, organisation eller ett annat företag än en operatör. 7.förbjudna föremål: vapen, sprängämnen eller andra farliga anordningar, föremål eller ämnen som kan användas för att begåenolaglighandlingsomäventyrarskyddetavdencivila luftfarten. 8.säkerhetskontroll: utnyttjande av tekniska eller andra metoder avsedda för att identifiera och/eller upptäcka förbjudna föremål. (1) EGT L 240, 24.8.1992, s. 1. Europeiska unionens officiella tidning L 97/75 9.säkerhetsåtgärd:tillämpningavåtgärdersomkanförhindraatt förbjudna föremål införs. 10.tillträdeskontroll: tillämpning av åtgärder som kan förhindra att obehöriga personer och/eller obehöriga fordon får tillträde. 11.flygsida: rörelseområdet på en flygplats, angränsande mark och byggnader eller delar av dessa, till vilket tillträde är begränsat. 12.landsida: de delar av en flygplats, angränsande mark och byggnader eller delar av dessa som inte är flygsida. 13.behörighetsområde:del avenflygplatsflygsidadärförutomatt tillträdet är begränsat också andra säkerhetsstandarder tillämpas. 14.avgränsat område:ettområdesomgenomtillträdeskontrollär avskiljt antingen från behörighetsområden eller, om det avgränsadeområdetisigsjälvtärettbehörighetsområde,från andra behörighetsområden på flygplatsen. 24.post:försändelseravbrevochandraföremål,utomlufttrafikföretagens post, som lämnats in av och är avsedda för leverans till postoperatör i enlighet med regler utfärdade av . 25.frakt: allt gods avsedd att transporteras med ett luftfartyg utom bagage, post, lufttrafikföretagens post, lufttrafikföretagens materiel och förnödenheter för användning ombord. 26.säkerhetsgodkänd speditör: ett lufttrafikföretag, ett ombud, ett fraktföretag eller någon annan verksamhetsutövare som ombesörjer säkerhetsåtgärder för frakt eller post. 27.känd avsändare: en avsändare av frakt eller post för egen räkning vars förfaranden uppfyller gemensamma säkerhetsregler och säkerhetsstandarder i tillräcklig grad för att frakten eller posten ska få transporteras på alla typer av luftfartyg. 28.kontoavsändare: en avsändare av frakt eller post för egen räkning vars förfaranden uppfyller gemensamma säkerhetsregler och säkerhetsstandarder i tillräcklig grad för att frakten ska få transporteras på fraktluftfartyg eller posten på titet,inbegripetetteventuelltkriminelltförflutet,somingåri bedömningen av en persons lämplighet för obeledsagat tillträde till behörighetsområden. 29.säkerhetsinspektion av luftfartyg: en inspektion av de områden inne i luftfartyget som passagerarna kan ha haft tillträde till 16.transfererande passagerare, bagage, frakt eller post: passagerare, bagage, frakt eller post som avreser eller avsänds med ett annat luftfartyg än det med vilket de anlände. 17.transiterande passagerare, bagage, frakt eller post: passagerare, bagage,fraktellerpostsomavreserelleravsändsmedsamma luftfartyg som de anlände med. 18.potentiellt störande passagerare: en person som antingen ska utvisas, avvisas eller som är lagligen frihetsberövad. 19.kabinbagage: bagage som är avsett att transporteras i luftfartygets kabin. 20.lastrumsbagage: bagage som är avsett att transporteras i luftfartygets lastrum. 21.beledsagatlastrumsbagage:bagagesomtransporterasilastrummet på ett luftfartyg, och som checkats in inför en flygning av en passagerare som reser med samma flygning. 22.lufttrafikföretagens post: försändelser vars avsändare och mottagare båda är ett lufttrafikföretag. 23.lufttrafikföretagens materiel: materiel vars avsändare och mottagarebådaärettlufttrafikföretagellermaterielsomanvänds av ett lufttrafikföretag. samteninspektionavlastrummetförattupptäckaförbjudna föremål och olagliga handlingar riktade mot luftfartyget. 30.säkerhetsundersökning av luftfartyg: en undersökning inuti luftfartyget och de utrymmen på utsidan som går att nå för att upptäcka förbjudna föremål och olagliga handlingar vilka äventyrar luftfartygets säkerhet. 