prop · GX0355 · 2009-12-01 00:00:00 — Uppdraget redovisades i betänkandet Moderniserade skatteregler för ideell sektor (SOU 2009:65). Utredningen föreslår att det för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund ska införas enhetliga bestämmelser om skattefrihet. Liksom ska stiftelser, föreningar och trossamfund ha ett eller flera allmännyttiga ändamål och också uppfylla vissa krav på den bedrivna verksamheten och använd- ningen av pengar. Framför allt för stiftelserna innebär det framlagda förslaget en betydande utvidgning av det område som de kan verka på med skattefrihet. Kultur och idrott är ett par exempel på nya sådana områden. De allmännyttiga ändamålen anges genom en exemplifierande uppräkning som motsvarar det vida område som gäller för föreningarna men utvidgas också så att också sjukvård och miljövård kan främjas av organisationerna. Vidare föreslår utredningen att det nuvarande ändamålet hjälpverksamhet bland behövande ska ersättas av det vidare ändamålet social hjälpverksamhet. Näringsverksamhet som har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet kan även fort- sättningsvis bedrivas skattefritt av ideella föreningar och registrerade trossamfund, men enligt förslaget även av stiftelser. För föreningarna och trossamfunden föreslås också att dessa ska kunna få bedriva näringsverksamhet av viss omfattning skattefritt i syfte att finansiera sin allmännyttiga verksamhet. Utredningen föreslår att de nya bestäm- melserna ska börja gälla . Utredningen har remissbehandlats och förslagen bereds inom . Översyn av mervärdesskattereglerna om yrkesmässig verksamhet beslutade att ge två utredare inom departementet i uppdrag att bedöma hur vissa svenska mervärdes- skatteregler som omfattar ideella föreningar och registrerade trossamfund förhåller sig till EG-rätten och, om det anses nödvändigt, lämna förslag till författningsändringar så att den svenska lagen kommer att överens- stämma bättre med det gemensamma systemet för mervärdesskatt inom EU. Sammanfattningsvis kan sägas att frågan är om den befrielse från skyldigheten att redovisa mervärdesskatt som gäller för svenska ideella föreningar och registrerade trossamfund är för vid i förhållande till EG- rätten. Befrielsen från att redovisa mervärdesskatt är i den svenska lagstiftningen kopplad till inkomstskattelagens bestämmelser om skatte- befrielse för allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossam- fund. Sådana ideella föreningar och registrerade trossamfund som inte behöver betala inkomstskatt på sina näringsinkomster behöver, enkelt uttryckt, inte heller redovisa mervärdesskatt på sin försäljning av varor och tjänster. Bakgrunden till uppdraget var att Europeiska kommissionen (kommissionen) har beslutat att inleda ett fördragsbrottsförfarande mot . I två formella underrättelser har kommissionen anfört att den inte anser att den svenska lagstiftningen står i överensstämmelse med mervärdesskattedirektivet avseende definitionen av beskattningsbar person, som är EG-rättens motsvarighet till yrkesmässig verksamhet. Kommissionen anser bl.a. att det inte är förenligt med EG-rätten att betrakta allmännyttiga ideella föreningars inkomstskattebefriade närings- verksamhet som en verksamhet som inte omfattas av mervärdes- skattesystemet på grund av att den inte anses yrkesmässig. Begreppet beskattningsbar person ska enligt kommissionen omfatta vem som helst som bedriver ekonomisk verksamhet, oberoende av företagsform. Utredarna skulle, mot bakgrund av kommissionens klagomål, bedöma hur de svenska skattereglerna förhåller sig till EG-rätten och, om det ansågs nödvändigt, lämna förslag till författningsändringar. Utgångs- punkten för utredarnas arbete skulle vara att den allmännyttiga ideella verksamheten även ska ha goda ekonomiska villkor och att verksamheten kan administreras på ett för organisationerna enkelt sätt. Utredarna skulle också se över möjligheten att förenkla mervärdes- skattesystemet på fastighetsområdet genom införande