prop · GX031d34 · 2009-09-21 00:00:00 — analyserar långsiktiga utmaningar för den svenska ekonomin. I utredningen diskuteras bland annat den demografiska utveckling mot en åldrande befolkning, fortsatt internationalisering och klimatfrågan. Dessa utmaningar har också regeringen lyft fram som centrala utmaningar. I de följande avsnitten återfinns en sammanfattning av de ställningstaganden som regeringen gjort i denna proposition, och i tidigare sammanhang, som berör överväganden. 4.1Krisen understryker behovet av en långsiktigt inriktad ekonomisk politik Det är viktigt att den dramatiska ekonomiska utvecklingen inte gör att de långsiktiga utmaningar som , i likhet med många andra länder, står inför glöms bort. Tvärtom understryker krisen att behovet av en långsiktigt inriktad ekonomisk politik blir än större. Som regeringen konstaterar i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1 är det centralt att de åtgärder som föreslås för att dämpa effekterna av lågkonjunkturen i hög grad inkluderar åtgärder som främjar sysselsättning och tillväxt på lång sikt. Åtgärderna måste alltså vara strukturellt riktiga och bidra till att hindra att arbetslösheten fastnar på en hög nivå. Bara med en sådan inriktning på politiken kommer det att vara möjligt att möta de långsiktiga utmaningarna för ekonomin. Helt centralt i en långsiktig ekonomisk politik är att värna de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Den nuvarande lågkonjunkturen har i , liksom i många andra länder, satt de offentliga finanserna under stark press. är sunda offentliga finanser en förutsättning för att möta den ökande efterfrågan på välfärdstjänster som bland annat följer av den åldrande befolkningen. Därför måste de underskott som uppstår till följd av den djupa lågkonjunkturen vara tillfälliga och hanterbara för att ska kunna upprätthålla långsiktigt hållbara offentliga finanser. En viktig utgångspunkt för regeringens krishantering, som redovisats i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.2.1, är att medborgarnas förtroende för att det offentliga klarar sitt huvuduppdrag upprätthålls. Även i ekonomiskt svåra tider måste funktionen hos och förtroendet för centrala välfärdstjänster som utbildning, vård, omsorg och rättsväsende säkerställas. Helt centralt i den ekonomiska politiken är därför att värna ordning och reda i de offentliga finanserna och därmed säkerställa att underskotten blir tillfälliga och hanterbara. Enligt regeringens egna beräkningar, som redovisas i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.4.4 och avsnitt 10, och bedömningar som gjorts av ett antal internationella organisationer, förefaller hållbarheten i de offentliga finanserna vara relativt god. ekonomiska krisen utgör, enligt regeringens beräkningar, inte något allvarligt hot mot hållbarheten i de offentliga finanserna. En viktig förutsättning är dock att nedgången i sysselsättningen inte omvandlas till en varaktigt lägre sysselsättning. En annan förutsättning är att de temporära krisåtgärder som föreslås i denna proposition återtas när konjunkturläget förbättras. Finanspolitiken ska även fortsättningsvis omgärdas av tydliga mål och regler. Regeringen arbetar med en översyn av det finanspolitiska ramverket (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.5.4 och avsnitt 4). Den långsiktiga inriktningen på regeringens politik ligger fast Den långsiktiga inriktningen på regeringens politik ligger i grunden fast, vilket framgår av Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1. Politiken är inriktad på att skapa varaktigt bättre förutsättningar för tillväxt, sysselsättning och välfärd inom ramen för långsiktigt hållbara offentliga finanser. De krisåtgärder som regeringen presenterar i föreliggande proposition inriktas dels på att stimulera efterfrågan för att dämpa fallet i sysselsättningen, dels på att förhindra att arbetslösheten biter sig fast på hög nivå. På detta sätt främjas en stark och varaktig sysselsättningsökning när konjunkturen vänder som välfärdens kärna värnas. 