prop · GX0315 · 2009-10-08 00:00:00 — Regeringens förslag: Om anser att det inte har alla uppgifter som behövs för att fatta beslut i fråga om hela eller en del av en ansökan om återbetalning, får verket på elek- tronisk väg begära ytterligare uppgifter från sökanden, den behöriga myndigheten i EG-landet där den utländske företagaren är etablerad eller någon annan. Om begär ytterligare uppgifter från någon annan än sökanden eller den behöriga myndigheten, får begäran göras på elek- tronisk väg endast om mottagaren har tillgång till sådana medel. får på samma villkor som gäller för en begäran om ytterligare uppgifter begära originalet eller en kopia av den berörda fakturan eller importdokumentet, om verket hyser rimliga tvivel om giltigheten eller riktigheten av en fordran. Uppgifter som har begärt ska komma in till verket se- nast en månad från den dag mottagaren fick begäran. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Regeringens förslag saknar dock promemorians uttryckliga reglering av rätt att begära ytterligare kompletterande uppgifter. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Genom direktiv /9/EG införs gemenskapsrättslig reglering avseende den återbetalande medlemsstatens rätt att begära ytterligare information från den som ansöker om åter- betalning av ingående skatt (artikel 20.1). Det införs även regler om när staten i fråga ska få tillgång till dessa uppgifter (artikel 20.2 i samma direktiv). Vare sig i det åttonde direktivet eller mervärdesskattelagen finns regler av dessa slag. En förutsättning för rätten att begära ytterligare information är att den beslutsfattande myndigheten inte anser sig ha all relevant information som behövs för att fatta beslut i fråga om hela eller en del av en ansökan om återbetalning. Rätten att begära ytterligare uppgifter existerar till den senaste tidpunkt den behöriga myndigheten är skyldig att fatta beslut i fråga om en an- sökan om återbetalning. Denna senaste tidpunkt framgår av artikel 19.2. Annorlunda uttryckt får ytterligare uppgifter begäras från det att ansökan inkom till myndigheten i fråga. Ytterligare information får begäras av sökanden, den behöriga myndig- heten i en medlemsstat eller någon annan. Begäran avses ske på elektro- nisk väg. Om informationen begärs av någon annan än sökanden eller den behöriga myndigheten, får begäran dock endast ske på elektronisk väg om mottagaren har tillgång till sådana medel. Den återbetalande medlemsstaten har också en uttrycklig rätt att begära ytterligare information upprepade gånger (artikel 20.1 andra stycket). I direktivet betecknas detta som en begäran om kompletterande ytterligare information. Denna rätt behöver dock, enligt regeringens mening, inte genomföras särskilt i svensk rätt. I en rätt att begära ytterligare uppgifter ligger enligt vedertagen svensk lagstiftningsteknik att det kan göras fler gånger än en. Däremot behöver begreppet kompletterande ytterligare uppgifter användas när det gäller regleringen av senaste tidpunkt för beslut eftersom en särskild tidsfrist är kopplad till begrep- Prop. 2009/10:15 pet. Så sker också, se vidare avsnitt 8.10.12. Vidare får den återbetalande medlemsstaten på samma villkor som gäl- ler för en begäran om ytterligare uppgifter begära originalet eller en kopia av den berörda fakturan eller importdokumentet, om den aktuella staten hyser rimliga tvivel om giltigheten eller riktigheten av en fordran. (artikel 20.1 tredje stycket). Den återbetalande medlemsstaten ska ges tillgång till den begärda informationen inom en månad från det att begäran mottogs (artikel 20.2). Motsvarigheter till ovan beskrivna bestämmelser föreslås införas i mer- värdesskattelagen. I artikel 20.1 tredje stycket sista meningen finns dock en bestämmelse som hänvisar till vissa tröskelbelopp som anges i direk- tivets artikel 10. Som framgår i avsnitt 8.10.4 bedöms artikel 10 inte be- höva införas i svensk rätt. Detsamma gäller den nu aktuella bestämmel- sen. Regler av ovan angivet slag bör tas in i 19 kap. 1012 §§ ML. 8.10.11Senaste tidpunkt för beslut huvudregeln Regeringens förslag: ska meddela sökanden sitt beslut avseende en ansökan om återbetalning senast från den dag den inkom till verket. Ansökan ska anses ha avslagits om inte meddelar sö- kanden beslutet inom fyramånadersfristen. