prop · GX031d21 · 2009-09-21 00:00:00 — Minskningen ska ske genom utsläppsreduktioner i och i form av investeringar i andra EU-länder eller flexibla mekanismer som CDM. Energisystemet behöver utvecklas mot ökad energieffektivitet, klimathänsyn och ökad andel förnybar energi. Utbyggnaden av vindkraften utgör en av de viktigaste delarna i att uppfylla målet om ökad andel förnybar energi. Regeringen har avskaffat den så kallade dubbelprövningen av vindkraften i syfte att underlätta utbyggnaden. kommer kärnkraften att vara en viktig del av svensk elproduktion . Regeringens ambition är att användningen av fossila bränslen i uppvärmning kommer att avvecklas . bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Den inslagna vägen kan ge en ledande roll i den globala omställningen till ett samhälle som är oberoende av fossil energi. Insatserna utvecklas i ett nära samarbete med hela samhället, såväl konsumenter som miljöorganisationer, forskare och företag. Omställningen görs möjlig med näringslivets och medborgarnas aktiva deltagande och engagemang. Information till allmänheten om klimatfrågan samt att det finns tydlig och lättillgänglig information om produkters miljöprestanda i form av märkning uppmuntras fortsatt. Alla sektorer måste bidra till att vi kan nå klimatmålen, det gäller t.ex. energi, transport, jord- och skogbruk, avfallshantering, industri och byggande. Regeringen strävar efter att minska nedsättningar från den generella koldioxidskattenivån för att olika sektorer i högre utsträckning än ska bära sina kostnader för växthusgasutsläpp. Transportinfrastrukturen utvecklas mot att skapa kommunikationer som är förenliga med miljö och klimatmål. I princip bör alla transportslag, såväl flyget som sjöfarten, bära sina kostnader för koldioxidutsläpp. Regeringen verkar för att både luftfartens och sjöfartens utsläpp inkluderas i en framtida internationell klimatregim och att internationella, 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 verkningsfulla åtgärder genomförs för att minska sektorernas utsläpp. Samarbetet inom EU är viktigt för att åstadkomma utsläppsminskningar och avgörande för att åstadkomma en global klimatöverenskommelse. EU har antagit de mest ambitiösa klimatmålen som någon ländergrupp satt upp. EU ska minska sina utsläpp till 2020, jämfört med , inom ramen av ett internationellt klimatavtal, där andra utvecklade länder har gjort motsvarande åtaganden. EU-27 har minskat sina utsläpp med till 2008 enligt preliminär statistik från Europeiska miljöbyrån. EU kommer att uppnå de åtaganden som gjordes i Kyotoprotokollet. Ett av de viktigaste instrumenten för att minska utsläppen är systemet för handel med utsläppsrätter. av EU:s utsläpp av växthusgaser täcks av systemet. Handelsystemet infördes och fler länder och regioner tar intryck av erfarenheter. Genom att handelssystemet sätter ett pris på koldioxidutsläppen kan marknadens krafter användas för kostnadseffektiva utsläppsminskningar. och andra industrialiserade länder har ett ansvar för att bidra till utsläppsminskningar och anpassningsåtgärder i utvecklingsländer. Det är även avgörande för att få till stånd en internationell klimatöverenskommelse. Klimatförändringen har en direkt koppling till utvecklingen i utvecklingsländerna, särskilt i de minst utvecklade länderna och för de mest sårbara befolkningsgrupperna. Klimatförändringarna visar redan på ett stort behov av anpassning. De rika länderna har ett särskilt ansvar för att finansiera anpassningsåtgärder. Regeringen har tagit initiativ till en kommission för klimatförändring och utveckling som samlar kunskap och erfarenhet från världen och dess slutsatser bidrar till att utveckla anpassningsarbetet. Under 20092011 satsar regeringen på klimat och utveckling i biståndet. Insatser för att stödja anpassning till klimatförändringarna kan innebära åtgärder som syftar till att minska människors sårbarhet, exempelvis investeringar i hälsa, sanitet, mark och jordbruk och tillgång till vatten, liksom projekt som är direkt relaterade till klimat, exempelvis väderprognoser och byggande av . Ett effektivt sätt att bidra till utsläppsminskningar utanför är att öka tillgängligheten till klimatsmart teknik. Det bidrar inte enbart till utsläppsminskningar utan också till ett 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 ökat förtroendet mellan industri- och utvecklingsländer i det internationella klimatarbetet. Genom internationellt samarbete kan de globala insatserna