av obligatorisk skatteplikt vid uthyrning av verksamhetslokaler, oberoende av vem som hyr lokalen och vilken verksamhet som bedrivs där. Uppdraget har redovisats (Ds 2009:58). Utredarna har föreslagit att den svenska lagstiftningen bör anpassas till EG-rätten på så vis att allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund ska omfattas av mervärdesskattelagens allmänna regler avseende beskatt- ningsbara personer. En beskattningsbar person är en person som bedriver ekonomisk verksamhet. Anpassningen föreslås ske genom slopande av den regel som innebär att verksamhet för vilken allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund är inkomstskattebefriade inte ska anses som yrkesmässig (4 kap. 8 § mervärdesskattelagen 1994:200). Ett slopande av denna bestämmelse medför att allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund kommer att vara beskattnings- bara personer i den mån de utövar ekonomisk verksamhet, oberoende av syfte eller resultat. Om föreningen eller trossamfundet omsätter varor och tjänster kommer följaktligen beskattning att ske, såvida inte något särskilt undantag från skatteplikten är tillämpligt. Med detta följer också att avdrag får göras i motsvarande mån för ingående mervärdesskatt. Utredningen föreslår också att allmännyttiga stiftelser ska likställas med allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund i mer- värdesskattehänseende. Mervärdesskattedirektivet medger vissa undantag från skatteplikt.. Enligt utredarna bör befintliga undantag i den svenska lagstiftningen ses över och anpassas ytterligare till EG-rätten så att den nuvarande omfatt- ningen av skattebefrielsen för verksamhet som bedrivs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund så långt möjligt kan behållas. Undantagen omfattar vissa aspekter av social omsorg, skydd av barn och ungdomar, själavård, kulturella aktiviteter, folkbildnings- verksamhet, idrott, tjänster och varor som förmedlas till medlemmar samt evenemang för penninginsamling. Bland de verksamheter som kommer att omfattas av mervärdesskatt om utredarnas förslag genomförs kan bl.a. nämnas serveringsverksamhet, varuförsäljning såsom kläder, böcker, musik, samt reklam. Som ett preliminärt gränsvärde för skattebefrielse föreslår utredarna en årlig omsättning om högst . Utredarna föreslår också obligatorisk skatteplikt vid uthyrning av verksamhetslokaler. Utredarna anser att det är mycket svårt att bedöma konsekvenserna av en utökad mervärdesskatteskyldighet, bl.a. på grund av bristen på statistik om det civila samhället. Utredarna föreslår mot denna bakgrund Prop. 2009/10:55 att ska genomföra en utvärdering för att följa upp den nya lagstiftningen och dess konsekvenser för det civila samhället samt för att skapa underlag för att bedöma behovet av ytterligare kompensatoriska åtgärder. Regeringens bedömning: Stödet till allmänna samlingslokaler är fortsatt och långsiktigt viktigt som en förutsättning för den infrastruktur som de allmänna samlingslokalerna utgör för det civila samhället, föreningslivet och demokratin. Utredningens bedömning: har inte behandlat denna fråga, som inte heller omfattades av utredningens direktiv. Bedömning i utkastet till proposition: Den bedömning som gjordes i utkastet till proposition var densamma som den som görs . Remissinstanser som lämnat yttranden på utkastet till proposition: Flera organisationer, däribland (), Civilsamhällets organisationer i samverkan (Civos), och Våra Gårdar, framför att lösningar bör utarbetas för utveckling av samlingslokalerna med hjälp av modern teknik och metoder, t.ex. digital kommunikation och distribution för spridning av möten och kulturutbud till hela landet. De lokalägande föreningarnas riksorganisationer har en viktig roll för att utarbeta nya sektorsöver- gripande samarbetslösningar samt för informationsspridning och övrigt utredningsarbete, menar organisationerna. Våra Gårdar framför att en digitalisering av de allmänna samlingslokalerna skulle kunna