31.säkerhetsvakt ombord: en person som är anställd av en stat för attmedföljaettluftfartygsomtillhörettlufttrafikföretagmed licensidenstaten,isyfteattskyddaluftfartygetochpersoner ombord mot olagliga handlingar som äventyrar säkerheten under flygningen. Degemensammagrundläggandestandardernaförskyddav civil luftfart mot olagliga handlingar som äventyrar skyddet av den civila luftfarten ska vara de som fastställs i bilagan. Ytterligaregemensammagrundläggandestandardersominteförutsetts vid ikraftträdandet av denna förordning bör läggas till i bilagan i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget. L 97/76 Europeiska unionens officiella tidning Allmänna åtgärder, avsedda att ändra icke väsentliga delar avdegemensammagrundläggandestandardernaipunkt1genom att komplettera dem, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 19.3. Dessa allmänna åtgärder ska gälla a)tillåtna metoder för säkerhetskontroller, b)kategorier av föremål som kan förbjudas, c)grunderna, vid tillträdeskontroll, för att bevilja tillträde till flygsida och behörighetsområden, d)tillåtna metoder för inspektion av fordon, säkerhetsinspektioner och säkerhetsundersökningar av luftfartyg, e)kriterier för att erkänna likvärdigheten av säkerhetsstandarder i tredjeländer, f)villkor för säkerhetskontroll av eller andra säkerhetsåtgärder för frakt och post samt förfarandena för godkännande eller utnämning av säkerhetsgodkända speditörer, kända avsändare och kontoavsändare, g)villkor för säkerhetskontroll av eller andra säkerhetsåtgärder förlufttrafikföretagenspostochlufttrafikföretagensmateriel, h)villkor för säkerhetskontroll av eller andra säkerhetsåtgärder för förnödenheter för användning ombord och varuleveranser till flygplatsen samt förfarandena för att godkänna eller utsesäkerhetsgodkändaleverantörerochkändaleverantörer, i)kriterier för att definiera känsliga delar av behörighetsområden, j)kriterier för rekrytering och utbildning av personal, k)villkorförtillämpningavsärskildasäkerhetsförfarandeneller undantag från säkerhetsåtgärder, l)allaallmännaåtgärder,avseddaattändraickeväsentligadelar av de gemensamma grundläggande standarder som avses i punkt1genomattkompletteradem,vilkainteförutsettsvid ikraftträdandet av denna förordning. När det föreligger tvingande, brådskande skäl får kommissionen tillämpa det skyndsamma förfarande som avses i artikel 19.4. Detaljerade bestämmelser för genomförandet av de gemensamma grundläggande standarderna i punkt 1 och de allmänna åtgärderna i punkt 2 ska fastställas i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 19.2. a)krav och förfaranden för säkerhetskontroll, b)en förteckning över förbjudna föremål, c)krav och förfaranden för tillträdeskontroll, d)krav och förfaranden för fordonsinpektioner, säkerhetsinspektioner och säkerhetsundersökningar av luftfartyg, e)beslut om att erkänna likvärdigheten av säkerhetsstandarder i tredjeländer, f)vad beträffar frakt och post, förfaranden för godkännande ellerutseendeavsäkerhetsgodkändaspeditörer,kändaavsändareochkontoavsändare,samtfördeförpliktelsersomdessa ska ha, g)villkorochförfarandenförsäkerhetsåtgärderförlufttrafikföretagens post och lufttrafikföretagens materiel, h)när det gäller förnödenheter för användning ombord eller varuleveranser till flygplatsen, förfaranden för godkännande eller utseende av säkerhetsgodkända leverantörer och kända leverantörer, samt för de förpliktelser som dessa ska ha, i)definition av känsliga delar av behörighetsområden, j)rekrytering och utbildning av personal, k)särskilda säkerhetsförfaranden eller undantag från säkerhetsåtgärder, l)tekniska specifikationer och förfaranden för godkännande och användning av säkerhetsutrustning, och