prop · GX031d3 · 2009-09-21 00:00:00 — Det högre beloppet sattes för att skapa ytterligare utrymme om behov skulle uppstå. Som mest var extra växlar för utestående och totalt emitterade extra växlar för . De sista extraemitterade växlarna förföll . agerande bedöms ha bidragit till en högre likviditet på den svenska räntemarknaden, vilket bedöms ha haft en stabiliserande inverkan. Finansoron innebar att det blev svårare för många företag att få lån. Som en följd av detta beslutade om nya statliga garantier och krediter (se avsnitt Finansiell stabilitet nedan). I syfte att underlätta finansiering med längre löptid till svensk exportindustri fick , , i uppdrag att tillhandahålla () en låneram om . Regeringen föreslår att låneramen förlängs in i 2010 (se utgiftsområde 24, avsnitt 4.7.8). har låneramen inte utnyttjats. beslutade om en förstärkning av valutareserven med . Anledningen var att behövt använda en del av valutareserven för utlåning till svenska banker och utländska centralbanker. lånar upp valutan för räkning. hade valuta motsvarande lånats ut från till för att återställa valutareserven. Därefter har lånats upp vilket tillsammans med den tidigare upplåningen till motsvarar totalt . Syftet med utlåningen är att värna den finansiella stabiliteten och ha god beredskap om den finansiella krisen skulle bli djup och långvarig. fick i uppdrag att handlägga utlåning till som bemyndigat regeringen att besluta om (se avsnitt 11 Kredit till annan stat). Vid slut uppgick garantiportföljen (exklusive bankgarantier och insättningsgarantin) till , vilket var en ökning 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 med jämfört med föregående år. Garantiportföljen är i stor utsträckning koncentrerad till ett fåtal stora projekt varav står för av garantiåtagandena. Övriga garantiåtaganden rör främst pensioner till tidigare anställda i statliga myndigheter som omvandlats till bolag (), internationella åtaganden () och (). Utöver åtaganden finns särskilt garantikapital till internationella finansieringsinstitutioner på (hanteras av och ) och garantier utställda av affärsverk och andra myndigheter på . Tabell 10.4 garantiverksamhet 2004 2008 1 Avser de medel som avsatts på räntekonto i RGK för framtida infrianden av garantier, inklusive räntor. Den ordinarie garantireserven uppgick till vid slut. Reserveringen för förväntade förluster i garantiportföljen uppgick till sammanlagt , vilket är oförändrat jämfört med föregående år. Vid sidan av garantireserven finns en särskild reserv för garantikapital till internationella finansiella institutioner. Ett infriande av en sådan garanti medför att reserven belastas, vartefter motsvarande belopp avräknas från anslag inom respektive departements ansvarsområde. Förfarandet innebär att saldot på denna särskilda garantireserv normalt kommer att vara noll kronor. Kostnaden för dessa åtaganden görs synlig genom att ändamålet för de anslag som täcker kapitaltillskottet har vidgats till att även gälla infrianden av garantikapital. utlåning till låntagare utanför staten uppgick till vid slut. Utlåningen, som främst finansierar infrastrukturprojekt, ökade med . De största låntagarna är , Svensk-Danska bro- 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 förbindelsen AB () och . Tabell 10.5 Lån med kreditrisk hos Miljoner kronor, per i prisnivå jämte kapitaltjänstkostnader och mervärdeskatt. övertog ansvaret för den statliga insättningsgarantin från (). I och med detta avvecklades IGN. Syftet var att skapa bättre förutsättningar och minskad sårbarhet vid hanteringen av ersättningsfall, genom att verksamheten integrerades i en större myndighet. För verksamheten inrättades ett särskilt beslutsorgan bestående av en ordförande och fyra ledamöter. Beslutsorganet ansvarade för ärenden av principiell karaktär eller som hade större betydelse samt för ärenden som rörde föreskrifter. /09 avskaffades beslutsorganet och verksamheten integrerades fullt ut i . Beslutsorganets uppgifter överfördes till . För den löpande