mot klimatförändringar omfatta mer långtgående åtaganden och genomföras i enlighet med klimatkonventionens princip om kostnadseffektivitet. Ett sätt att bidra till tekniköverföring är mekanismen för ren utveckling (CDM) och de nya mekanismer som integreras i en ny FN- överenskommelse om minskningar av klimatutsläpp. Dessa mekanismer är viktiga instrument för investeringar av grön teknologi i växande ekonomier och utvecklingsländer. In- vesteringarna bidrar även till att skapa en global utsläppsmarknad där det sätts ett pris på utsläppen även i länder utan bindande åtaganden om utsläppsminskningar. Det möjliggör för snabbt växande länder att inte behöva gå en koldioxidintensiv väg när ekonomin växer, utan i stället välja att undvika att investera sig fast i ett fossilberoende. Det möjliggör för utvecklingsländer att tidigt bygga samhällen med grön teknik och undvika beroende av kolkraft. FN-kontrollen av insatserna ska säkerställa att de går till åtgärder som annars inte skulle ha blivit av. Regeringen aviserar i denna proposition ytterligare satsningar på internationella klimatinvesteringar. Det finns en tydlig koppling mellan åtgärder för att minska förlusten av biologisk mångfald och påverkan på klimatet. En aktiv skogs- och naturvårdspolitik bidrar dels till att minska utsläppen av växthusgaser, dels till att förbättra våra möjligheter till anpassning till ett förändrat klimat. Välmående ekosystem och biologisk mångfald är viktiga för att mark och biomassa ska kunna ta upp mer koldioxid. Särskilda internationella satsningar är viktiga i klimatarbetet. är ordförande i i Arktiska Rådet 2011-2013 och kommer särskilt fokusera på hot mot den unika miljön som finns i . är också ordförande i 2009- 2011, samt miljöarbetsgrupp 2010- 2011. Arbetet ska syfta till att skapa hållbara lösningar, öka skyddet för den arktiska miljön och åtgärda problem med utsläpp av klimatgaser, kemikalier och industriföroreningar. Klimatomställningen är en utmaning av historiska mått och en av regeringens viktigaste prioriteringar. Regeringen är övertygad om att klimatutmaningen kan vändas till en möjlighet för . Begreppet eko-effektiv ekonomi, som förenar näringspolitiken med klimat- och energiutmaningarna, är värdefullt att tillämpa i och i EU. Ekonomiska styrmedel såsom utsläppshandel och skatter är viktiga verktyg för att bryta sambandet mellan utsläpp av växthusgaser och ekonomisk tillväxt. En viktig utgångspunkt för miljöpolitiska styrmedel är att de, i möjligaste mån, ska utformas så att förorenaren betalar för sin miljöpåverkan. De ska i största möjligaste utsträckning vara kostnadseffektiva, teknikneutrala och administrativt enkla. Det ska löna sig att investera i teknik och systemlösningar som bidrar till omställningen. har redan visat att det går att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och utsläpp och har därmed en erfarenhet och ett kunnande som stora delar av världen kommer att efterfråga i sitt arbete att minska sina växthusgaser. Under EU-ordförandeskap lyfts eko-effektiv ekonomi som ett samlat begrepp och tas upp i de informella miljöenergi- och näringsministermötena som ett gemensamt tema. Detta utgör ett bidrag i arbetet där som ordförande i leder till ett samlat inspel inom ramen för de internationella klimatförhandlingarna i , liksom för de kommande diskussionerna om post- agendan. Syftet med inriktningen mot en eko-effektiv ekonomi är att diskutera utifrån hur kan öka konkurrenskraften och möta dagens utmaningar och gemensamma målsättningar inom klimat- och energiområdena. Goda exempel som belyser lönsamhets- och konkurrensfördelar i att minska sin miljöpåverkan för alla typer av företag presenteras i samband med aktiviteterna kring eko-effektiv ekonomi under ordförandeskapet. Omställning mot en fossiloberoende fordonsflotta Arbetet med att minska transportsektorns klimatpåverkan utvecklas. Fordonsflottan bör vara oberoende av fossila bränsle till 2030. Generellt verkande styrmedel som sätter pris på utsläppen utgör grunden för arbetet. Miljöbilar avses att befrias fr.o.m. från fordonsskatt för att stimulera bilköparna till att välja miljöbil. Definitionen av miljöbilar bör skärpas successivt. Antalet tankställen som erbjuder förnybara drivmedel ökar stadigt. En ökning av låginblandningen av FAME (biodiesel) i diesel respektive etanol i bensin förbereds i enlighet med EU:s bränsle- kvalitetsdirektiv (98/70/EG) som ska vara implementerat . Regeringen är angelägen om att snabbt