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Regeringens förslag, i motsats till promemorians, innehåller en bestäm- melse om att en ansökan ska anses ha avslagits om något beslut avseende den inte meddelats sökanden inom den föreskrivna fristen. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt det åttonde direktivet ska ett beslut i anledning av en ansökan om återbetalning meddelas inom sex månader från den dag då ansökan, åtföljd av alla i direktivet föreskrivna handlingar, lämnats till den behöriga myndigheten (artikel 7.4 första Denna beslutsfrist ansågs böra införas i svensk rätt genom verk- ställighetsföreskrifter (prop. 1994/95:57, s. 146). nämnas att har uppskattat genomsnittstiden för sin hand- läggning av återbetalningsansökningar från utländska företagare till mel- lan två och . Den motsvarande bestämmelsen i direktiv /9/EG (artikel 19.2) har en något annan avfattning. En första skillnad är att det nya direktivet för- kortar tidsfristen för ärendets handläggning och beslutsfattandet från sex månader till fyra från det att en fullständig ansökan inkom till den be- En ofullständig ansökan betraktas inte som ingiven enligt artikel 15.1 i samma direktiv. En andra skillnad är att enligt det direktivet ska sökanden meddelas beslutet inom tidsfristen medan det åttonde direktivet endast föreskriver att beslutet ska meddelas inom Något krav på att beslutet ska tillställas sökanden inom fris- ten föreligger inte. Genom att kombinera meddela med sökanden får artikel 19.2 i direktiv /9/EG anses innebära att beslutet inte bara ska fattas och ges till känna inom fyramånadersfristen utan även tillställas Prop. 2009/10:15 sökanden. En sådan tolkning förefaller naturlig med tanke på att det elektroniska förfarandet gör att beslutet enkelt och snabbt kan skickas till sökanden, vilket inte är fallet vid en pappersbaserad hantering. Detta betyder däremot inte att den behöriga myndigheten måste förvissa sig om att sökanden verkligen har tagit del av meddelandet, jfr delgivning. En bestämmelse med denna inriktning bör införas i mervärdesskattelagen. Vidare talar artikel 19.2 i direktivet om beslut att bifalla eller avslå ansökan. Om innebörden av denna lokution ska genomföras i mervär- desskattelagen framstår uttryckssättet beslut avseende en ansökan om återbetalning vara att föredra både språkligt och materiellt. I sistnämnda hänseende innebär det att även avvisningsbeslut kommer att omfattas av regeln. Det kan dessutom kan noteras att direktiv /9/EG delvis dubbelreg- lerar den återbetalande medlemsstatens skyldighet att tillställa sökanden ett beslut. Förutom den nämnda artikel 19.2, som avser både bifalls- och avslagsbeslut, innehåller artikel 23.1 en sådan skyldighet (se avsnitt 8.10.13 nedan). Den sistnämnda artikeln avser dock enbart avslagsbeslut och skyldigheten avser såväl beslutet som skälen för detta. Med tanke på att artikel 19.1 redan reglerar översändandet av bl.a. avslagsbeslut får det väsentliga i artikel 23.1 anses vara kravet på beslutsmotivering vid av- slag. Slutligen bör enligt regeringens mening artikel 23.2 andra stycket i direktiv /9/EG genomföras i anslutning till den nu aktuella fyra- månadersfristen för beslutsfattande. Artikeln innebär att i avsaknad av ett sådant beslut inom föreskriven tid ska ansökan anses ha avslagits. Se i denna del även avsnitt 8.15. Förslaget bör tas in i en ny 19 kap. 13 § ML. 8.10.12Senaste tidpunkt för beslut när verket har begärt ytterligare uppgifter Regeringens förslag: Om begär ytterligare