prop · GX031d7 · 2009-09-21 00:00:00 — Rekryteringscentrum lades ned vid utgången av 2008 och den nya organisationsenheten Försvarsmaktens HR- centrum inrättades . Avvecklingen fortsätter av övnings- och skjutfält som Försvarsmakten inte längre behöver. Avvecklingstakten är dock lägre än den ursprungligen planerade. Detta beror enligt myndigheten på att det är fråga om stora arealer och brist på viss nyckelpersonal såsom ammunitionsröjare och miljöklassificeringsteam. slutförde Försvarsmakten och ett helhetsbaserat program för avveckling av fält. Programmet tillämpas vid avvecklingen av Grytans skjutfält i . Detta är ett pilotprojekt om alternativanvändning av skjutfältsmark för vindkraftutbyggnad. har Försvarsmakten fört över viss museiverksamhet till och Statens maritima museer (jfr prop. 2007/08:1, vol. 5, s. 52). På grund av infrastrukturella skäl och vissa personalansvarsfrågor har några enheter, bl.a. i , inte kunnat föras över . Merparten av dessa återstående museiverksamheter bedöms kunna föras över under innevarande år. Försvarsmaktens totala hyreskostnad uppgick till , vilket är en viss minskning jämfört med året innan. Försvarsmakten har fortsatt att utveckla sitt miljöarbete. Genom arbetet med strategiska miljöbedömningar har miljöperspektivet tydligare än innefattats i perspektivstudiearbetet. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 miljöpolicy, liksom nya miljömål. Miljömålen har anpassats till de områden där Försvarsmakten har störst påverkan på miljön. För att visa klimatfrågans betydelse för Försvarsmaktens kärnverksamhet anordnade Försvarsmakten en klimatdag för försvarssektorn. Försvarsmakten medverkar aktivt i vindkraftprocessen. Det innebär bl.a. att om en föreslagen vindkraftanläggning påverkar försvarsintresset negativt t.ex. genom höga objekt i närheten av en flygplats eller störningar av försvarets sensorsystem försöker Försvarsmakten i sitt remissvar till prövningsmyndigheten i allmänhet ange alternativ lokalisering för vindkraftanläggningen. Även det internationella försvarsmiljösamarbetet har utvecklats vidare. I , , genomförde Försvarsmakten ett högnivåseminarium med stora delar av den ukrainska försvarsledningen. Under den kommande åren ska Försvarsmakten genomföra riktade utbildningsinsatser på miljöområdet vid en ukrainsk flygbrigad. Regeringens bedömning: Försvarsmusikcentrum bör läggas ned vid utgången av 2009 och verksamheten inordnas i Livgardet. Skälen för regeringens bedömning: I sitt budgetunderlag har Försvarsmakten föreslagit att organisationsenheten Försvarsmusikcentrum ska läggas ned och att verksamheten inordnas i Livgardet. Försvarsmusikcentrum är lokaliserat till Livgardets område i /. Försvarsmakten har utrett den framtida militärmusiken. Förslaget att integrera Försvarsmusikcentrum i Livgardet är enligt myndigheten inte att betrakta som en traditionell grundorganisationsförändring utan enbart som en förändring av ledningen för musikverksamheten. Genom förändringen kan Försvarsmusikcentrums administrativa ledning samordnas med och effektiviseras i Livgardets ledningsfunktion. Sammanlagt innebär förändringen en rationalisering om cirka fem befattningar. Musikverksamheten påverkas inte. Regeringen anser att förändringen vore ändamålsenlig och att den därför bör genom- 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Den kommer att skapa en mer rationell verksamhet i och den kommer att leda till vissa besparingar för Försvarsmakten sammantaget utan att Livgardets verksamhet eller musikverksamheten försämras. Försvarsmusikcentrum bör därför läggas ned och verksamheten inordnas i Livgardet. Regeringen framförde i prop. 2008/09:140 att inga organisationsenheter ska läggas ned under innevarande mandatperiod. Skälet för förändringen avseende Försvarsmusikcentrum är inte att genomföra verksamhetsförändringar utan att forma en mer rationell verksamhet för musikverksamheten och för Försvarsmakten sammantaget. Det är därför inte fråga om en sådan förändring som enligt prop. 2008/09:140 inte ska ske . Genom att verksamheten inordnas i den större organisationsenhet som finns i uppnås en bättre effektivitet vid utnyttjandet av de tillgängliga resurserna i och för myndigheten. Livgardet svarar för den statsceremoniella verksamheten, se prop. 2004/05:43 s. 48. Denna uppgift kommer kvarstå. En viktig del av denna ceremoniella verksamhet är försvarsmusiken. Genom att musikverksamheten inordnas i Livgardet skapas enligt regeringen en tydligare och mer logiskt utformad verksamhet. Förändringen gäller således rationaliserings- och effektiviseringsåtgärder som kan och bör vidtas löpande. Sådana åtgärder vidtas också av Försvarsmakten inom de befogenheter myndigheten har. I budgetunderlaget redovisar Försvarsmakten förslag till utveckling av internationell militär test-, utbildnings- och övningsverksamhet i (ITÖ). Det intresse utländska försvarsmakter visar att utnyttja svensk övningsinfrastruktur bör enligt myndigheten tas tillvara för att nyttiggöra Försvarsmaktens överkapacitet. Regeringen vill i detta sammanhang också erinra om Försvarsmaktens och redovisning av resultatet av den då avslutade två och ett halvåriga försöksverksamheten med ITÖ. Syftet med ITÖ är att använda den överkapacitet som finns vid Försvarsmaktens och och områden genom att erbjuda andra staters försvarsmakter möjlighet att utbilda och öva På detta sätt blir det en utjämnad beläggning på olika anläggningar som myndigheterna får en viss inkomst och Försvarsmakten i en del fall möjlighet att samöva med andra förband. ITÖ kan bedrivas överallt i landet och inom samtliga försvarsgrenar. En tyngdpunkt kommer dock att vara övning med mark- och flygförband i . De stora, glest befolkade områdena i är attraktiva för militär övningsverksamhet, särskilt när det gäller övning och utbildning i subarktiskt klimat med snö, mörker och kyla. Regeringen ser positivt på ITÖ. Det ska genomföras inom ramen för svensk miljölagstiftning och beslutade miljötillstånd för t.ex. övnings- och skjutfält. Försvarsmakten ska ta ut avgift vid ITÖ. Huvudregeln är att om Försvarsmakten inte själv deltar i verksamheten ska avgiften svara mot full kostnadstäckning. Det är angeläget att myndigheterna marknadsför ITÖ, företrädesvis genom samordnade marknadsföringsinsatser. Inom Försvarsmakten leds ITÖ av Högkvarteret. Det är myndigheterna som bestämmer den inre organisationen av verksamheten. Enligt regeringen bör ITÖ, som bedrivits i försöks- eller projektform, permanentas. Med utgångspunkt i ITÖ- redovisningen och Försvarsmaktens förslag till inriktning i budgetunderlaget bör Försvarsmakten och fortsätta att utveckla dels formerna för samarbetet dem emellan, dels den närmare utformningen av ITÖ. Det bör också vara de två myndigheterna som med hänsyn till tillgänglig kapacitet och resurser i övrigt bestämmer ambitionsnivån för verksamheten. Regeringen har tillsatt två utredningar rörande den statliga fastighetsförvaltningen. Den ena gäller översyn av statens fastighetsförvaltning (dir. 2009:45). En särskild utredare ska utvärdera statens fastighetsförvaltning. Syftet med översynen är att analysera grunderna för och organisationen av den nuvarande fastighetsförvaltningen och lämna förslag till en mer effektiv fastighetsförvaltning inom staten. I uppdraget ingår att utifrån Försvarsmaktens framtida fastighetsbehov göra en översyn av försvarets fastighetsförvaltning och föreslå nödvändiga föränd- Den andra utredningen gäller en översyn av förvaltning (dir. 2009:45). En särskild utredare ska lämna förslag till en samlad, förenklad reglering innefattande förvärv och investering. Denna utredning ska vara klar . Försvarsunderrättelseverksamhet bedrivs av Försvarsmakten, , och . En högt prioriterad del av försvarsunderrättelseverksamheten har varit att ta fram beslutsunderlag för, och stödja, svenskt deltagande i internationella insatser. Stöd har getts bland annat till svenska enheter i västra , och . Formerna för underrättelsestöd på förbandsnivå är inte fullt utvecklade även om de förbättrats . Försvarsmaktens enhet för militär