4.2Politik för jobb och företagande Hög sysselsättning, och därmed ett högt antal arbetade timmar i ekonomin, utgör grunden för möjligheterna att på lång sikt trygga den gemensamma välfärden (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.7.1). Genom en hög sysselsättning ökar möjligheterna att finansiera de offentliga utgifterna utan att höja skatterna, som kostnaderna för framför allt arbetslöshetsrelaterade transfereringar minskar. betonar vikten av hög sysselsättning och utredningen gör en fördjupad analys av faktorer som påverkar arbetslivets längd. Utredningen analyserar ungdomars inträde på och äldres utträde från arbetsmarknaden, liksom vilka möjligheter som finns att påverka dessa. Inte minst pekar utredningen på 2009/10:1 BILAGA 6 att det finns problem med att en betydande andel av ungdomarna inte fullföljer gymnasiet och att studietiderna i är långa i jämförelse med andra länder. Ett tidigare inträde och ett senare utträde är två viktiga delar för att främja en hög sysselsättning. I Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 10 presenteras också scenarier över hur ett tidigare inträde på respektive ett senare utträde från arbetsmarknaden påverkar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. berör utanförskapet också andra grupper än yngre och äldre. Det är därför viktigt med breda åtgärder som främjar en ökad sysselsättning i alla grupper. behandlar även den fortsatta internationaliseringen av ekonomin. Genom handel med varor och tjänster kan produktionen specialiseras, vilket bidrar till högre välstånd. leder internationaliseringen till ett behov av ständig omvandling av ekonomin för att möta ändrade förutsättningar. Det är viktigt att anpassningen till ändrade förutsättningar underlättas. Arbetsmarknaden måste fungera bra, så att personer enkelt kan få ett nytt jobb. Regeringen har sedan sitt tillträde lagt om arbetsmarknadspolitiken, vilket har inneburit att Arbetsförmedlingen har fått ett tydligare uppdrag att förmedla arbete. För att nya arbetstillfällen ska kunna skapas är det centralt att företagande underlättas för såväl nya som befintliga företag. Regeringens politik syftar till att göra det mer lönsamt att arbeta, mer attraktivt att starta och driva företag samt enklare och billigare att anställa. Regeringen har sedan sitt tillträde genomfört ett stort antal reformer för att främja arbetsutbud och företagande. Mer lönsamt att arbeta Ett jobbskatteavdrag har genomförts i tre steg, vilket sänkt skatten för dem som förvärvsarbetar. Jobbskatteavdraget gör det mer lönsamt att arbeta, vilket främjar arbetsutbudet och bidrar till en förbättrad lönebildning samt en ökad rörlighet på arbetsmarknaden. Avdraget är en central del i regeringens politik för att varaktigt höja sysselsättningen. I denna proposition föreslår regeringen att ett fjärde steg i jobbskatteavdraget genomförs, vilket kommer att främja sysselsättningen på lång sikt (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.2). 2009/10:1 BILAGA 6 förstärkta avdraget till att dämpa fallet i hushållens disponibla inkomster och dämpar därför fallet i efterfrågan och i sysselsättningen. För att göra det mer lönsamt att arbeta har också en rad förändringar i arbetslöshetsförsäkringen genomförts. Graden av egenfinansiering i arbetslöshetsförsäkringen har ökat och medlemsavgifterna till varje arbetslöshetskassa differentierats. En väl fungerande arbetsmarknad Arbetsmarknadspolitiken har ändrats för att främja effektivitet och matchning och därigenom bidra till en bättre fungerande arbetsmarknad. För att öka arbetskraftens anställningsbarhet, och därigenom främja en kraftig sysselsättningsuppgång i nästa konjunkturuppgång, föreslår regeringen i denna proposition temporära utbildningssatsningar, förstärkning av den aktiva arbetsmarknadspolitiken genom ökat fokus på arbetspraktik och praktisk kompetensutveckling, arbetsmarknadsutbildning och intensifierade förmedlingsinsatser, införandet av en ny