uppgifter ska beslutet avseende en ansökan om återbetalning meddelas sökanden senast från det att uppgifterna kom in till verket. Om begäran inte har besvarats ska beslutet meddelas denne senast från den dag som mottagaren fick begäran. ska dock alltid ha på sig, räknat från den dag ansökan inkom till verket, att avgöra ärendet. Om har begärt ytterligare uppgifter fler gånger än en (kompletterande ytterligare uppgifter) ska ett slutligt beslut avseende återbetalningsansökan meddelas sökanden från den dag den kom in till verket. Ansökan ska anses ha avslagits om inte meddelar sökanden sitt beslut inom den aktuella föreskrivna tidsfristen. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Regeringens förslag innehåller en bestämmelse innebärande att en an- sökan ska anses ha avslagits om något beslut avseende den inte medde- lats sökanden inom föreskriven tidsfrist, vilken saknas i promemorian. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Varken det åttonde direktivet eller mervärdesskattelagen reglerar när ett beslut avseende en återbetalnings- ansökan senast ska fattas i det fall den behöriga myndigheten begärt in ytterligare uppgifter i ärendet. Genom direktiv /9/EG införs sådan reglering (artikel 21). Om den återbetalande medlemsstaten, dvs. en be- hörig myndighet, begär ytterligare uppgifter ska beslutet avseende hela eller en del av en ansökan om återbetalning meddelas sökanden senast från det att uppgifterna kom in. Om begäran inte har be- svarats ska beslutet meddelas denne senast efter det att den tidsfrist som anges i artikel 20.2 i samma direktiv löpt ut, dvs. senast från den dag som mottagaren fick begäran. För att säkerställa att den behöriga myndigheten ska ha en rimlig tidsrymd att handlägga ärendet avseende återbetalningsansökan föreskriver artikel 21 att alltid ska vara tillgängliga för detta. Om en sådan föreskrift inte fanns skulle ett snabbt svar på en begäran om ytterligare uppgifter i vissa fall kunna inskränka handläggningsfristen på ett olämpligt vis. Den sist- nämnda artikeln reglerar även handläggningsfristen för det fall myndig- heten har begärt ytterligare uppgifter upprepade gånger, vilket i direktivet betecknas som kompletterande ytterligare uppgifter. I ett sådant fall ska sökanden meddelas beslutet i fråga om hela eller en del av återbetal- ningsansökan från det att ansökan mottogs av den myndigheten i fråga. Det kan noteras att direktivet använder olika tekniker för att avgöra den senaste beslutstidpunkten när ytterligare uppgifter begärts. Om sådana uppgifter begärts en gång och under förutsättning att begäran har besva- rats, beror tidpunkten på när uppgifterna inkom till myndigheten i fråga. Om begäran i ett sådant fall inte har besvarats räknas tiden från när mottagaren fick begäran. Om ytterligare uppgifter har begärts upprepade gånger räknas tiden från när ansökan om återbetalning kom in till myn- digheten. Regler av ovan angivet slag föreslås införas i mervärdesskattelagen. Det förefaller dock överflödigt att i den svenska lagtexten tala om hela eller en del av återbetalningsansökan. Den tidpunkt som behöver regle- ras är när ett ärende avseende en ansökan om återbetalning senast måste vara avgjort i sin helhet, dvs. den del av ärendet som återstår om det del- vis avgjorts tidigare eller hela ärendet om så inte skett. På samma vis som anges i avsnitt 8.10.11 bör artikel 23.2 andra stycket i direktiv /9/EG genomföras i anslutning till de nu aktuella tids- fristerna för beslutsfattande. Artikeln innebär att i avsaknad av ett beslut inom föreskriven tid ska ansökan anses ha avslagits. Se i denna del även avsnitt 8.15. Förslaget bör tas in i en ny 19 kap. 14 § ML. Motivering av och underrättelse om avslagsbeslut Regeringens bedömning: Någon skyldighet för att underrätta sökanden om att en ansökan om återbetalning av ingående skatt helt eller delvis avslagits och skälen för detta behöver inte infö- ras i svensk rätt med anledning av direktiv /9/EG. En sådan skyl- dighet föreskrivs redan i 20 och 21 §§ förvaltningslagen (1986:223). Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna fråga. Skälen för regeringens bedömning: Det åttonde direktivet föreskriver en skyldighet att ange skälen för att avslå en ansökan om återbetalning (artikel 4.4 andra stycket). Genom direktiv /9/EG kompletteras denna skyldighet med skyldigheten att underrätta sökanden om att en sådan ansökan avslagits helt eller delvis (artikel 23.1). I dessa delar ger EG-rätten inte anledning till någon svensk lagstiftningsåtgärd. Enligt svensk rätt är förvaltningsmyndigheter skyldiga att motivera ett avslagsbeslut och underrätta sökanden om detta (20 och 21 §§ förvaltningslagen [1986:223, FL]). Som redan framgått av avsnitt 8.10.11 föreligger dessutom enligt artikel 19.2 i direktiv /9/EG en skyldighet för den återbetalande medlemsstaten att underrätta sökanden om såväl avslags- som bifallsbeslut. Korrigering av återbetalat belopp Regeringens förslag: Om den avdragsgilla andelen av den ingående skatten justeras enligt artikel 175 i mervärdesskattedirektivet ska sökanden korrigera det belopp som sökts eller som redan har återbe- Korrigeringen ska göras under kalenderåret efter den ifrågavarande återbetalningsperioden i en ansökan om återbetalning. inte lämnar någon sådan ansökan under det kalenderåret ska korrige- ringen ske genom inlämnande av en särskild anmälan genom den elek- troniska portal som inrättats av det som den utländske före- tagaren är etablerad i. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: En beskattningsbar person kan an- vända varor och tjänster för transaktioner som medför rätt till avdrag respektive inte gör det. För denna situation finns regler om så kallat pro- portionellt avdrag i mervärdesskattedirektivet (i reglerat genom 8 kap. 13 och 14 §§ ML; en stat får enligt gemenskapsrätten behålla de regler som gällde den dag den anslöt sig till gemenskapen). nellt avdrag innebär att bara den del av mervärdesskatten som kan hän- föras till de transaktionerna som medför avdragsrätt ska vara avdragsgill (artikel 173). Den avdragsgilla andelen bestäms i enlighet med vad som föreskrivs i artiklarna 174 och 175. I den sistnämnda av dessa två artiklar anges att den avdragsgilla andelen ska bestämmas i form av Där stadgas också att en sådan andel ska gälla preliminärt och baseras på föregående års transaktioner. Avdrag som görs Prop. 2009/10:15 på grundval av en sådan preliminär andel ska justeras när den slutliga an- delen för året bestäms under det påföljande året. En nyhet som införs genom direktiv /9/EG (artikel 13) jämfört med vad som gäller enligt det åttonde direktivet är en uttrycklig regel om korrigering i återbetalningssammanhang efter en justering av den av- dragsgilla andelen. Följaktligen finns inte heller några regler av detta slag i mervärdesskattelagen . Enligt den sistnämnda artikeln ska sökan- den korrigera det belopp som sökts eller som redan har återbetalats, om den avdragsgilla andelen av den ingående skatten justeras enligt artikel 175 i mervärdesskattedirektivet. Korrigeringen ska göras under kalenderåret efter den ifrågavarande återbetalningsperioden. Detta ska som huvudregel ske i en ansökan om återbetalning. Om sökanden inte lämnar någon sådan ansökan under det kalenderåret ska korrigeringen i stället ske genom inlämnande av en sär- skild anmälan via den elektroniska portal som inrättats av det den utländske företagaren är etablerad i. Regler motsvarande artikel 13 i direktiv /9/EG föreslås införas i en ny 19 kap. 15 § ML. 8.10.15Skatteverkets beslut efter sökandens korrigeringar av återbetalade belopp Regeringens förslag: Om ett återbetalat belopp har korrigerats ska besluta att höja eller sänka det belopp som ska återbetalas enligt en ansökan om återbetalning. Om sökanden inte lämnar en så- dan ansökan ska verket besluta att återbetala det belopp som sökanden har att fordra eller att denne ska betala tillbaka vad han fått för myc- ket. Ett beslut om återkrav ska få verkställas även om det inte vunnit laga kraft. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: I närmast föregående avsnitt sägs att det saknas regler om att sökanden ska korrigera det belopp som sökts eller som redan har återbetalats, om den avdragsgilla andelen av den ingående skatten justeras enligt artikel 175 i mervärdesskattedirek- Direktiv /9/EG inför inte bara sådana regler utan även regler som styr vilka åtgärder den återbetalande medlemsstaten ska vidta om en korrigering av det återbetalade beloppet har utförts (artikel 25). sökanden enligt artikel 13 i samma direktiv ska göra korrigeringen i en ansökan om återbetalning justeras det belopp som ska återbetalas i enlig- het med beloppet korrigering avser. Om sökanden inte lämnar någon så- dan ansökan ska korrigeringen enlig den sistnämnda artikeln ske i en sär- skild anmälan i stället. Beroende på resultat av korrigeringen ska sökan- den återfå eller betala tillbaka ett visst belopp. Regler av nu beskrivet slag föreslås tas in i mervärdesskattelagen. att återkravsförfarande ska vara effektivt föreslås dessutom att ett beslut om återkrav får verkställas även om det inte vunnit laga kraft. Förslaget bör införas i en ny 19 kap. 16 § ML. 8.10.16Återkrav och avräkning m.m. Regeringens förslag: Om en återbetalning har erhållits på ett be- drägligt eller annars oriktigt sätt, ska besluta att återkräva vad sökanden har fått för mycket. Sökanden ska ha betalat beloppet senast från den dag verket meddelade sökanden sitt beslut. Ett belopp som den sökande ska betala tillbaka får räknas av mot ingående skatt som denne har rätt att få tillbaka på grundval av en annan ansökan än den som föranlett den felaktiga återbetalningen. Ett beslut om återkrav eller avräkning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft. Åtgärder för att ta ut ett oriktigt erhållet återbetalningsbelopp får inte vidtas senare än efter utgången av det kalenderår under vil- ket beloppet betalats ut. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens utom i så motto att regeringens förslag även reglerar när sökanden ska ha betalat ett belopp som återkrävs. Remissinstanserna: anser att det behövs en närmare redogörelse för vad som avses med uttrycket annars oriktigt sätt. Ver- ket anför vidare att det behövs en regel som anger när beloppet som ska återbetalas senast ska vara betalat och föreslår också hur en sådan regel kan utformas. Skälen för regeringens förslag: Det åttonde direktivet föreskriver att den behöriga myndigheten i en medlemsstat genast ska vidta åtgärder för att återkräva ett belopp som felaktigt utbetalats jämte eventuella straffavgifter (artikel 7.5 första stycket). I samma artikels andra stycke stadgas att vid bedrägliga ansökningar får medlemsstaten vägra ytterli- gare återbetalning i högst från det att ansökan lämnades in. Där stadgas också att medlemsstaten får skjuta upp ytterligare återbetalningar till den skattskyldige om denne har obetalda administrativa straffavgifter till dess att avgiften har erlagts. I mervärdesskattelagen finns motsvarande reglering i 19 kap. 7 § ML. Bestämmelsen i lagrummets första stycke avser återkrav av felaktigt åter- betalade belopp. Den föreskriver att ska återkräva ingående skatt som har återbetalats på grund av en oriktig uppgift som sökanden lämnat eller på grund av felräkning felskrivning eller annat uppenbart förbiseende. I förarbetena konstateras att detta i stort motsvarar vad som föreskrivs i artikel 7.5 första stycket i det åttonde direktivet (se SOU 1994:88, s. 342; jfr prop. 1994/95:57, s. 148). De återkravsregler som införs genom direktiv /9/EG (artikel 24.1) skiljer sig inte i materiellt hänseende från motsvarande bestämmelser i det åttonde direktivet. Det nya direktivet har