underrättelse- och säkerhetstjänst (MUST) har bedrivit försvarsunderrättelseverksamhet och därvid tagit fram efterfrågade underlag för regeringens, och Försvarsmaktens samt andra myndigheters behov. MUST har även lämnat stöd till EU:s militära stab och EU:s situationscenter (EU SITCEN). MUST har också genomfört ett antal säkerhets- och administrativa signalskyddskontroller inom olika delar av Försvarsmakten och ett antal övriga myndigheter. har driftsatt en ny beräkningsdator. Den ger myndigheten stor beräkningskraft vilket är en förutsättning för att kunna ligga på framkant inom kryptoområdet. har vidare utfört ett antal avgiftsbelagda IT- säkerhetsanalyser åt olika myndigheter. Verksamheten vid myndigheten har till stor del präglats av lagstiftningen om en anpassad försvarsunderrättelseverksamhet och möjligheten att bedriva signalspaning i kabel. och har inom sina kompetens- 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 områden bidragit till försvarsunderrättelseverksamheten. Som en följd av att antog lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet inledde och Signalspaningskontrolldelegationen sin verksamhet . Signalspaningskontrolldelegationen, ett beslutsorgan inom , ska kontrollera att lagen om signalspaning följs. Slutligen har ett integritetsskyddsråd inrättats vid . De yttre förutsättningarna för försvarsunderrättelseverksamheten har genomgått stora förändringar från huvudsakligen militära hot i närområdet till ett brett spektrum av nya hot och risker. En stor del av det underrättelseflöde som efterfrågas är följaktligen knutet till civila företeelser snarare än militära. Det innebär att den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten inom Försvarsmakten har kommit att till stor del rapportera om icke-militära förhållanden. Som en följd av bl.a. detta har andra frågeställningar rörande avvägning och struktur synliggjorts. Regeringen bedömer att en översyn av försvarsunderrättelseverksamheten är nödvändig. Försvarsunderrättelseverksamhet bör även fortsättningsvis inriktas mot de krav utrikes-, säkerhets- och försvarspolitiken ställer. Hög prioritet bör ges till stöd för genomförandet av det svenska deltagandet i fredsfrämjande insatser, såväl civila som militära sådana. Förmågan att flexibelt kunna arbeta med olika geografiska områden, beroende på läget i omvärlden, bör vara hög. 3.4.3.3 Materiel och anläggningar Verksamheten har finansierats av anslagen 6:2 Materiel och anläggningar, 6:7 och 6:10 Internationellt materielsamarbeten, industrifrågor och exportstöd m.m. finansieras Materiel och anläggningar av anslagen 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar, 1:4 Vidmakthållande, 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 avveckling m.m. av materiel och anläggningar, 1:9 , 1:11 Internationella materielsamarbeten, industrifrågor och exportstöd m.m. I budgetpropositionen angav regeringen att ett mer flexibelt insatsförsvar kräver en ny syn på materielförsörjningen. Försvarsmaktens operativa behov ska styra med en tydlig balans mellan vad som är mål respektive medel. Ledtider och ekonomiska bindningar i materielförsörjningen ska minska som handlingsfriheten ska öka. har Försvarsmakten tillsammans med och fortsatt arbetet med att utveckla materielförsörjningen enligt denna inriktning. Ett av de mer betydande resultaten är ett nytt samordningsavtal mellan Försvarsmakten och . Avtalet omfattar samordning mellan myndigheterna, reglerar ansvarsområden, processer och rutiner samt den fortsatta implementeringen av strategin för, och förbättrad ledningen av, Försvarsmaktens materielförsörjning. Dessutom har materielprocessen anpassats till ISO standard 15288 samt till Natostandard AAP48. För att bättre kunna hantera omedelbara behov som uppkommer inför och i samband med en pågående insats har en beredning påbörjats av den integrerade materielledningen. Ledtider och ekonomiska bindningar i materielförsörjningen avspeglas i utnyttjande av det bemyndigande som minskat i rad. Minskningen beror främst på att