aktiveringsåtgärd (Lyft) inom statliga och kommunala bolag och verksamheter samt ideella organisationer med viss verksamhet och förstärkta insatser för arbetslösa ungdomar (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.2). Kvaliteten i utbildningen stärks Sedan sitt tillträde har regeringen genomfört en rad åtgärder för att stärka kvaliteten inom utbildningen. Regeringen har initierat en mängd reformer på utbildningsområdet: en läsa-skriva- räkna-satsning, ett lärarlyft, ett återinförande av speciallärarutbildningen, en riktad satsning på lärarutbildningen, en försöksverksamhet med lärlingar på gymnasiet samt en förstärkning av resurserna till universitet och högskolor. Vidare ska, som anförs i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.3, lärarutbildningen och gymnasieskolan reformeras. Mer lönsamt och enklare att driva företag samt att anställa Ett innovativt och dynamiskt näringsliv, med god anpassningsförmåga, är av central betydelse för välfärd. Nya företag sätter press på redan etablerade företag och tvingar dem till förnyelse, ökad produktivitet och effektivare produktionsmetoder. Därför bör hindren för att starta och utveckla företag vara så låga som Nya och växande företag är också viktiga för sysselsättningen. Regeringen har genomfört ett antal åtgärder för att göra det enklare och mer lönsamt att driva företag samt enklare att anställa. Nystartsjobb har gjort det billigare att anställa långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna. Socialavgifterna för ungdomar och för äldre har sänkts. Dessutom har en generell sänkning av socialavgifterna genomförts. Bolagsskatten har sänkts. Medfinansieringen i sjukförsäkringen har tagits bort. Avdrag för hushållsnära tjänster och för reparationer, ombyggnad och tillbyggnad har införts, vilket främjar efterfrågan på dessa tjänster. Möjligheten till säsongsanställning har återinförts. Allmän visstidsanställning har införts. I denna proposition föreslår regeringen ytterligare åtgärder som främjar företagandet. Åtgärderna, som beskrivs i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.4, ökar tryggheten för företagare, gör det mindre riskfyllt att starta nya företag, samt sänker kostnaderna för många företagare. Regeringens politik ökar sysselsättningen Även om det senaste årets dystra utveckling i världsekonomin medför att sysselsättningen minskar och arbetslösheten ökar, innebär inriktningen på regeringens politik att sysselsättningen på lång sikt ökar (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.2). Regeringens politik har bidragit till att arbetsmarknadens funktionssätt har förbättrats som förutsättningarna för företagande har stärkts. Kvaliteten i utbildningen har dessutom höjts. Sammantaget har regeringens politik bidragit till att stärka den svenska ekonomins förutsättningar att möta framtida utmaningar. Politiken främjar ett högre arbetsutbud och högre sysselsättning, som ekonomins förmåga till anpassning till ändrade förutsättningar har förbättrats. är det viktigt att värna om de positiva effekterna och det är helt centralt att den nu stigande arbetslösheten inte tillåts bita sig fast på höga nivåer. Reformer som genomförs måste, som regeringen konstaterar i Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1, stödja en högre sysselsättningsnivå på lång sikt. Klimatförändringar är ett globalt problem som måste hanteras på ett internationellt plan. Ut- släppen av växthusgaser påverkar klimatet oavsett var på jorden de sker och inget land kan lösa klimatproblemet på egen hand. visar tydligt på betydelsen av att de klimatåtgärder som genomförs är kostnadseffektiva. Den stora politiska utmaningen ligger i att få till stånd en överenskommelse kring klimatfrågan som inte bara omfattar de industrialiserade länderna, utan även utvecklingsländerna och i synnerhet de snabbväxande utvecklingsländerna. En sådan överenskommelse måste också leva upp till kraven om en rättvis och hållbar global utveckling. Detta skapar också förutsättningar för en