prop · GX031d5 · 2009-09-21 00:00:00 — Att den är säker innebär att brott under verkställigheten, vare sig de riktar sig mot allmänheten, kriminalvårdens personal eller andra intagna inte är acceptabelt. Aktiviteter i kriminella nätverk, rymningar och ordningsstörningar i allmänhet ska också förhindras. Verkställigheten av en påföljd utgör i de flesta fall ett väsentligt intrång i den personliga integriteten. Verkställigheten ska präglas av en human människosyn, god omvårdnad och respekt för den enskildes rättigheter så som integritet och rättssäkerhet. Lika självklart är att den dömde har att rätta sig efter de restriktioner som följer av den utdömda påföljden och verkställighetsformen. Kriminella nätverk och aktiviteter inom anstalterna utgör ett hot inte bara mot enskilda individer och grupper utan är också ett angrepp mot rättssystemet som helhet. Det är viktigt att Kriminalvården bidrar med sin kunskap och erfarenhet i arbetet med att säkerställa en effektiv och uthållig verksamhet för bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Det är vidare nödvändigt att Kriminalvården har effektiva verktyg att motverka kriminella aktiviteter i anstalterna och kan hantera intagna som utgör säkerhetsrisker eller annars har en negativ inverkan på sin närmiljö. För detta krävs ett dynamiskt säkerhetstänkande vilket bland annat innefattar att personalen har en tydlig, närvarande och professionell relation till de intagna. Även anstalternas struktur måste utgöra ett stöd i detta arbete. Det successiva uppförandet av nya säkerhetsavdelningar vid anstalterna Kumla, och är ett viktigt steg i detta avseende. Personalens kunskap om klienterna och kontakten med klienterna i den dagliga arbetssituationen är av avgörande betydelse för hur Kriminalvården ska klara av sitt uppdrag. Det är därför av vikt att personalen har tillräcklig utbildning för sitt uppdrag och en trygg och säker arbetsmiljö. Det är viktigt att ett målmedvetet arbete bedrivs för ett effektivt resursutnyttjande inom som helhet. Inom ramen för arbete med att se över effektiviteten inom hela rättsväsendet har en särskild utredare fått i uppgift att följa upp Kriminalvårdens arbete med att effektivisera verksamheten samt föreslå ytterligare åtgärder för ökad effektivitet (dir. 2008:19 och 2008:113). Återfall i brott ska minska Enligt Brottsförebyggande rådets statistik återfaller av dem som lagförts för brott i ny brottslighet . Återfall i brottslig verksamhet måste minska. Kriminalvården, men också andra delar av samhället, har en viktig roll i detta arbete. Grundläggande för Kriminalvårdens återfallsförebyggande arbetet är en tidig kartläggning av risker, behov och andra förutsättningar som kan knytas till klienterna och en noggrann planering av insatser under verkställigheten. Därmed ges förutsättningar för en återanpassning som leder till ett laglydigt liv efter avtjänat straff. En fungerande återanpassning har således även en brottsförebyggande verkan. Att finna de rätta formerna för att återanpassa de dömda, med bibehållen trovärdighet i verkställigheten och utan att kraven på samhällsskydd och rättssäkerhet eftersätts, är den kanske allra största utmaningen för framtidens kriminalvård. Även små förbättringar har stor betydelse såväl ur ett mänskligt som ur ett samhällsekonomiskt 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Instrument för att mäta återfall och studera orsakssamband är därför av betydelse. Som ett led i detta har regeringen gett Kriminalvården och i uppdrag att utveckla kriminalstatistiken avseende återfall i brott. Regeringen har genom reformer på en rad viktiga områden skapat förutsättningar för ett effektivt återfallsförebyggande arbete. För Kriminalvårdens klienter har detta bland annat inneburit tillgång till arbetsmarknadsåtgärder, möjlighet till studier och utökade möjligheter till utslussning. Regeringen avser att lämna förslag till en ny fängelselag som ersätter lag om kriminalvård i anstalt. Därmed fullföljs de senaste årens