m)krav och förfaranden avseende potentiellt störande passagerare. Kommissionen ska, genom att ändra denna förordning genomettbeslutienlighetmeddetföreskrivandeförfarandemed kontrollsomavsesiartikel19.3,fastställakriterierisyfteattmöjliggöra för medlemsstaterna att göra undantag från de gemensammagrundläggandestandardernaipunkt1ochattpågrundval avenlokalriskbedömningantaalternativasäkerhetsåtgärdersom ger en tillfredsställande skyddsnivå. Denna typ av alternativa åtgärder ska vara motiverade av skäl som rör luftfartygets storlek eller flygningarnas art, omfattning eller frekvens eller av annan relevant verksamhet. Om det föreligger tvingande, brådskande skäl får kommissionen använda det skyndsamma förfarande som avses i artikel 19.4. Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sådana åtgärder. Europeiska unionens officiella tidning L 97/77 Medlemsstaterna ska se till att de gemensamma grundläggande standarderna i punkt 1 tillämpas på deras territorium. Om en medlemsstat har skäl att tro att nivån på luftfartsskyddet har äventyrats genomen brist i säkerhetenska den se till attlämpliga och omedelbara åtgärder vidtas för att rätta till bristen och säkerställa fortsatt skydd av den civila luftfarten. Om inte annat följer av de relevanta bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen,fårvarjemedlemsstatbeslutaundervilkaförhållanden och i vilken omfattning kostnaderna för de säkerhetsrelaterade åtgärder som vidtagits i enlighet med denna förordning för att skydda den civila luftfarten från olagliga handlingar bör åläggas staten, flygplatserna, lufttrafikföretagen, andra verksamhetsutövare eller användarna. I förekommande fall och i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen får medlemsstaterna tillsammans med användarna bidra till kostnaderna för de strängare säkerhetsrelaterade åtgärder som vidtas enligt denna förordning. I den mån det är praktiskt möjligt ska alla avgifter elleröverföringaravkostnaderförluftfartsskyddetståidirektförhållande till kostnaderna för att tillhandahålla de aktuella säkerhetstjänsterna och ska vara avsedda att enbart täcka relevanta kostnader. Strängare åtgärder som tillämpas av medlemsstaterna 1.Medlemsstaterna får tillämpa strängare åtgärder än de gemensamma grundläggande standarderna i artikel 4. När de gör detta ska det ske på grundval av en riskbedömning och vara förenligt med gemenskapslagstiftningen. Dessa åtgärder ska vara relevanta,objektiva,ickediskriminerandeochståiproportiontill den risk som avses. 2.Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om sådana åtgärder efter tillämpningen. När kommissionen har mottagit sådan information ska den vidarebefordra den till de andra medlemsstaterna. 3.Medlemsstaterna behöver inte underrätta kommissionen om de berörda åtgärderna begränsas till en viss flygning på ett visst datum. Säkerhetsåtgärder som begärs av tredjeländer Utan att det påverkar tillämpningen av eventuella bilaterala avtal som gemenskapen är part i ska en medlemsstat underrätta kommissionen om åtgärder som begärs av ett tredjeland i samband med flygningar från en flygplats i en medlemsstat till eller över tredjelandet, om dessa åtgärder skiljer sig från de gemensamma grundläggande standarderna i artikel 4. 2.Kommissionenskapådenberördamedlemsstatensbegäran eller på eget initiativ granska tillämpningen av alla åtgärder som meddelasenligtpunkt1ochfår,ienlighetmeddetföreskrivande förfarande som avses i artikel 19.2, utarbeta ett lämpligt svar till det berörda tredjelandet. 3.Punkterna 1 och 2 ska inte tillämpas om a)den berörda medlemsstaten tillämpar de aktuella åtgärderna i enlighet med artikel 6, eller b)tredjelandets begäran begränsas till en viss flygning på ett visst datum. Samarbete med Internationella civila luftfartsorganisationen