kostnadseffektiv och ansvarsfull klimatpolitik. Regeringens politik på klimatområdet (se Förslag till statsbudget, finansplan m.m. avsnitt 1.3.5 och 1.7.2) syftar till att minska utsläppen till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad med utgångspunkt i principen att förorenaren ska betala. På detta sätt kan bli en föregångare i den globala omställningen mot en klimateffektiv ekonomi. Det skapar både miljönytta och tillväxt i . EU:s medlemsländer har enats om en ambitiös klimatpolitik när det gäller de egna minskningarna av koldioxidutsläpp. Det är en förutsättning för att EU ska kunna vara en trovärdig part och pådrivande i de fortsatta internationella klimatförhandlingarna. Inriktningen för i är att ett nytt internationellt klimatavtal ska kunna slutas som tar vid efter det s.k. första åtagandeperiod, dvs. En av huvuduppgifter som ordförande under är att leda unionen så att EU på bästa sätt kan agera för att nå en global klimatöverenskommelse. måste ta ansvar och även genomföra åtgärder nationellt. Genom den klimat- och energiöverenskommelse, som allianspartierna presenterade , flyttar regeringen fram positionerna och höjer ambitionen i klimatpolitiken. Genom att driva en framsynt och kostnadseffektiv klimatpolitik bidrar med sin del för att undvika farlig mänsklig inverkan på klimatsystemet. Klimat- och energiöverenskommelsen ger också 2009/10:1 BILAGA 6 industrin långsiktiga villkor för hur elförsörjningen kan tryggas. 2009/10:1 BILAGA 6 I följande avsnitt redovisas en sammanfattning av ett urval av de remissvar som har inkommit angående huvudbetänkandet till (SOU 2008:105). anser att behandlar viktiga frågor för den svenska ekonomins långsiktiga utveckling och därmed befäster sin roll som ett viktigt underlag för den offentliga debatten. () betonar betydelsen av att det görs långtidsutredningar, fria från politiska direktiv, som analyserar frågor som är eller kan komma att bli en viktigt del av den ekonomiska politiken och debatten. Statskontoret instämmer i övergripande slutsatser, men har en del synpunkter på vissa förslag som utredningen lämnar. skriver i sitt remissvar att myndigheten välkomnar som ett värdefullt underlag med ett längre perspektiv på den ekonomiska utvecklingen och att det är särskilt värdefullt i tider av turbulens. () anser att liksom tidigare långtidsutredningar, bidrar med ett viktigt underlag för den ekonomiska politiken. Utredningen utgör enligt myndigheten ett viktigt komplement till de mer kortsiktiga analyser som görs av organisationer och myndigheter. ambition att ge en helhetsbild av den svenska ekonomin välkomnas av Akademikers (), som anser att ansträngningen att siffersätta helheten och dess långsiktiga utveckling är vad som skiljer från alla andra statliga utredningsinsatser. Genom att koppla beräkningarna till analyser av tänkbara åtgärder har enligt en viktig uppgift när det gäller att berika det offentliga samtalet. antagande om trendtillväxt samt utredningens uppfattning om var de viktigaste problemen och utmaningarna finns ligger väl i linje med bedömning, skriver myndigheten i sitt remissvar. Tre utvecklingstrender, befolkningssammansättning, förändrade efterfrågemönster och fortsatt internationalisering, lyfts fram som centrala för den långsiktiga utvecklingen i ekonomin som beskrivs i . Enligt ITPS är dock de två senare trenderna summariskt undersökta och ger liten kunskap om hur de påverkar den ekonomiska utvecklingen. () instämmer i utredningens bedömning att ekonomins internationalisering och den demografiska utvecklingen är centrala utmaningar. TCO anser dock att frågan om de klimatpolitiska utmaningarna borde ha fått en större roll i utredningens betänkande. i (LO) menar att det är bra att utredningen lyfter fram betydelsen av brister i det offentliga utbildningssystemet både för antalet arbetade timmar och produktivitetsutvecklingen. Betydelsen av finansiell kris och djup lågkonjunktur framhåller att den pågående finansiella och realekonomiska krisen sannolikt