reformarbete som syftat till att ge Kriminalvården bättre förutsättningar att förebygga återfall i brott genom att anpassa innehållet i verkställigheten till den intagnes förutsättningar och behov. Arbetet med att förebygga återfall i kriminalitet och missbruk ställer dock fortsatt höga krav på ett nära samarbete mellan framför allt Kriminalvården, , hälso- och sjukvården och Arbetsförmedlingen. Även organisationer i den ideella sektorn, näringsliv och andra aktörer i det omgivande samhället är viktiga för ett framgångsrikt återfallsförebyggande arbete. Tiden i anstalt eller under övervakning ska vara inriktad på åtgärder som ökar de dömdas förutsättningar att leva ett liv utan kriminalitet och droger efter verkställigheten. För all programverksamhet ska finnas en klar målsättning och former för utvärdering och uppföljning. Följande områden ska prioriteras i det återfallsförebyggande arbetet. Individuell verkställighetsplan för alla Verkställighetstiden ska utformas så att den verkar återfallsförebyggande och de negativa effekterna av en fängelsevistelse motverkas. Avgörande för ett meningsfullt verkställighetsinnehåll är att de individuella riskerna, behoven och förutsättningarna identifieras i ett tidigt skede. En översiktlig utredning kan inledas . Kriminalvården måste se till att det redan från början upprättas en individuell verkställighetsplan av hög kvalitet för alla klienter. En god kunskap om klienterna på individnivå är en förutsättning för en framgångsrik återanpassning. Missbruk av alkohol och droger måste identifieras och bekämpas. För att Kriminalvårdens åtgärder ska kunna bidra till en förändring hos enskilda klienter med målet att de ska leva ett drogfritt liv kan alkohol och droger inte tolereras under verkställigheten. Regeringen anser att det är angeläget att samverkan mellan kriminalvård, socialtjänst och psykiatri utvecklas och stärks för att nå resultat i kampen mot missbruket. Det räcker inte med ambitiösa behandlingsinsatser och effektiva kontrollåtgärder. Det måste också finnas en realistisk plan för utslussningen i samhället. I detta sammanhang bör ett ökat inslag av privata vårdgivare övervägas. Verkställighet i anstalt innefattar arbete, utbildning och brotts- och missbruksrelaterade program. Regeringen vill understryka vikten av sysselsättning under verkställigheten. En ordnad sysselsättning under verkställigheten är väsentlig i arbetet med att återanpassa och slussa ut klienterna till ett liv i frihet. Arbetslinjen som är ett övergripande mål för regeringens politik ska också omfatta dem som verkställer en påföljd. Det är därför angeläget att arbetsdrift och utbildningsverksamhet blir föremål för fortsatt prioritering, bland annat genom en förstärkt och utvecklad samverkan mellan Kriminalvården, Arbetsförmedlingen och andra aktörer på Regeringen vill vidare framhålla vikten av att arbetet som syftar till att förbättra situationen för barn med frihetsberövade föräldrar fortsätter. Verkställigheten i anstalt bör så långt det är möjligt med hänsyn till framför allt säkerhetskraven likna livet i frihet vad gäller vardagliga rutiner m.m. Det är angeläget att varje tillfälle till utveckling av det personliga ansvarstagandet utnyttjas, exempelvis genom att så kallad självförvaltning används i ökad omfattning. En förutsättning för effektivt återfallsförebyggande arbete är att Kriminalvårdens klienter kan erbjudas en placering under verkställigheten som motsvarar den enskilde klientens behov och motivation. Även utslussningen ska anpassas till vad varje intagen behöver för att förbättra förutsättningarna för att han eller hon ska klara sig i samhället efter frigivningen utan att återfalla i brott. Regeringen har därför infört ändrade regler om utslussning som möjliggör en förbättrad och mer strukturerad övergång från livet i anstalt till livet i frihet. De utslussningsåtgärder som Kriminalvården initierar måste vidare följas upp och utvärderas även på individnivå. Ett effektivt återfallsförebyggande arbete