dock en något annan lydelse än sin föregångare. Mot bakgrund härav och då det förenklar tillämpnin- gen om den svenska lagen ligger nära EG-rätten föreslås den svenska regelns lydelse ansluta till den artikel 24.1 har. För att åstadkomma ett välfungerande återkravssystem föreslås det dessutom framgå av reglerin- gen att ett beslut om återkrav får verkställas även om det inte har vunnit Prop. 2009/10:15 laga kraft. anser att det behövs en närmare beskrivning av vad som avses med uttrycket annars oriktigt sätt. Enligt regeringens mening får härmed i huvudsak förstås felräkningar och felskrivningar. Verket anför vidare att det behövs en regel som anger när beloppet som ska återbetalas senast ska vara betalat av sökanden. Regeringen delar ver- kets bedömning och finner att sökanden ska ha betalat beloppet senast från den dag verket meddelade sökanden sitt beslut. I lagstiftningsarbetet i samband med det svenska EG-inträdet uppmärk- sammades vissa skillnader mellan svensk rätt och vad gäller sanktioner m.m. Närmare bestämt saknar det åttonde direktivet motsva- righeter till 19 kap. 7 § andra stycket (avräkning) och 8 § ML (senaste tidpunkt för återkravsåtgärder). Enligt artikel 24.2 i direktiv /9/EG gäller att medlemsstaten i fråga får skjuta upp ytterligare återbetalning till sökanden med maximalt det obetalda beloppet, om denne har obetalda administrativa sanktionsavgifter eller räntor. Oavsett om ett belopp skjuts upp eller avräknas handlar det ytterst om att sökanden ska återbetala det felaktigt återbetalade beloppet och räntor innan ytterligare återbetalning kommer i fråga. Därmed framstår en regel som ger rätt att räkna av ett belopp som den sökande ska betala tillbaka mot ingående skatt som denne har rätt att få tillbaka på grundval av en annan ansökan än den som föranlett den felaktiga återbetalningen som en ändamålsenlig lösning. På samma vis som tidigare bedöms alltså en sådan regel inte stå i strid med EG-rätten (se prop. 1994/95:57, s. 148). Återkravregeln bör dock kompletteras med en rätt för verket att räkna av obetalda skatte- tillägg. Vidare föreslås regleringen för dessa företagare av rättssäkerhets- skäl innehålla en korresponderande bestämmelse till den gällande 19 kap. 8 § ML om senaste tidpunkt för återkravsåtgärder, även om direktivet saknar en sådan regel. De föreslagna reglerna bör tas in i de nya 19 kap. 17 och 18 §§ ML. 8.10.17Utbetalning av beviljat belopp Regeringens förslag: Om bifaller en ansökan om återbe- talning ska verket betala ut det beviljade beloppet till sökanden, eller den som sökanden anger, arbetsdagar från utgången av den tillämpliga tidsfrist för när verket senast ska meddela sökanden sitt beslut avseende ansökan. Beloppet ska utbetalas i eller, om sökanden begär det, i ett annat . Vid utbetalning i ett annat ska från beloppet som ska utbetalas dra av de bankavgifter som tagits ut för överföringen dit. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: Det åttonde direktivet anger att återbetalning ska göras före slutet av den sexmånadersperiod inom vilken ett beslut avseende en ansökan om återbetalning ska fattas (artikel 7.4 första stycket). Detta krav bedömdes vara lämpligt att genomföra i svensk rätt i form av verkställighetsföreskrifter (se prop. 1994/95:57, s. Prop. 2009/10:15 146). Även direktiv /9/EG innehåller reglering om när ett belopp som beviljats ska återbetalas (artikel 22.1). Direktivet knyter tidsfristen för utbetalning till den tidpunkt när ett beslut beträffande en ansökan om återbetalning senast ska ha meddelats sökanden. I motsats till det åttonde direktivet är återbetalningsfristen alltså inte inkluderad i beslutsfristen, utan endast länkad till den. Tidpunkten för utbetalning beror numera bl.a. på om den återbetalande medlemsstaten, efter det att en återbetalningsansökan inkommit, begärt in uppgifter från sökanden och om dessa inkommit eller inte till staten i fråga.