verksamheten ansvarar garanti- och kreditavdelning. behövde inga ersättningar utbetalas inom insättningsgarantin eller investerarskyddet, dock innebar den finansiella oron att fick besvara en stor mängd frågor från allmänheten och anslutna institut. Syftet med insättningsgarantin är att stärka konsumentskyddet för allmänhetens insättningar i banker, kreditmarknadsföretag med flera institut och att bidra till stabiliteten i det finansiella systemet. Insättningsgarantins omfattning och utformning styrs av regelverk inom och EU och finansieras genom avgifter från de institut som omfattas av systemen. Som en första åtgärd för att minska effekterna av finanskrisen höjde regeringen insättningsgarantin. Syftet var att stärka insättarnas förtroende och upprätthålla en stabil inlåning (prop. 2008/09:49, bet. 2008/09:FiU14, rskr. 2008/09:16). för garantibeloppet även höjts inom EU. Som resultat ersätter staten numera alternativt , beroende på vilket som utgör det högsta beloppet i kronor räknat (prop. 2008/09:186, bet. 2008/09:FiU:35, rskr. 2008/09:297). Garantin gäller för insättningar på alla typer av konton utom de individuella pensionssparandet IPS. Utökningen innebar att statens åtagande ökade med till . Det ökade åtagandet är en följd av höjt garantibelopp, att garantin utvidgades till att omfatta alla konton (förutom IPS), samt förändrade insättningar . Enligt gällande bestämmelser ska den sammanlagda årliga avgiften uppgå till av de totala garanterade insättningarna. Institutens avgift varierar mellan beroende på hur kapitaltäckningsgraden förhåller sig till övriga instituts kapitaltäckningsgrad. Vid slutet av uppgick de garanterade insättningarna till . Utifrån detta belopp har debiterat de institut som omfattas av insättningsgarantin med . I uppdrag ingår att förvalta de avgifter som tas ut för att täcka framtida ersättningsfall inom insättningsgarantin. Målet för förvaltningen är att uppnå en god avkastning som riskspridning och betalningsberedskap upprätthålls. Kammarkollegiet förvaltar avgifterna åt med det specificerade målet att tillgångarna ska vara jämnt fördelade mellan utestående statsobligationer med löptider upp till . Det samlade värdet på tillgångarna uppgick till vid utgången av 2008. Avkastningen blev , vilket berodde på den kraftiga räntenedgången. Detta var den högsta avkastningen ett enskilt år sedan förvaltningen av avgiftsmedlen startade i mitten av 1997. För investerarskyddet har avgifter enbart tagits ut för att täcka löpande administrationskostnader. Förslag har lämnats om att ytterligare förbättra insättningsgarantin (SOU 2009:41). Förslagen avser bl.a. en snabbare utbetalning och förbättrad information till spararna, samt utvidgad tillsyn över företag som har hand om insättningar. fick i uppdrag att vara stödmyndighet enligt lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. uppgift är att motverka allvarliga störningar i det finansiella systemet. I stödmyndighetens uppdrag ingår att ansvara för det statliga garantiprogrammet för att underlätta bankernas upplåning och att besluta om stödåtgärder till solventa banker och kreditinstitut. har också i uppgift att administrera den stabilitetsfond som inrättades för att finansiera stödåtgärderna. I rollen som stödmyndighet kan ingripa om ett finansiellt institut skulle få så stora ekonomiska problem att det finns risk för en allvarlig störning i det finansiella systemet i landet. roll motsvarar den som hade under bankkrisen . Regeringen har genom stödlagen ett brett mandat att vidta de stödåtgärder som situationen kräver. Med stöd av lagen har regeringen utfärdat förordningen (2008:820) om statligt stöd till kreditinstitut vilken ger möjlighet att ge stöd till institut som ansöker härom. Om stöd ges i andra former än kapitaltillskott måste regeringen besluta om stödet. Stöd ska ges i den form som är mest lämplig och åtgärderna ska utformas så att kostnaderna blir så låga för skattebetalarna som möjligt. Avgifterna för garantiprogrammet fastställs av . Avgifterna