göra många människor på många orter delaktiga i demokratin. En departements- övergripande studie bör därför genomföras för att utforma riktlinjer för ett statligt stöd för digitaliseringen. Flera organisationer, bl.a. Kontaktnätet, Civos och Våra Gårdar, anser också att möjligheter till ROT-avdrag bör utvidgas till att omfatta allmänna samlingslokaler. Vidare betonar och Våra Gårdar de allmänna samlingslokalernas vikt för integration och möten i storstädernas förortsområden. Stödet till investeringar i allmänna sam- lingslokaler måste öka och kompletteras med ett riktat stöd till förortsområden, anser Våra Gårdar för Ungdomsorganisationer (LSU) vill peka på att goda samlingslokaler för unga är en viktig förutsättning för det unga föreningslivet på lokal nivå. Medvetenheten om detta behöver öka, anser LSU, som även framför att det är ett angeläget utvecklingsområde att anpassa existerande samlingslokaler så att de bli ändamålsensliga också för unga och ungdomsorganisationer. Skälen för regeringens bedömning Stödets bakgrund och syfte Folkrörelsepolitiken omfattar även statligt stöd till allmänna samlingslokaler. Ett viktigt skäl till att stödet inrättades i början 1940- talet var att föreningslivet sågs som en naturlig och oumbärlig del av det medborgerliga livet. De allmänna samlingslokalerna ansågs viktiga för en vital demokrati och för medborgarnas möjligheter att kunna utöva sina fri- och rättigheter. kom allmänna samlingslokaler att mer ses som allmänna kultur- och fritidslokaler, vilket ytterligare förstärktes . De allmänna samlingslokalerna skulle också tillgodose de gemenskapsbehov som fanns i de nya förorternas bostadsområden. En särskild utredare såg över stödet till allmänna samlingslokaler och redovisade sina förslag om förändringar av stödet i betänkandet Allmänna samlingslokaler demokrati, kultur, utveckling (SOU 2003:118). Utredningen framförde i betänkandet att de ursprungliga och sedermera utvidgade syftena med de allmänna samlingslokalerna fortfarande var giltiga. Enligt utredningen ska de allmänna samlingslokalerna främst tillgodose -föreningslivets behov av lokaler för sin verksamhet och för att förverkliga centrala demokratiska mål i samhället -kulturlivets behov av lokaler både för distribution av kultur och för skapande aktiviteter, samt -spontana behov av lokaler för debatt och fritidssysselsättningar utanför det organiserade föreningslivet. Utredningen framhöll att samlingslokalerna är viktiga grundpelare i det demokratiska samhället och ansåg att det i varje lokal miljö bör finnas en samlingslokal. I de större städerna kan den lokala miljön vara en kommundel eller en stadsdel, menade utredningen. I sådana miljöer kan en allmän samlingslokal innebära ökade möjligheter att etablera ett föreningsliv som på ett effektivare sätt kan engagera de människor som bor i dessa områden. Utredningen ansåg att frågan om hur man ska kunna få fram fler samlingslokaler i storstadsområdenas och de större tät- orternas ytterområden är särskilt angelägen. Utredningen framhöll också att det måste finnas ett starkt enskilt engagemang kring samlingslokalerna om det på lång sikt ska gå att bevara och utveckla en infrastruktur för en vital demokrati. Samlings- lokaler bör därför om möjligt drivas i föreningsform. Anslaget för allmänna samlingslokaler uppgår till . Stödet till allmänna samlingslokaler hanteras av samlingslokalsdelegation i enlighet med förordningen (1996:1593) om bidrag till allmänna samlingslokaler. Med allmän samlingslokal avses enligt förordningen en lokal som hålls öppen och tillgänglig för föreningslivets möten, studieverksamhet, kulturell verk- samhet, förströelse, fritidssysselsättning eller någon annan liknande verksamhet. Bidrag kan lämnas som investeringsbidrag eller som verk- samhetsutvecklingsbidrag. Stödet för investeringsbidrag kan ges för nybyggnad, ombyggnad, standardhöjande reparationer och köp. Det kan också ges för tillgäng- lighetsskapande åtgärder för personer med