i allmänhet och meningsfulla frigivningsförberedelser i synnerhet förutsätter ett målinriktat och effektivt samarbete såväl mellan Kriminalvårdens olika verksamheter som mellan Kriminalvården och övriga berörda aktörer i samhället. Ett effektivt samarbete mellan kriminalvården och , hälso- och sjukvården och arbetsmarknaden är nödvändigt. Det är först om Kriminalvårdens insatser genom ett sådant samarbete kan fullföljas och följas upp efter verkställighetens slut som de har förutsättningar att vara riktigt verkningsfulla. Tillgång till positiva sociala nätverk har stor betydelse under verkställigheten och kan vara avgörande vid frigivningen från ett långt fängelsestraff. Organisationer i den ideella sektorn och trossamfund spelar en viktig roll och utför ett värdefullt arbete för att stötta de dömda efter villkorlig frigivning. antogs två rambeslut om erkännande och verkställighet av frihetsberövande straff respektive uppskjutna, alternativa och villkorliga påföljder, vilka förbättrar möjligheterna att överföra verkställigheten av olika påföljder inom EU. En utredning planeras med uppdrag att lämna förslag hur dessa rambeslut bör genomföras och att göra en översyn av lagstiftningen om internationell straffverkställighet i övrigt. Målet för verksamheten är att skadeverkningarna av brott ska minska. Ingen insats är dock viktigare för brottsoffren än att rättsväsendet lyckas med sina huvuduppgifter: Att utreda brott, gripa misstänkta och döma de skyldiga. En viktig utgångspunkt för arbetet inom detta område är att uppmärksamma brottsoffers särskilda behov. Brottsoffer ska få ett gott bemötande och adekvat information genom hela rättskedjan. Alla myndigheter som kommer i kontakt med brottsoffer har ansvar för detta. God kunskap och återkommande utbildning om brottsoffers reaktioner och utsatta situation är en förutsättning liksom vikten av att ett bemötande av brottsoffer anpassas till individuella förutsättningar. Det är även angeläget att myndigheterna kan samverka kring 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 gemensamma frågor och problem som berör brottsoffer. Brottsoffer ska kunna känna förtroende för rättsväsendets myndigheter. Inom verksamheten verkar . Myndighetens uppgift är att främja alla brottsoffers rättigheter, behov och intressen. övergripande roll att uppmärksamma och synliggöra brottsofferfrågor innefattar även att initiera samverkan kring och sprida information om dessa frågor. Brottsskadeersättning ska ge brottsoffer ekonomisk kompensation i de fall skadestånd inte betalas av den som dömts eller när någon försäkring inte täcker skadan. Ärenden avseende brottsskadeersättning handläggs vid . Myndigheten administrerar även Brottsofferfonden. Fonden fördelar medel till forskning och brottsofferinriktade projekt. Målsättningen är att få mer kunskap om brottsofferfrågor och att förbättra stödet för brottsoffer. har myndigheten fått i uppdrag av regeringen att fördela medel till studier som ska syfta till att öka kunskap om mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. deltar också i internationellt arbete. I detta arbete finns möjlighet att påverka den internationella utvecklingen på brottsofferområdet och att inhämta kunskaper från andra länder. Det är av central betydelse att brottsoffer känner sådant förtroende för rättsväsendet att de anmäler att de utsatts för brott. Rättsprocessen upplevs av många brottsoffer som påfrestande. Rättsväsendets myndigheter måste därför informera brottsoffer om hur rättsprocessen går till och vad som sker i det enskilda ärendet. Brottsoffer ska även kunna få information om var det finns olika stöd- och hjälpinsatser. Den brottsofferportal som skapat är en bra källa till information för brottsoffer. Den webbaserade Rättegångsskolan som lanserade är ytterligare ett exempel på en informationskälla som kan hjälpa vittnen och brottsoffer att klara av att medverka vid en rättegång. Rättegångsskolan har blivit flerfaldigt belönat såväl nationellt som 