genomföra direktivets bestämmelser om reduktionsmålet samt de nya specifikationerna för bensin och diesel som ger möjlighet att blanda in etanol respektive FAME. Tidpunkten för genomförandet är beroende av hur skattebortfallet kan kompenseras. Bindande utsläppskrav för personbilar som börjar träda i kraft styr redan nu mot bränslesnålare fordon. Utvecklingen av elhybrider är ett utmärkt exempel på eko-effektiv teknik och allt större andel av nyförsäljningen är av denna typ. I ett framtida transportsystem kommer alla transportslag att behöva utnyttjas effektivt. De olika transportslagen bör i högre grad bära sina egna miljökostnader och samhällsekonomiska kostnader bör i högre grad internaliseras i transportpriset. Att underlätta kombitrafik och fler transporter på järnväg är viktiga delar i en omställning av transportsystemet. Det finns en stor potential att minska utsläppen av växthusgaser och städernas miljöpåverkan genom att utveckla hur vi bygger och planerar. Genom att sluta kretsloppen vad gäller vatten, avlopp, avfall och uppvärmning kan resursförbrukningen minskas. Byggmaterial kan väljas utifrån hållbarhetskriterier. Stadsplanering kan underlätta de mest miljövänliga transportalternativen, såsom cykel och kollektivtrafik. Ny miljöteknik uppmuntrar medborgarna till miljöeffektiva val. Det finns en väldig hållbarhetspotential i den täta och mångfunktionella staden med levande och trygga stadsmiljöer, gott underlag för klimatvänlig kollektivtrafik, möjligheter till effektiv uppvärmning och låga utsläpp av växthusgaser per capita. För att stimulera utvecklingen inom hållbart byggande och planering har regeringen inrättat en delegation för hållbara städer. Delegationen stimulerar arbetet för långsiktigt, välfungerande och attraktiva stadsmiljöer där hög livskvalitet går hand i hand med förbättrad miljö, ekonomisk tillväxt, social sammanhållning och minimerad klimatpåverkan. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 med kommunerna, marknadens aktörer och andra parter. Delegationen ska sprida information om exempel på hållbart stadsbyggande och stödja export av miljöteknik och främja internationellt samarbete. Stöd ska fördelas för att stimulera hållbara stadsbyggnadsprojekt som bidrar till att minska utsläppen av växthusgaser och kan fungera som goda exempel på stadsbyggnadsåtgärder med integrerad stadsplanering och applicerad miljöteknik. Projekten ska visa potentialen i utvecklingen av hållbara städer, vara demonstrationsobjekt och underlätta spridning och export av miljöteknik och kunnande. Anpassning till ett förändrat klimat Klimatförändringarna har redan börjat visa sig, även i . Årsmedeltemperaturen har blivit en grad högre 1991-2005 jämfört med och nederbörden har blivit rikligare. Förändringarna väntas fortsätta under hela det kommande seklet. Klimatförändringarna leder bl.a. till ökad risk för översvämningar, skred och ras till följd av ökad nederbörd och ökande vattenflöden. I statsbudgeten infördes ett nytt anslag för klimatanpassning. Anslaget syftar till att arbetet med anpassning till ett förändrat klimat ska stärkas och samordningen förbättras, både på central och regional nivå. Arbetet bör genomsyra hela samhället. Länsstyrelserna har fått ett övergripande regionalt samordningsansvar för klimatanpassning. Arbetet bör samordnas med annat relevant arbete på länsstyrelserna, exempelvis råd för krisberedskap och olyckor som redan finns och med vattenmyndigheter. Lantmäteriet har i uppdrag att ta fram en ny höjddatabas för att förbättra kunskapsunderlaget för bedömningen av risker och planering av åtgärder vad gäller att minimera riskerna för översvämning, ras och skred. Översvämningsriskerna i ett förändrat klimat fortsätter att kartläggas vid Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Särskilt prioriteras att förbättra kunskaperna kring risker för skred i . Regeringen fortsätter och förstärker nu denna satsning i syfte att möjliggöra karteringar avseende ras- och skredrisker på andra ställen än och översvämningskarteringar. Resurser ges även till meteorologiska 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 och hydrologiska förbättra tillgången till data till stöd för länsstyrelser och kommuner. Haven som resurs för samhället Våra hav, och , utgör en stor resurs för samhället. Övergödning, hårt fisketryck och utsläpp av miljögifter har fått allvarliga konsekvenser för haven. Många sektorer i samhället nyttjar och påverkar havet på olika sätt. Inriktning