funktionsnedsättning. Investeringsbidrag kan ges till föreningar, stiftelser eller aktiebolag som arbetar utan vinstsyfte. Den sökande måste även vara fristående från kommunen och från kommunala företag. Vidare ska den sökande ska även äga sin lokal eller ha ett långsiktigt nyttjanderättsavtal. samlingslokaldelegation fördelade tillgängliga medel om för investeringsbidrag till allmänna samlingslokaler . Totalt inkom 250 ansökningar och 91 föreningar beviljades bidrag. Av statistiken framgår att tillgänglighetsskapande åtgärder för personer med funktionsnedsättning var den vanligaste typen av åtgärd som bekostats med investeringsbidrag (40 projekt). Därefter följer olika former av standardhöjande reparationer (30 projekt) och om- och tillbyggnadsprojekt (18 stycken). Om man ser till beloppet är det dock de standardhöjande reparationerna som är de mest omfattande. Det är mycket få nybyggnader eller köp av samlingslokaler som bekostas av bidragen för allmänna samlingslokaler. gick av stödet till projekt på landsbygden, till större tätorter och till projekt inom storstadsområden. Därutöver fördelade bidrag till de tre samlingslokalägande riksorganisationerna och deras samarbets- kommitté SamSam för informationsinsatser och utredningsarbete som avsåg ungdomars nyttjande av samlingslokaler. är det möjligt att hos söka bidrag till verksamhetsutveckling för att utveckla föreningsdrivna samlingslokaler. Bidraget kan användas för att anpassa en allmän samlingslokal till ungdomsverksamhet inom kultur- och fritidsområdet. Ändringarna i förordningen (1996:1593) trädde i kraft . Bakgrunden till satsningen på mötesplatser för ungdomar var ett förslag från Utredningen om allmänna samlingslokaler. Betänkandet ledde i sin tur till att regeringen gav i uppdrag att i samråd med Ungdoms- styrelsen genomföra en förstudie och förbereda inrättandet av bidraget för verksamhetsutveckling. Uppdraget redovisades genom rapporten att växa i ungdomar och allmänna samlingslokaler. Rapporten innehåller en sammanställning av ungdomars behov av och önskemål om mötesplatser, i synnerhet i storstäderna. Bidrag för verksamhetsutveckling kan liksom investeringsbidraget ges till föreningar, stiftelser eller aktiebolag som arbetar utan vinstsyfte och som är fristående från kommunen och från kommunala företag. För att kunna få bidrag för verksamhetsutveckling ska den sökande även äga sin lokal eller ha ett långsiktigt nyttjanderättsavtal. Bidraget kan även sökas av riksorganisationer som organiserar allmänna samlingslokaler. samlingslokaldelegation fördelade 2008 till utveckling av ungdomsverksamhet i allmänna samlingslokaler. Totalt 20 ansökningar beviljades av de 35 ansökningar som inkom. SamSam genom- förde genom och Parker ett utvecklingsprojekt för lokal samverkan mellan samlingslokalorganisa- tioner och kommuner. För hela utvecklingsprojektet tilldelades SamSam sammantaget från anslaget för bidrag till allmänna Prop. 2009/10:55 samlingslokaler. Projektet bidrog bl.a. till dialog mellan kommuner och samlingslokalorganisationer om på vilket sätt samlingslokalorgani- sationerna bättre kan utnyttjas. Arbetet nådde till en bred målgrupp bl.a. genom idéskriften Var dags rum som utarbetades i samarbete med Kommuner och Landsting. I skriften beskrivs en rad exempel på hur kommuner och föreningsliv tillsammans kan förnya verksamheterna och samarbetet. Inom ramen för anslaget för bidrag till allmänna samlingslokaler finansierades även framtagandet av skriften Våga Öppna! Att integrera människor med svensk och utländsk bakgrund i föreningslivet (och , 2006). Skriften innehåller en sammanställning av ett antal samlingslokalers metodarbete och har spridits i syfte att inspirera till hur föreningslivet kan bidra till ökad mångfald. I anslutning till frågorna om allmänna samlingslokaler kan vidare nämnas att Arvsfondsdelegationen beslutade om i lokalstöd ur Allmänna Arvsfonden till 15 olika ungdomsprojekt för ny-, om- eller tillbyggnad av lokaler. Enligt vad regeringen