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 I de fall som en anmälan om brott inte leder till åtal måste brottsoffret ges tydlig och förståelig information om detta. Regeringen har tillsatt en utredning för att överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. En viktig utgångspunkt i uppdraget är att rutiner för betalning av skadestånd till målsägande ska förbättras. En skadeståndsskyldig ska på ett enkelt sätt kunna göra rätt för sig och en målsägande ska kunna få ett utdömt skadestånd utan att själv behöva vara tvungen att agera eller tvingas att mot sin vilja behöva komma i kontakt med gärningsmannen. Det är viktigt med samarbete och samverkan mellan myndigheterna men även mellan myndigheter och de ideella krafterna i frågor som rör brottsoffer. Brottsoffersamverkan ska bedrivas på lokal och central nivå. Det finns flera exempel på väl fungerande samverkan mellan olika myndigheter. Ett exempel på konkret brottsoffersamverkan är Stödcentrum för unga brottsoffer där polis och socialtjänst samarbetar för att stötta unga människor som drabbats av brott. Det är en verksamhet som spridits till ett flertal orter i landet. Ett annat exempel på brottsoffersamverkan är de verksamheter med barnahus som finns på flera orter runt om i landet. I barnahusen samverkar , polisen, åklagarna, rättsläkarna samt hälso- och sjukvården. Ett ytterligare exempel på samverkan är den verksamhet som finns vid landets domstolar med vittnesstödjare för brottsoffer och vittnen i samband med förhandlingar. I denna verksamhet samverkar , och många organisationer inom den ideella sektorn. Runt om i landet bedrivs även andra lokala brottsofferstödjande verksamheter. Regeringen anser att det är viktigt att synliggöra och stödja ideella insatser som utgör ett värdefullt tillskott och komplement till myndigheternas arbete. Det finns många ideella föreningar som genom sin verksamhet tar emot samtal och möter människor som drabbats av brott. anmäldes omkring 1 378 000 brott i . Jämfört med föregående år är det en ökning med drygt 71 500 brott. Närmare 30 000 fler bedrägerier och andra oredlighetsbrott anmäldes 2008 jämfört med . Den största ökningen av anmälda brott utgörs av ett ökat antal anmälda bedrägerier, skadegörelse, narkotikabrott och ofredande. personuppklarades närmare 231 000 brott vilket är fler än 2007. Ökningen avsåg flertalet olika brottskategorier. Antalet anmälningar påverkas i många fall av polisens eller andra myndigheters kontroll och spaningsinsatser. När det gäller till exempel bedrägerier, inklusive bidragsbrott, är en förklaring till att antalet anmälningar ökat att utökat sin kontrollverksamhet. Andelen som utgörs av brott mot person är fortfarande oroande. Drygt 225 000 anmälda brott avser brott mot person såsom misshandel, olaga hot eller sexualbrott. Även om andelen anmälda misshandelsbrott fortsatte att öka, till exempel ökade antalet anmälningar om grov kvinnofridskränkning , så har antalet anmälningar om misshandel utomhus minskat. I viss utsträckning har sannolikt ny eller utvidgad lagstiftning påverkat antalet anmälda våldsbrott liksom åtgärder för att öka anmälningsbenägenheten. Det är angeläget att fortsatt arbeta hårt mot våldsbrottsligheten. Tabell 3.4 Anmälda våldsbrott åren 20042008 Källa: Officiell Kriminalstatistik . Förutom uppgifter om brott som kommit till polisens kännedom och som redovisas i den officiella kriminalstatistiken är så kallade offer- eller trygghetsundersökningar, där medborgarna tillfrågas om utsatthet för brott, av stort värde för att bedöma brottsutvecklingen. har i uppdrag att genomföra en omfattande nationell trygghets- och brottsofferundersökning. Resultat från den senaste mätningen visar att det grundläggande förtroendet för rättsväsendet har ökat . I kategorin brott mot enskilda personer ingår olaga hot, misshandel, sexualbrott, personrån och trakasserier samt bedrägerier. Av de tillfrågade uppgav var åttonde person i åldern att de utsatts för något av dessa brott vilket är i princip