för svensk havspolitik är att havets och kustområdenas resurser ska nyttjas hållbart så att ekosystemen bevaras och restaureras som havsanknutna näringar kan utvecklas, växa och bidra till att stärka konkurrenskraft. Havspolitiken ska vara integrerad och sektorsövergripande och utgå från en helhetssyn på nyttjandet och bevarandet av resurserna. Genom EU-samarbetet och Helcom ska det regionala samarbetet i havsfrågor stärkas. Havspolitiken ska involvera och skapa delaktighet med berörda intressenter. Regeringen satsar totalt för att förbättra miljön i haven . Med denna budget fortsätter regeringen satsningen på havsmiljön med lika hög nivå . Åtgärder för förbättrad havsmiljö Regeringens havsmiljöpolitik har från inledningen av mandatperioden varit inriktad på konkreta åtgärder för förbättringar av vattenmiljön t.ex. beslutet om förbud mot fosfat i tvätt- och maskindiskmedel. Parallellt tog regeringen tidigt i mandatperioden initiativ till pilotprojekt som ger möjligheter att testa nya metoder och tekniker, och som senare har vuxit i omfattning, exempelvis syresättning av syrefattiga bottnar och återställande av vandringsvägar för kust- och havslevande bestånd. En av anledningarna bakom havets bräckliga miljö är bristen på finansiering av vattenvård, inte minst på lokal nivå. I havspropositionen infördes därför ett särskilt stöd till lokala vattenvårdssatsningar (LOVA). Övergödningen är ett dominerande problem. Avsikten är därför att merparten av stödet ska användas till åtgärder som bidrar till minskade mängder av fosfor- eller kväveföreningar i eller t.ex. för anläggning av musselodlingar som minkar närsalterna kring kusterna eller utbyggnad av mottagningsanläggningar för avfall från båttoaletter för att minska övergödningen. Ett flertal specificerade åtgärder genomförs också, bl.a. ett förbud mot utsläpp av toalettavfall från fritidsfartyg. Genomförandet av åtgärdsprogram inom ramen för EU:s ramdirektiv för vatten kommer att bidra till förbättringen av havsmiljön. Åtgärderna på land är minst lika viktiga för att minska övergödningen. Jordbruket står för den största andelen av de samlade svenska utsläppen till havet och det finns därför behov av fler åtgärder för att minska utsläppen. Det är nödvändigt för att uppnå åtagande enligt Helcoms Aktionsplan för , (Baltic Sea Action plan). Regeringen kommer därför att införa ytterligare begränsningar för spridning av stallgödsel, krav på skyddsavstånd vid spridning nära vattendrag och på starkt sluttande mark invid vattendrag. Inom landsbygdsprogrammet har åtgärder för att förbättra vattenkvaliteten hög prioritet och landsbygdsprogrammet används för att bidra till att klara det svenska åtagandet i Helcoms aktionsplan. Fisket har avgörande påverkan på havens ekosystem. Därför gör regeringen omfattande satsningar på att utveckla en hållbar fiskesektor. Skonsammare fiskeredskap som minimerar bifångster och utkast av fisk utvecklas. Åtgärder för att stärka de naturliga fiskbestånden och restaurera vattenmiljön genomförs. Fiskeflottan kapacitet reduceras för att vara i balans med bestånden. En nationell strategi och regionala åtgärdsprogram upprättas för restaurering av värdefulla och övergödda havsmiljöer och kustnära områden. Klassificering av hotade arter och habitat förbättras och åtgärdsprogram genomförs. Långsiktiga förvaltningsplaner för sälar, skarv och utter utarbetas. Åtgärdsplaner utarbetas för ett antal fiskarter med hotade bestånd. Fortsatta satsningar görs för att minska utsläppen av farliga ämnen till havet. Särskilt viktigt är åtgärder mot kadmium, kvicksilver och nonylfenol. Ekonomiskt stöd ges, genom LOVA bidraget, för att etablera båtbottentvättar som kan ersätta farliga båtbottenfärger. Ägarlösa vrak kan utgöra ett miljöproblem genom läckage av t.ex. oljor och metaller. Därför genomför en mycket viktig första inventering i syfte att klargöra omfattning och miljörisker med ägarlösa vrak. Kunskapen om havsmiljön behöver förbättras. Det finns fortfarande stora brister i kunskapen t.ex. om ekosystemens struktur och hur de fungerar, om hur processer på land påverkar havsmiljön samt hur fisket påverkar ekosystemen och vattenkvaliteten. Regeringen har stärkt havsmiljöforskningen med den forskningspolitiska propositionen (prop. 2008/09:50). Det inrättade har en viktig samordnande roll, bland annat att sammanställa vetenskapligt underlag, göra synteser och analyser samt sprida information om havsmiljön. är pådrivande i arbetet med