påverkar förutsättningarna för svensk tillväxt också på lång sikt genom begränsningar i internationaliseringen och nya regleringar av den finansiella sektorn. Krisen visar också på vikten av att beakta den finansiella sektorn inom ramen för långtidsutredningar. Enligt ESV hade det mot bakgrund av den djupa finanskris som inträffade , och det kraftiga fall i konjunkturen som följde, varit naturligt för att analysera den finansiella sektorns betydelse i ekonomin. Även ITPS, TCO och tar i sina remissvar upp frågan om finanskrisen och den senaste tidens ekonomiska utveckling borde analyserats av utredningen och eventuellt även integrerats i de långsiktiga scenarierna. Den ekonomiska utvecklingen på lång sikt skriver i sitt remissvar att det i finns en väl genomarbetad beskrivning av ett basscenario för utvecklingen till 2030 som mycket väl kan användas som standard för vidare analyser. anser att framskrivningar och analyser på ett övertygande sätt identifierar ett antal områden som den ekonomiska politiken bör inriktas mot framöver, till exempel god produktivitetstillväxt och högt arbetsutbud. var långtidsutredningar det enda forumet där långsiktiga kalkyler gjordes. ESV anser att den utökade redovisningen av långsiktiga kalkyler i regeringens budgetdokumentation ställer nya krav på redovisning och analys av kalkyler i långtidsutredningarna. Statskontoret påpekar att utredningen lägger en del förslag som kan påverka scenarierna och som kunde ha analyseras närmare inom ramen för scenarierna. () värdesätter bedömningar av den ekonomiska utvecklingen och använder dessa vid utformningen av sin publikation Trender och prognoser. () noterar att utredningens fokus har flyttats från att ha varit ett verktyg för den statliga planeringen på detaljerad nivå, mot en diskussion av speciella frågeställningar. Till följd av detta saknas det numera ett gemensamt planeringsunderlag i den statliga planeringen i form av detaljerade scenarier för den ekonomiska utvecklingen på . Flera länsstyrelser efterfrågar framskrivningar på regional nivå samt uppdelningar på sektors- och branschnivå, vilka skulle underlätta den lokala planeringen. Utgångspunkter för den ekonomiska utvecklingen har utgått från den beskrivning av den ekonomiska utvecklingen som presenterades i budgetpropositionen (prop. 2008/09:1). Utredningen har som en 2009/10:1 BILAGA 6 konsekvens av detta utgått från antagandet att finanskrisen och lågkonjunkturen inte får några långsiktiga effekter på ekonomin. menar att det inte är uteslutet att lågkonjunkturen, via persistent utslagning av en mängd individer, påverkar antalet arbetade timmar negativt. Strukturomvandling av näringslivet till följd av lågkonjunkturen kan dessutom komma att hålla tillbaka produktivitetstillväxten . ITPS konstaterar att det står klart att den ekonomiska nedgången inte kan betraktas som en vanlig konjunkturnedgång, utan en allvarlig ekonomisk kris av strukturell karaktär. Myndigheten anför att den ekonomiska krisens utveckling ger anledning att utveckla flera alternativa scenarier för att på så vis kontrollera modellens robusthet. Oförändrat beteende och oförändrad politik anser att antaganden om oförändrat beteende per befolkningsgrupp och oförändrad politik är för starka för att ge trovärdighet åt framskrivningarna, då de inte tillåter utvärderingar av önskade beteendeförändringar tillsammans med sådana reformer som skulle kunna åstadkomma dessa. framhåller vidare vikten av att tolka resultaten av beräkningarna med försiktighet. Antagandena är emellertid förståeliga då de förenklar analysen och beräkningarna av scenarierna. Bättre modellverktyg skulle enligt kunna lösa dessa problem . När det gäller scenariernas koppling till klimatpolitiken anser att vissa antaganden är orealistiska med tanke på vad internationella klimatavtal kan komma att kräva när det gäller utsläppsminskningar. invänder mot att utredningen har antagit att klimatpolitiken utformas på ett kostnadseffektivt sätt i basscenariot. I