oförändrat med föregående år. Av undersökningen framgår att män och kvinnor utsätts för brott i nästan samma utsträckning men att det finns betydande skillnader när det gäller vilka typer av brott som drabbar dem. Det är dubbelt så vanligt att män uppger att de utsatts för misshandel som att kvinnor gör det. Utvecklingen av rättsväsendets resursförbrukning 20062008 Tabell 3.5 Kostnadsutvecklingen 20062008 I tabellen redovisas kostnadsutvecklingen för utgiftsområdet. De belopp som redovisas är summan av de kostnader som rättsväsendets myndigheter har redovisat i sina årsredovisningar. För Säkerhetspolisen har anslagsutfall enligt Årsredovisningen för staten använts. Rättsväsendets kostnader ökade med 2008 jämfört med föregående år. Antalet anställda inom rättsväsendets myndigheter har ökat med drygt 600 personer 2008 jämfört med . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Tabell 3.6 Antal anställda 20062008 (jämnt hundratal) Källa: , Domstolar, Kriminalvården, , , , och . I tabellen ingår nämnda myndigheter. Myndigheterna har arbetat aktivt med kompetensförsörjningsfrågor . Målsättningen är att säkerställa att de anställda har förmåga och förutsättningar att genomföra sina uppgifter och uppnå verksamhetens mål. Ett led i detta har varit satsningar på att utveckla chef- och ledarskapet samt att tillgodose chefsförsörjningen. Det har skett genom chefsutvecklingsprogram, individuella utbildningsplaner för nytillsatta chefer och genom internationellt arrangerade chefsutbildningar. En chefsutbildning i samarbete med myndigheter utanför rättsväsendet har startats. Särskilda utbildningsprogram har genomförts för att öka andelen kvinnor på ledande befattningar (ledningskompetens). Andelen har ökat 2008 jämfört med . Tabell 3.7 Andel kvinnor på ledande befattningar 20062008 I tabellen ingår polisorganisationen, Domstolar, Kriminalvården, , , , och . Insatser har genomförts för att förbättra arbetsmiljön och för att medverka till en god hälsa hos medarbetarna. Myndigheterna har tagit fram en hälsostrategisk plan och en tydlig friskvårdspolicy samt haft återkommande medarbetarsamtal. Sjukfrånvaron har minskat 2008 jämfört med . Tabell 3.8 Andel sjukfrånvaro i förhållande till tillgänglig arbetstid 20062008 Källa: Statskontoret. I tabellen ingår polisorganisationen, Domstolar, Kriminalvården, , , , och . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 För att stärka chefernas kunskaper om mångfald och likabehandling ingår det som en del i chefs- och ledarutbildning. Andelen anställda med utländsk bakgrund har ökat med en halv procentenhet 2008 jämfört med . Tabell 3.9 Andel anställda med utländsk bakgrund* 2006 2008 *Med utländsk bakgrund avses utrikesfödda samt inrikesfödda med två utrikesfödda föräldrar. Källa: , Domstolar, och Kriminalvården. I tabellen ingår nämnda myndigheter. Rättsväsendets myndigheter måste ha förmåga att rekrytera och behålla medarbetare och kontinuerligt utveckla deras kompetens. Bra chefer är en förutsättning för myndigheternas verksamhetsutveckling. Det är därför nödvändigt att hög prioritet ges åt chefs- och ledarskapsutveckling. Myndigheterna bör också öka sina ansträngningar att ta hand om internationella erfarenheter och att praktiskt omsätta dessa i den nationella verksamheten. är det rimligt att ställa högre krav på internationell kompetens och erfarenhet vid fler chefsanställningar i rättsväsendet. Arbetet som bedrivs för att främja en jämn könsfördelning vid myndigheterna är viktigt. Regeringen vill betona vikten av att myndigheterna arbetar målmedvetet för att uppnå en jämnare könsfördelning bland medarbetare på ledande befattningar. Det är positivt att myndigheternas mångfaldsarbete har resulterat i att andelen anställda med utländsk bakgrund har ökat. Myndigheterna måste emellertid även fortsättningsvis arbeta aktivt för att personalen ska ha en varierad etnisk och kulturell bakgrund och för att ha en hög medvetenhet om diskriminering. Sjukfrånvaron ligger på en fortsatt låg