erfar finns möjlighet att besluta om medel i minst samma storleksordning . Sådant lokalstöd kan utdelas till organisa- tioner inom det civila samhället. Syftet med en om- eller tillbyggnad måste vara att göra det möjligt att bedriva en ny form av verksamhet i lokalen. För att lokalprojekt ska kunna beviljas stöd ska de även bl.a. bedömas som nyskapande på respektive ort. Allmänna Arvsfondens målgrupper är barn, ungdomar och personer med funktionsnedsättning. Arvsfondsdelegationen kan som villkor för stöd föreskriva att lokalen eller anläggningen skall vara anpassad för personer med funktionshinder. Verksamhet för ungdomar i storstadsområden med lokala utvecklingsavtal fick och Parker genom regeringsbeslut ett bidrag på från anslaget för allmänna samlingslokaler för att i samverkan med berörda aktörer utveckla nya former av folkbildnings- och folkrörelsebaserad verksamhet för ung- domar i allmänna samlingslokaler, särskilt i storstadsområden med lokala utvecklingsavtal. Inom projektet bedrevs verksamheter i bl.a. , , och Skönsberg. Ett resultat av projektet är att framgångsfaktorer för väl fungerande ungdomsverksamhet kan urskiljas och att goda exempel kan spridas genom skriften Tillsammans når vi längre. Bland de framgångsfaktorer som lyftes fram bör främst nämnas långsiktighet, lokala nätverk, samordning av resurser samt behov av att stärka ideella ledare för att civilsamhällets totala utvecklingskapacitet och kraft ska kunna tas tillvara. Stödet till allmänna samlingslokaler är fortsatt och långsiktigt viktigt De allmänna samlingslokalerna har en mycket stor betydelse som en infrastruktur för det civila samhället, föreningslivet och demokratin. allmänna samlingslokalerna möjliggör såväl mötesverksamhet som en rad andra aktiviteter, såsom kultur och skapande. Genom stödet för verk- samhetsutveckling kan föreningsdrivna samlingslokaler också anpassas bättre för ungdomsverksamhet, vilket kan ha stor betydelse för ung- domars möjligheter till fritidsaktiviteter. stödet för verksamhetsutveckling är fortsatt och långsiktigt viktiga. Regeringen noterar att flera organisationer inom det civila samhället framfört i sina yttranden över utkastet till proposition att digitalisering av allmänna samlingslokaler är en angelägen fråga, liksom hur det kan bli möjligt att skapa fler samlingslokaler i förortsområden. allmänna samlingslokaler och fler lokaler i förortsområden kan ha en stor potential för demokratin, kulturlivet och delaktigheten. Ett forskningsprogram om det civila Regeringens bedömning: Ett forskningsprogram om det civila samhället Programmet bör pågå och omfatta dels ett flervetenskapligt grundforskningsprogram för forskning om det civila samhället, dels forskningsbaserade studier för grundläggande kunskap om det civila samhället, inklusive mötesplatser för forskarsamtal och spridning av forskningsbaserad kunskap. uppdrag att hantera grundforskningsprogrammet. Remissinstanserna: Utredningens bedömning delas av , för arbetsliv och socialvetenskap, i län, Sida, , , Statens Kulturråd, (dåvarande Verket för näringslivsutveckling, ), Kommuner och Landsting, , Amatör- kulturens Samrådsgrupp, Arbetsgivaralliansen, KFO, , Coompanion Kooperativ utveckling , , Forum för frivilligt socialt arbete, Fritid i förening, Frivilligorganisationernas insamlingsråd, Handikappförbundens Samarbetsorgan, Hela Människan, Hela ska leva, , Ideell Arena, , Kooperativa institutet, , ideella föreningars , Områdesgruppen för forskning om civilsamhället bisexuellas och transpersoners rättigheter, , för vård och omsorg utan vinstsyfte (Famna), Rörelsefolkhögskolornas intresseorganisation, Samarbetsorgan för etniska organisationer i , , Sociala Missionen, , Svenskt Friluftsliv, Civilförsvars- Kvinnolobby, Landsråd för alkohol- och narkotikafrågor, , , Ananke och Våra Gårdar. är tveksamt till vissa aspekter av förslaget och Statskontoret anser att universitet och högskolor har det grundläggande ansvaret för grundforskning. Finansieringen