basscenariot antar att näringslivets produktivitetstillväxt fortsätter att vara god, och endast något lägre än genomsnittet för perioden 19802005. SCB menar att detta antagande är optimistiskt mot bakgrund av att produktivitetsutvecklingen 2009/10:1 BILAGA 6 och början av 2000- talet var mycket god till följd av teknisk utveckling. Som förklaring till den något lägre tillväxten anger att tjänstebranschernas betydelse i ekonomin ökar. är kritiska till att utredningen därmed inte beaktar möjligheten att produktiviteten skulle kunna öka snabbare än i basscenariot. Inte heller tas risken för att produktivitetstillväxten kan bli betydligt lägre än i huvudscenariot upp av utredningen, vilket ger intrycket av att det inte behövs några åtgärder för att stimulera produktivitetstillväxten. I basscenario antas att den branschvisa produktivitetsutvecklingen i den offentliga sektorn är noll, vilket utredningen också påpekar är ett starkt antagande. SCB bedömer att en ambitionshöjning krävs, liksom en ökad samordning mellan olika statistikproducenter, för att möjliggöra bättre beräkningar av den offentliga sektorns produktivitet. ESV efterfrågar en redovisning och en analys av den offentliga sektorns delsektorer som hade kunnat bidra till att göra utredningen till ett viktigt underlag bl.a. för arbetet med det finanspolitiska ramverket. I huvudbetänkandet konstateras att dagens politik inte leder till okontrollerad skuldtillväxt och att det innebär att de offentliga finanserna kan betraktas som hållbara. ESV ställer sig frågande till om de indikatorer som används kan ge stöd för denna slutsats. I likhet med tidigare långtidsutredningar används statskulden som ett mått på huruvida de offentliga finanserna är långsiktigt hållbara. Riksgälden påpekar att den svenska statskulden har varierat kraftigt och att det är troligt att den kommer att göra det också. lyfter fram vikten av ett högt arbetsutbud för ekonomisk tillväxt och för finansieringen av offentliga välfärdssystem. Utredningen fokuserar sina överväganden om arbetsutbudet på inträdet på och utträdet från arbetsmarknaden, dvs. Denna avgränsning utgör inte en värdering av var den största potentialen för ett ökat arbetsutbud finns, utan avser att vara ett bidrag till diskussionen om potentialen för ökat arbetsutbud. Behovet av högre arbetsutbud delar uppfattning att en ökad arbetslivslängd är en viktig förutsättning för att bibehålla eller förstärka de offentliga trygghets- och socialförsäkringssystemen. Verket för näringslivsutveckling () pekar på motsättningen som ligger i att ökat arbetsutbud, dvs. ökat antal arbetade timmar, behövs för att driva tillväxten, som ökad tillväxt innebär att arbetsutbudet minskar till följd av att minskad arbetstid och ökad fritid i takt med att välståndet i befolkningen ökar. Arbetskraftens sammansättning och matchningen av kompetenser är viktigare än det totala antalet timmar. Verket saknar också ett regionalt perspektiv på arbetsutbudet. behandlar behovet av att öka arbetsutbudet för att hantera den demografiska utvecklingen, men tyvärr är analysen otillräcklig när det gäller vilka åtgärder som är nödvändiga för att öka arbetsutbudet över livscykeln, skriver i sitt remissvar. saknar en diskussion om vilka åtgärder staten kan bidra med för att förstärka efterfrågan på den arbetskraft som har mindre än hundraprocentig arbetsförmåga. Arbetsförmedlingen betonar vikten av att alla grupper av arbetstagare tas till vara för att möta den demografiska utvecklingen som innebär att en mindre andel av befolkningen är i arbetsför ålder. TCO delar utredningens bild av att förmågan att upprätthålla ett högt arbetsutbud under de kommande decennierna är central för ekonomisk tillväxt och möjligheterna att finansiera de gemensamma välfärdstjänsterna. Företagarna konstaterar att , liksom de flesta andra utredningar, i sin beskrivning av arbetsmarknaden helt utgår ifrån att är att vara anställd. Enligt bör en parlamentarisk utredning tillsättas med uppdrag att ge förslag till en