är riskdifferentierade och bygger på en modell som tagits fram av (). Till och med hade bankerna betalat in i avgift för att omfattas av lånegarantin. Eftersom merparten av garantierna tecknats kommer de inbetalda garantiavgifterna att öka . Under det andra till fjärde kvartalet beräknas de inbetalda avgifterna uppgå till . har möjlighet att ge solventa banker och bostadsinstitut kapitaltillskott i form av aktiekapital eller s.k. hybridkapital och ska uppfylla villkoren enligt föreskrifter för att ingå i ett instituts kapitalbas som primärt kapital, dvs. kapital av högsta kvalitet. Syftet med kapitaltillskottsprogrammet är att möjliggöra för banker och bostadsinstitut att utöka sin utlåning till företag och hushåll för att på detta sätt undvika en kreditåtstramning. Programmet regleras i förordningen (2009:46) om kapitaltillskott till solventa banker m.fl. Den totala ramen för kapitaltillskottsprogrammet är 50 miljarder 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 kronor och finansieras genom stabilitetsfonden. beslutade regeringen, i egenskap av största ägare i banken (19,), att delta i Nordeas nyemission med sin andel. Deltagandet skedde inom ramen för kapitaltillskottsprogrammet och är det enda utnyttjandet av programmet. Nyemissionens storlek uppgick totalt till ca , varav statens andel uppgick till (motsvarande ). var börsvärdet på de nytecknade aktierna . Ökningen beror dels på en positiv aktiekursutveckling, dels på att emissionen genomfördes till en kraftig rabatt. I sin roll som stödmyndighet har gett särskilt stöd till en bank, (). övertog ägandet av CIB och () i enlighet med villkoren i ett pantavtal som ingåtts som säkerhet för ett lån på ca . såldes CIB och MM för ca . Enligt avtalet har staten dessutom rätt att ta del av eventuella framtida återbetalningar på vissa krediter som lämnats av CIB. ägaren till CIB och MM, , har vänt sig till till få värdering av bolagen prövad. Innan man på ett korrekt sätt kan ta ställning till värderingsfrågan måste dock ett antal grundförutsättningar slås fast. I syfte att få frågorna prövade i rätt ordning har väckt talan vid tingsrätten för att få dessa förutsättningar fastställda, samt begärt att tvisten i förklaras vilande i avvaktan på tingsrättens avgörande. Åtgärder och program som stödmyndigheten hanterar finansieras via den stabilitetsfond som beslutade att inrätta . Medel till fonden, , tillsköts genom ett särskilt anslag. Målet är att fonden ska uppgå till motsvarande av BNP. För att fonden ska uppnå den målsatta nivån ska instituten framöver betala en stabilitetsavgift till fonden. förvaltningskostnader tas från stabilitetsfonden. Kostnaderna för stödmyndigheten begränsas av ett kostnadstak som fastställs av regeringen. Från det att stödmyndigheten inrättades och till har använts ur stabilitetsfonden för att täcka de förvaltningskostnader som verksamheten medfört. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 är taket för förvaltningskostnaderna satt till . Förvaltningskostnadernas storlek är beroende av händelseutvecklingen och de åtgärder som vidtas inom ramen för stödmyndighetens verksamhet. Regeringen har för avsikt att även fastställa ett kostnadstak för stödmyndighetens förvaltningskostnader avseende 2010. Regeringen kommer att få en uppdaterad kostnadsprognos från inför fastställandet som görs regleringsbrev för . uppgick fondens placeringar i till . Fondens övriga behållningar består av de aktier i , en återstående fordran från försäljningen av CIB och MM samt ännu inte betalda garantiavgifter. Inklusive marknadsvärdet av de aktier i som stabilitetsfonden förvärvat, uppgick fondens behållningar till . Tabell 10.6 Översikt, stabilitetsfonden Kapital, anslag till fonden Garantiavgifter 2009, kvartal 1 CIB och MM (netto 1 Del av köpeskillingen för försäljningen av CIB och MM erläggs 2010. 