planerade anskaffningar i högre grad än tidigare genomförs stegvis och att delserie 3 av JAS 39 slutlevererats. Upparbetningsgraden gällande anskaffning av materiel och anläggningar har varit lägre än planerat. Avvikelser i planeringen beror bl.a. på produktionsförseningar av samt ominriktningar från regeringen avseende materielanskaffning. Planerad upphandling av tjänster inom materielförsörjningsområdet prövas löpande mot strategier enligt Offentlig Privat Samverkan (OPS) för att öka Försvarsmaktens fokus på kärnverksamheten. Regeringen redovisade i prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar sin syn på materielförsörjningen. Handlingsfrihet och graden av flexibilitet Förmågan att hantera förändrade behov i olika tidsperspektiv förutsätter en tillräcklig grad av handlingsfrihet, inte minst ekonomisk handlingsfrihet. Detta innebär bl.a. att såväl ledtider som ekonomiska bindningar i materielförsörjningen bör fortsätta att reduceras. Regeringen har tidigare redovisat inriktningen att minska bredden av materielutvecklingssatsningar till förmån för anskaffning av beprövade system från marknaden. När färdiga system anskaffas och långsiktiga bindningar i materielförsörjningen minskar, kan ledtiderna för att få system i operativ drift reduceras och den ekonomiska flexibiliteten i materielplaneringen öka. Långsiktiga utvecklingssatsningar bör därför minska i omfattning. Ökad vidareutveckling och vidmakthållande samt minskad nyanskaffning Överväganden om materiell förnyelse ska vägas mot möjligheterna att till en lägre kostnad vidmakthålla befintliga system. Eventuella möjligheter att sänka materielkostnaderna genom att livstidsförlänga äldre system bör därmed ställas mot behovet av ny materiel för att realisera de operativa kraven. Omsättningstakten av Försvarsmaktens materielsystem kommer därmed att minska och nyttan av redan genomförda investeringar att öka. Följande principer bör tillämpas: vidmakthållande och uppgradering av befintlig materiel bör, om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppnås, väljas före nyanskaffning, nyanskaffning bör, när sådan är nödvändig, i första hand ske av på marknaden befintlig, färdigutvecklad och beprövad materiel och utveckling bör genomföras först när behoven inte kan tillgodoses enligt ovan. Kopplingen mellan utvecklingen av operativ förmåga och materielförsörjningen bör öka. Därvid bör användbara förband prioriteras framför högsta modernitet och spetsprestanda. Det är viktigare att materielen är interoperabel, tekniskt mogen, funktionssäker och tillgänglig än att den har allra högsta tekniska prestanda. Fokus bör läggas på anskaffning av materiel som krävs för att göra system och förband kompletta och användbara eller för att ersätta uttjänt materiel. I fråga om större investeringar bör dessa även fortsättningsvis baseras på antaganden om insatsorganisationens utformning i ett längre perspektiv. Möjligheterna att utnyttja olika former av tillgänglighetsåtaganden bör alltid prövas. Möjligheterna till samverkan med civila offentliga aktörer och näringslivet bör utnyttjas för att åstadkomma ett effektivt och ändamålsenligt resursutnyttjande. Inriktningen bör vara att genom exempelvis partnerskapsavtal av typ OPS med civila aktörer, frigöra resurser för fortsatt utveckling av Försvarsmaktens kärnverksamhet där så är möjligt och lämpligt. Avtalskonstruktionen ska utformas så att affärsmässighet kan bibehållas . Att lägga över verksamhet på privata aktörer får dock inte leda till att svårbrytbara monopolförhållanden skapas eller till att lagar och förordningar om finansiering av statlig verksamhet överträds. En huvudprincip ska vara att alla möjligheter ska granskas för att finna kostnadseffektiva lösningar och där så är lämpligt ska verksamheten upphandlas på den konkurrensutsatta marknaden. Det totala antalet bilaterala samarbeten inom ramen för tecknade samförståndsavtal på regeringsnivå uppgår till cirka 30 stycken. Utöver det bilaterala försvarssamarbetet har även deltagit i det