av forskning bör ske samlat och initiering av forskning utgå från vetenskapssamhällets egna priorite- ringar samt de forskningspolitiska prioriteringar som beslutar om. Statskontoret menar att utredningens förslag inte är tillräckligt moti- verade mot bakgrund av den forskning som redan sker vid universitet och högskolor. framhåller att det finns högkvalitativ svensk forskning inom området, men är delvis tveksamt till utformningen av förslaget. menar att de medel som utredningen föreslår ska användas för grundforskning i stället borde användas för att inrätta ett antal postdoktorala tjänster i miljöer där det bedrivs framgångsrik forsk- ning kring civilsamhället och folkrörelserna. menar också att forskning om det civila samhället redan förekommer i relativt stor omfattning, både i och i andra länder. Övriga remissinstanser med anknytning till forskningen är positiva till utredningens bedömning om ett forskningsprogram. för arbetsliv och socialvetenskap (FAS) anser att den modell som föreslås med stöd till såväl forskningsmiljöer som enskilda projekt är bra och att långsiktigheten är viktig. FAS menar att särskilda forskningssatsningar, som inte bara ökar kunskapen inom fältet utan även bidrar till att bygga upp värdefull kompetens, är motiverade vid sidan av de fria projekt- stöden. FAS anser att den ökande andelen av äldre medborgare i samhället och en allt längre levnadstid kommer att ställa nya krav på insatser både från den offentliga sektorn och från folkrörelser och organisationer inom det civila samhället. FAS instämmer således i att forskningsbaserad kunskap är angelägen och anser att spridningen av sådan kunskap bör utgöra en central del i den föreslagna satsningen. tillstyrker varmt utredarens bedömning om ett långsiktigt program för forskning om det civila samhället då ett sådant program kan lämna viktiga bidrag för förståelsen av formeringen av identitet och samhörighet, engagemang och hantering av konflikter, dvs. väsentliga frågor för demokrati och utveckling. Det är viktigt att få till stånd en uthållig och mer omfattande forskning om dessa fenomen och om det unika samspelet mellan stat och civilsamhälle som tycks prägla och de andra nordiska länderna. Det finns varken särskilt mycket svensk eller internationell forskning om detta, framhåller . Även Områdesgruppen för forskning om civilsamhället vid understryker att utred- ningen lämnar ett ambitiöst och välavvägt förslag till en långsiktig satsning på forskning och systematisk kunskapsutveckling om det civila samhället. Områdesgruppen konstaterar att det har blivit uppenbart att civilsamhället utgör en viktig förutsättning för och integrerad del av en svensk samhällsmodell. Av de remissinstanser som delar utredningens bedömning om forsk- ning har sex instanser, Handikappförbundens Samarbetsorgan (HSO), Ideell Arena, (), Samarbetsorgan för etniska Prop. 2009/10:55 organisationer i (SIOS), och Svenskt Friluftsliv invändningar mot utredarens förslag om finansiering, dvs. att av de statliga bidragen till föreningslivet avsätts för forskningsprogrammet. HSO menar i korthet att handikapporganisa- tionerna behöver mer, inte mindre anslag. Ideell Arena framför att satsningen i första hand bör finansieras genom det forskningspolitiska anslaget och inte via anslag till folkrörelserna, som går till för samhället viktiga verksamheter. RF och anser att, även om finansieringsförslaget innebär att anslagen till folkrörelserna bara minskas med ett litet belopp, så skulle denna lösning sända fel signaler då folkrörelserna utgör ett viktigt område som bör ha ett eget forsknings- program inom ramen för forskningspolitiken. RF och anser också att idrotten bör inkluderas som en central del i programmet. SIOS har principiella invändningar mot att finansieringen sker inom ramen för det samlade anslaget till det civila samhällets organisationer och anser att forskningen ska ha en oberoende ställning gentemot det civila samhället. Bedömning i utkastet till proposition