10.2.2 Analys och slutsatser har en viktig roll som statens finansförvaltning. Att internbanksfunktionen fungerar effektivt och säkert är centralt för såväl enskilda myndigheter som för staten som helhet. Det är också betydelsefullt att statsskulden förvaltas på ett sådant sätt att dess belastning på statsbudgeten långsiktigt minimeras som risken i förvaltningen beaktas. Av stor statsfinansiell betydelse är också att garanti- och kreditverksamhet bedrivs enligt gällande regelverk, att insättningsgaranti och investerarskydd samt att stödmyndighetsrollen hanteras effektivt, rättssäkert och i enlighet med uppdraget. Regeringens bedömning är att har levt upp till ställda krav inom givna ramar. Därmed har uppfyllt målen utifrån givna uppdrag. System och tjänster inom den internstatliga finansfunktionen har utvecklats i enlighet med uppdrag. De insatser som har gjorts har bidragit till en effektivare hantering, ökad säkerhet och minskade kostnader för statens betalningar. Sammantaget gör regeringen bedömningen att målen för statens internbank har uppnåtts. De kvantitativt mätbara delarna har visat positiva utfall med undantag för det kalkylmässiga resultatet för realskulden, vilket förklaras av högre inflation. bidrog den aktiva förvaltningen med kostnadsbesparingar på medan privatmarknadsupplåningen bidrog med besparingar på . Regeringens preliminära bedömning av uppnått resultat är att statsskuldsförvaltningen har bedrivits i enlighet med målet. Den statliga garantigivningen har i hög grad påverkats av finansoron. För att värna om finansmarknadernas och betalningssystemets funktionssätt beslutade om nya statliga garantier och krediter. Åtgärder har även vidtagits för att förbättra den riskbaserade redovisningen, vilket pekar på i uppföljningsrapport . Regeringen bedömer att garanti- och kreditverksamheten har bedrivits i enlighet med de mål och uppdrag som tilldelats. Finansoron har i hög grad även påverkat insättningsgarantin och investerarskyddsverksamheten. I samband med den finansiella oron inkom en stor mängd frågor från allmänhet och anslutna institut. bedöms hanterat uppgiften i enlighet med uppdraget och utifrån gällande mål. har i sin roll som stödmyndighet vidtagit åtgärder enligt lagen (2008:814) om statligt stöd till kreditinstitut. Vidtagna åtgärder har rapporterats kvartalsvis till regeringen. Därutöver har en rapport avseende försäljningen av CIB lämnats. bedöms ha utfört sitt uppdrag i enlighet med instruktionerna och på ett sådant sätt att det främjat stabiliseringen av det finansiella systemet i . Inriktningen för statens internbank är fortsatt effektivisering och ökad säkerhet i den statliga betalningsmodellen. utgår liksom tidigare från det av lagfästa målet: att kostnaden för skulden ska minimeras som risken i förvaltningen beaktas, samt att förvaltningen ska ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. Regeringens inriktning när det gäller garantier är att fortsatt värna om de principer som ligger till grund för garantimodellen (se avsnitt 10.4.1). Garantimodellen synliggör på ett tydligt sätt kostnaderna för statens garantigivning som garantierna på lång sikt görs finansiellt självbärande. Motsvarande inriktning bör även övervägas för statens kreditgivning. Regeringen har gett utredningen om översyn av lagen om statsbudgeten i uppdrag att pröva behovet av reglering av utlåning och prissättning av statliga lån. Vad gäller insättningsgaranti och investerarskydd är inriktningen liksom tidigare att beslut om uttag av de årliga avgifterna samt eventuella ersättningsfall ska hanteras på ett korrekt och effektivt sätt. Förvaltningen av avgiftsmedlen ska ske på sådant sätt att en långsiktigt god avkastning erhålls. Samarbete med företrädare för utländska ersättningssystem ska även ske fortsättningsvis. Inriktning avseende finansiell stabilitet ska fortsatt vara att motverka risk för allvarlig störning i det finansiella systemet. Stöd ska utformas så att statens långsiktiga kostnader minimeras och så att otillbörlig snedvridning av konkurrensen förhindras. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Tabell 10.7 Anslagsutveckling för1:12 1Motsvarar 304 467 tkr prisnivå. 