s.k. sexnationssamarbetet, Framework Agreement/Letter of Intent (FA/LoI) där , , , och är samarbetspartner. De internationella samarbetena omfattar bl.a. informations- och erfarenhetsutbyte på försvars- och försvarsmaterielområdet, 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 gemensam anskaffning och utveckling av system, kunskaps- och teknologiöverföring, forsknings- och teknikutvecklingssamarbete, gemensamma övningar och utbildning, erfarenhetsutbyte (prov, drift, logistik), etc. har Försvarsdepartementet, med stöd från försvarsmyndigheterna, genomfört ett 15-tal bilaterala möten med andra länder i syfte att fördjupa materiel- och forskningssamt teknikutvecklingssamarbetet. har deltagit i de olika samarbetsprojekt som den europeiska försvarsbyrån () bedriver. har också medverkat till att påverka EDA:s förutsättningsskapande åtgärder, till exempel framtagande av forsknings- och teknikutvecklingssamarbetet samt strategin för internationella materielsamarbeten, och i implementeringen av den europeiska försvarsindustristrategin samt förmågeutvecklingsplanen. Regeringen anser att det internationella materielsamarbetet spelar en viktig roll för materielförsörjningen till det svenska försvaret. Internationellt samarbete bör därför fortsatt vara en utgångspunkt för materielförsörjningen med syfte att sänka kostnader och öka systemlikheter med andra länder. Samarbete inom multilaterala ramverk ger enligt regeringen störst utdelning vad avser resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och för en mer harmoniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkansförmåga. och /PFF samarbetet utgör härvid grundbultar tillsammans med LoI/FA-samarbetet och det nordiska samarbetet. Natos forsknings- och materielsamarbete är av särskild vikt vad gäller standardiserings- och interoperabilitetsutveckling. Antalet samarbetsgrupper (f.n. cirka 500) som deltar i bör dock, enligt regeringen, kraftigt begränsas såväl vad avser områden som form. Regeringen avser därför att ge berörda myndigheter i uppdrag att föreslå en strategi med förslag till prioriteringar för deltagande i internationella samarbetsgrupper. Vidare anser regeringen att bilateralt samarbete i vissa fall kan vara mer effektivt än det multilaterala och betydelsefullt inte minst för teknologiöverföring. Framför allt utgör en för viktig samarbetspartner. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Omfattningen av den statliga exportfrämjande verksamheten har ökat . Export av försvarsmateriel bidrar till att bl.a. ska kunna öka möjligheterna till att dela kostnader för vidmakthållande och vidareutveckling med andra länder. Efterfrågan på de statliga aktörernas medverkan har ökat. De växande behoven i kombination med ett alltmer trängt resursläge hos berörda statliga myndigheter har dock lett till krav på hårdare prioriteringar för att undvika att strategiska partnerskap för drabbas. Verksamheten och koordineringen av den statliga exportfrämjande verksamheten har fortsatt . Försvarsdepartementet och försvarsmyndigheterna har fortsatt att på ett strukturerat och samordnat sätt delta i exportstödet. Verksamheten har ur exportkontrollsynvinkel godkänts av (). Regeringens bedömning: En myndighet med ansvar för exportstöd och försäljning av övertalig materiel bör inrättas . förslag: En särskild myndighet bör inrättas under Försvarsdepartementet med ansvar för exportstöd och försäljning av övertalig materiel. Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, bl.a. Statskontoret och (), anser att en ny myndighet till stöd för exporten skulle ge fördelar genom att stödet skulle kunna ges mer effektivt och samordnat. Statskontoret tillstyrker förslaget då intressekonflikter och risker för sammanblandning av roller bör kunna begränsas och affärsmässigheten förstärkas. ISP tillstyrker skapandet av en ny myndighet. Flera remissinstanser, bl.a. Försvarsmakten, anser att förslaget ger möjlighet att tydliggöra exportstödsverksamheten men avvisar en myndighet. Även avvisar inrättandet av en ny har inte några principiella synpunkter på bildandet av en ny exportstödsmyndighet. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer att exportfrämjande verksamhet för försvarsmateriel kan bidra till en rationell och effektiv svensk materielförsörjning bl.a. genom att skapa möjligheter till kostnadsdelning för vidmakthållande och vidareutveckling av system, samordning av utbildning och underhåll samt utbyte av erfarenheter om materielens användning. (Försvarsdepartementet) har en utredning, (Fö 2009:A), bl.a. sett över hur stödet till Försvarsmakten bör organiseras. I rapporten användbart och tillgängligt försvar Stödet till Försvarsmakten har förslag lämnats på att en myndighet med ansvar för exportstöd och försäljning av övertalig materiel bör inrättas. Rapporten har remissbehandlats. Remissyttrandena och en sammanställning av dessa finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr Fö2008/3334/MIL). Regeringen avser att inrätta en exportstödjande myndighet för försvarsmaterielfrågor. Försvarsmaterielexport är per definition politiska frågor. Export kan inte ske med mindre än att tillstånd lämnats. De flesta försvarsmaterielaffärer kräver någon form av försvarspolitiskt samarbete. Det är sällan länder endast anskaffar en produkt, utan att söka samarbete kring utbildning eller garantier för vidareutveckling av systemet. Genom en ny myndighet till stöd för exporten kan stödet ges mer effektivt och samordnat med öppnare processer, tydligare roller och en klarare ansvarsfördelning. En ny myndighet ger också ökad öppenhet och transparens vilket är en förutsättning för att få ökat folkligt stöd och förtroende för försvarsmaterielexport. 3.4.3.4 Forskning och teknikutveckling Verksamheten har finansierats från anslagen 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap och fredsfrämjande insatser m.m. och 6:3 Forskning och teknikutveckling. finansieras Forskning och teknikutveckling från anslagen 1:1 Förbandsverksamhet och beredskap, 1:3 Anskaffning av materiel och anläggningar, 1:5 Forskning och teknikutveckling och 1:9 . Utvecklingsverksamheten inom Försvarsmakten genomgår förändringar, från att tidigare varit inriktad mot att skapa långsiktig handlingsfrihet är fokus nu att i första hand stödja den fortsatta förändringen och inriktningen av Försvarsmakten. Leveranser och resultat från verksamheten bedöms ha hög kvalitet. Det internationella samarbetet, såväl bisom multilateralt, fortsätter att öka. har verksamheten allt mer inriktats mot att leverera stöd och slutresultat till insatsorganisationen. Leveranser sker till såväl förband som till materielförsörjningsprocessen. Exempel på sådan överföring till insatsorganisationen är: CBRN-metoder till mobila analyslaboratorier, kompetens och kunskap om hot och hotutveckling C-IED, direktstöd till internationella insatser, systemstöd till förband i . Ett forsknings- och teknologitransferprogram har inletts för att öka effekten i resultatöverföring till insatsorganisationen. Försvarsmaktens medverkan i det nationella flygtekniska forskningsprogrammet har fortsatt bidragit till ett ökat civil-militärt merutnyttjande för statligt satsade FoU-medel. En försvarsmaktsgemensam enhet för konceptutveckling och experiment har inrättats för att nå högre resultat- och leveranseffekt i utvalda delar av forskningen och teknikutvecklingen. Regeringen har i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) redovisat principer för materielförsörjningen som innebär att andelen materiel med inslag av utveckling bör minska. En förändrad materielförsörjning, med mindre andel egenutveckling medför enligt regeringen att den materielnära forskningen och teknikutvecklingen kan reduceras. Som framgår av avsnitt 3.7.1 och 3.7.5 kommer medel från forskning och teknik- 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 utveckling att överföras till förbandsverksamheten. För att möjliggöra överföringarna genomförs ytterligare prioriteringar av viktiga kompetensområden. Rapporten från utredningen användbart och tillgängligt försvar