nivå. Det är positivt liksom att myndigheternas arbetsmiljöarbete även fokuserar på andra närliggande frågor som är viktiga för en framgångsrik verksamhet. Utbildning av chefer i arbetsmiljöfrågor och en allmän ökning av kompetensen vid myndigheterna bedöms som värdefullt. Regeringens bedömning är att myndigheterna har en god arbetsgivarpolitik och arbetar aktivt med kompetensförsörjningen. Det samlade resultatet är tillfredsställande. Regeringen vill trots detta understryka att det är angeläget att utvecklingen inom alla områden fortsätter i positiv riktning, inte minst vad gäller arbetet med chefs- och ledarskapsutveckling. Allmänt om verksamheten och måluppfyllelsen Det övergripande målet för det brottsförebyggande arbetet är att brottsligheten ska minska. Av den officiella kriminalstatistiken framgår att antalet anmälda brott har ökat jämfört med . Det finns många förklaringar till detta. För vissa brottstyper ökar anmälningarna på grund av ökad aktivitet och fler initiativ av polis eller andra brottsbekämpande aktörer. Att det grundläggande förtroendet för rättsväsendet har ökat kan också ha bidragit till en ökad anmälningsbenägenhet. Även om antalet anmälda brott har ökat behöver det inte innebära att brottsligheten har ökat. De myndigheter som bidrar till måluppfyllelsen är polisen, Säkerhetspolisen, , , , och . Tabell 3.10 Kostnadsutvecklingen 20062008 Källa: Årsredovisningarna för polisen, Säkerhetspolisen, och . Myndigheternas användning av resurser för brottsförebyggande arbete ökade med jämfört med föregående år. har antalet anmälda brott ökat till drygt 1,37 miljoner anmälda brott. Det är framförallt mängdbrotten som har bidragit till ökningen. Den ökning som avser anmälda brott rörande skadegörelse, trafik och narkotika kan förklaras av ökad aktivitet och fler initiativ från poliser och andra brottsbekämpande aktörer. De resurser som polisen har lagt på det planlagda brottsförebyggande arbetet har ökat jämfört med . Den tid som har ägnats åt planlagda brottsförebyggande insatser understiger dock den planerade . Det beror bland annat på att det händelsestyrda arbetet har avbrutit de planerade insatserna. Polisen följer kontinuerligt upp metoderna för det brottsförebyggande arbetet. har uppföljningen främst varit inriktad på att säkerställa användningen av metodiska arbetssätt, att skapa förutsättningar för en erfarenhetsbaserad verksamhetsutveckling samt att öka möjligheterna till erfarenhetsutbyte mellan polismyndigheterna. Utvecklingen av Polisens underrättelsemodell (PUM) har fortsatt . Syftet med utvecklingsarbetet är att fler evidens- och erfarenhetsbaserade arbetsmetoder ska identifieras och göras tillgängliga för alla. Möjligheterna att följa upp och utvärdera arbetet ska öka. Säkerhetspolisen har prioriterat terrorismbekämpning och personskydd. Arbetet inom området terrorismbekämpning har varit inriktat på att minska nyrekrytering till terroristgrupper samt att hämta in kunskap om de nätverk och individer som finns i . Det internationella informationsutbytet har varit omfattande. Sammantaget har Säkerhetspolisens insatser syftat till att minska risken för ett terroristattentat i eller att vårt land används som bas för planering och finansiering av terrorism i andra länder. Arbetet med att utveckla personskyddsverksamheten har fortsatt. Verksamheten är i hög grad anpassad till det skyddsbehov som finns i varje enskilt fall. Det gångna årets insatser har lett till att skyddspersonerna har kunnat genomföra sina åtaganden under trygga och säkra former. Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet fortsatte att utveckla sitt brottsförebyggande arbete. av myndighetens kostnader utgjordes av verksamhetsgrenen brottsförebyggande arbete samt strategisk ledning och samordning. En stor del av det brottsförebyggande arbetet bedrivs i samverkan med andra, till exempel de regionala samverkansorganen (SAMEB) och de cirka 300 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 lokala brottsförebyggande råden.