2Motsvarar 304 562 tkr prisnivå. Anslaget används för förvaltningskostnader. Administrationskostnaden för insättningsgarantin och investerarskyddet avräknas från efterföljande års avgifter och redovisas mot inkomsttitel. kostnader avräknas från stabilitetsfonden. Budget för avgiftsbelagd verksamhet Avgifter tas ut för verksamhet inom områdena Garantier och krediter, Statens internbank samt Insättningsgaranti och investerarskydd. Garantimodellen, som tillämpats , innebär att enskilda garantier finansieras med riskavspeglande avgifter från garantitagarna eller genom anslag från statsbudgeten. Avgifterna och återvinningar från tidigare infrianden reserveras på räntebärande konton i den s.k. garantireserven hos . Från garantireserven tas medel för att täcka infrianden i garantiverksamhet samt för att finansiera de administrationskostnader som garantiverksamheten kräver. är målet att garantiavgifterna ska täcka infrianden och administrationskostnader. Modellen är utformad för att vara finansiellt självbärande och för att tydliggöra kostnaderna för statens garantigivning. Kassaflödesmässigt är dock garantireserven konsoliderad med statens övriga finanser. Detta innebär att inbetalda garantiavgifter minskar statens upplåningsbehov, sänker statsskulden och minskar statens räntekostnader. När en garanti infrias blir effekten den motsatta. Kreditgivningen från till låntagare utanför staten finansieras med kreditavgifter från låntagarna. Avgifterna för dessa lån, förutom de avgiftsdelar som ska täcka Riksgälds- 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 kontorets administrativa kostnader, ska reserveras på räntebärande konto i . Reserveringarna disponeras för att täcka uteblivna amorteringar och räntor på utgivna lån. Vid slut hade inga kreditriskavgifter inbetalats då ingen nyutlåning gjorts sedan modellen togs i bruk. avräknades nämnda avgifter mot inkomsttitel. hade garantiverksamheten intäkter i form av garantiavgifter och subventionerade avgifter från statsbudgeten på sammanlagt samt räntor på garantireserven på . Verksamheten hade kostnader för reservationer för framtida garantiförluster på samt intäkter för minskad nedskrivning av garantifordringar på . Efter avdrag för administrationskostnader på blev resultatet 2008 för garanti- och kreditverksamheten . beräknas resultatet för garanti- och kreditverksamheten till 57 respektive . Tabell 10.8 garanti- och kreditverksamhet1 1 Exklusive bankgarantier och insättningsgaranti (se tabell 10.6 och 10.10). Verksamheten inom Statens internbank i finansieras via förvaltningsanslaget. De avgifter som tas ut inom verksamheten förs till inkomsttitel Avgifter vid statens internbank i . Avgifterna är utformade för att vara ett styrmedel i strävan mot ökad effektivisering av den finansiella verksamheten inom staten. För att undvika subventionering har även möjlighet att ta ut avgifter av kunder som inte är myndigheter eller av verksamheter inom andra samhällssektorer än den statliga. uppgick avgifterna inom Statens internbank (och därmed inleveransen på inkomsttitel) till . beräknas motsvarande avgifter till respektive år. Tabell 10.9 In- och utlåningsverksamheten i Statens internbank Verksamheten insättningsgaranti och investerarskydd finansieras via förvaltningsanslag. Administrationskostnaden för denna verksamhet avräknas från efterföljande års avgifter och redovisas mot inkomsttitel Övriga offentligrättsliga avgifter. Resterande avgifter placeras på räntebärande konto i eller i skuldförbindelse utfärdade av staten. Avgifter för insättningsgaranti och investerarskydd betalas av de institut som omfattas av garantin respektive skyddet. Tabell 10.10 Insättningsgaranti och investerarskydd 1 Beloppet motsvaras normalt av föregående års anslagsförbrukning. Tabell 10.11 Härledning av anslagsnivån 20102012, för 1:12 Förändring till följd av: Pris- och löneomräkning 2 Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag 1Statsbudget enligt beslut (bet. 2008/09:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. 2Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 3Övergångseffekten till följd av kostnadsmässig avräkning av myndigheternas förvaltningsutgifter redovisas under Övrigt. återförs planenligt till från . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Regeringen föreslår att anslaget uppgår till . beräknas anslaget till och till . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 11 Kredit till annan stat Avsnittet Kredit till annan stat omfattar kredit till samt den kredit som har utfäst sig att lämna till och som tidigare aviserats i propositionen Kredit till (prop. 2008/09:106). Målet för krediterna till andra stater är att genom internationellt samarbete mildra effekterna av den finansiella krisen i närområde och bidra till att motverka att en finansiell kris i en stat sprids till andra stater och därigenom skapar allvarliga problem i det finansiella systemet regionalt. I första hand ges stöd till ett land i kris genom de internationella finansiella institutionerna. Ofta vänder sig ett land i en sådan situation till () för att söka betalningsbalansstöd, som syftar till att stabilisera ekonomin. EU-länder, som ännu inte har infört euron, kan också vända sig till EU för lån. Utlåningen från IMF och EU sker normalt inom ramen för ett- eller fleråriga stabiliserings- och reformprogram med mål för finans- och penningpolitiken på medellång sikt samt krav på strukturella reformer, som t. ex. åtgärder för att lösa problem i banksektorn. Vidare krävs att det berörda landets regering bedöms ha viljan och kapaciteten att genomföra det överenskomna ekonomiska åtgärdsprogrammet. Andra multilaterala finansieringsinstitutioner, t.ex. , Nordiska investeringsbanken och Europeiska investeringsbanken kan också bistå med finansiering, men då främst som projektstöd till privat eller offentlig sektor. Det finns gränser för hur stora insatser IMF och EU kan göra för ett enskilt land. Institutionerna har i likhet med vanliga banker interna regler för riskexponering. Som ett komplement till IMF:s och EU:s insatser samt eventuell annan multilateral finansiering kan bilateralt stöd behöva ges i särskilda fall. Detta kan vara motiverat vid allvarliga kriser i enskilda länder, då det finns risk för särskilt långtgående konsekvenser, eller på grund av att en kris kan spridas regionalt. När kompletterande bilateralt stöd krävs tillfrågas företrädesvis länder med nära ekonomiska och politiska förbindelser till det krisdrabbade landet. Insatserna samordnas i sådana fall av de deltagande länderna, IMF och EU, i syfte att åstadkomma en rimlig bördefördelning. genomgår en kraftig nedgång i sin ekonomi till följd av bankkrisen och den ekonomiska kollaps som inleddes . beslutade att bemyndiga regeringen att besluta om en kredit till om högst som tillägg till IMF:s finansiella stöd till (prop. 2008/09:106, bet. 2008/09:FiU34, rskr. 2008/09:177). beslutade regeringen att underteckna låneavtal för en 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 2 Krediten uppgår till , motsvarande ca vid en antagen växelkurs om /euro. Regeringen har i skrivelsen Villkoren för kredit till (skr. 2008/09:230) redogjort för den ekonomiska situationen i , landets genomförande av det reformprogram som presenterats för IMF och villkoren för kredit till . Utlåningen från de nordiska länderna till sker inom ramen för IMF-program och utbetalningarna av de bilaterala lånen kommer att ske i fyra lika stora belopp, i takt med att godkänner de fyra första översynerna av IMF-programmet. Den första översynen av IMF-program är försenad, men planeras ske . Beroende på när IMF godkänner översynerna, som normalt sker en gång per kvartal, kommer sannolikt en fjärdedel eller upp till hälften av den svenska krediten till att betalas ut och resterande belopp . Som regeringen har redovisat för genomgår även en kraftig nedgång i sin ekonomi (prop. 2008/09:106 s. 6 och skr. 2008/09:230 s. 15). Med anledning av den pågående krisen har begärt stöd från IMF, EU och andra länder.