att utforma EU:s havspolitik och dess Östersjöstrategi, att stärka Helcoms arbete bl.a. genom att på olika sätt medverka till att genomföra organisationens ambitiösa aktionsplan samt att vara delaktiga i de övriga internationella havskonventionerna. Aktionsplanen fördelar de nödvändiga utsläppsminskningarna mellan länderna och avser att presentera en svensk handlingsplan för genomförandet vid . Framtagandet av en Östersjö-strategi ger möjlighet till att långsiktigt öka EU:s engagemang i . De nuvarande resurser och satsningar inom regional-, jordbruk-, fiskeri- och kemikaliepolitiken måste tydligare styras för att skapa förutsättningar för en bättre havsmiljö. Att i Östersjöstrategin peka ut som ett pilotprojekt, enligt EU:s direktiv, innebär att med stöd av EU kan gå längre och snabbare fram med sina miljösatsningar. arbetar långsiktigt för att stärka Helcom som mellanstatlig aktör för havsmiljöarbetet i . är 2010-12 ordförande i och kommer att aktivt arbeta för att aktionsplan ska genomföras så att närsaltutsläppen till havet kraftigt kan begränsas. Strävan bör vara att åtgärder genomförs där de gör störst nytta i vattensystemen som helhet och efter en fördelning av åtgärdsbördan som ger hög kostnadseffektivitet och är samhällsekonomiskt rimlig. stödjer ekonomiskt inrättandet av en mellanstatlig finansieringsfond med syftet att bidra med finansiering av projekt och åtgärder 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 för att förbättra miljö. deltar aktivt i Ospars arbete samt ser en viktig roll för Ospar i genomförandet av EU:s direktiv. EU:s havspolitik bör innehålla tydliga åtgärder inom de berörda sektorerna (fiske, sjöfart, energi, turism). kommer in i ett genomförandeskede där det bl.a. ska utvecklas hur ska fungera som ett pilotområde för havspolitiken inom EU. Miljöperspektivet behöver integreras så att jordbrukssektorn, fiskerisektorn och kemikalieområdet i ökad utsträckning tar hänsyn till den miljön. För att uppnå en effektiv och ändamålsenlig havs- och vattenförvaltning finns det behov av en central förvaltningsmyndighet som bör tilldelas ansvaret för havs- och vattenmiljöfrågor. I propositionen En sammanhållen svensk havspolitik (prop. 2008/09:170) bedömde regeringen att en utredning bör tillsättas för att komplettera beslutsunderlaget för den slutliga utformningen av en sådan myndighet med hänsyn till övriga utredningar på området. Frågan bereds inom . Biologisk mångfald hörnsten i regeringens miljöpolitik Bevarande av den biologiska mångfalden är en hörnsten i regeringens miljöpolitik. En grundläggande utgångspunkt är det globala målet att hejda förlusten av biologisk mångfald till 2010. För att nå detta mål och flera miljökvalitetsmål krävs en fortsatt satsning på det breda arbetet med att skydda och hållbart nyttja den biologiska mångfalden. Skydd av naturområden är ett av flera verktyg för att nå miljökvalitetsmålen. Biologisk mångfald är en förutsättning för liv på jorden. Mångfalden säkrar nödvändiga ekosystemtjänster som försörjer oss med livsmedel och vattenrening, ger möjlighet att upprätthålla luftens syrehalt och jordens bördighet och som buffrar effekter av klimatförändringen. Ekosystemen förser oss människor med varor och tjänster som är nödvändiga både för vår överlevnad och för vårt välbefinnande. Ekosystemens motståndskraft spelar också stor roll för förmågan att stå emot klimatförändringarna. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 överutnyttjande av naturresurser och föroreningar av miljön kan leda till sådana skador på ekosystemen att deras förmåga att leverera tjänsterna försvagas eller upphör. Varierande natur- och kulturmiljöer med rik biologisk mångfald ger allmänheten, inklusive besökare från andra länder möjligheter till rekreation och friluftsliv. I folkhälsoarbetet är naturen och friluftslivet en allt viktigare byggsten. Med allemansrätten står naturen öppen för alla, vilket kan bidra till att skapa förståelse och engagemang för betydelsen av en god natur- och kulturmiljö. I det internationella miljöarbetet kommer översynen av den strategiska planen inom konventionen för biologisk mångfald att prioriteras. Nya mål för att hejda förlusten av biologisk mångfald ska antas. Värdet av ekosystemtjänster behöver tydligare lyftas fram i konventionsarbetet. Kopplingarna mellan klimatförändringarna och hoten mot arter och växter kräver nya globala strategier och åtgärder. Hållbart skydd av naturområden Skydd av olika naturtyper är en viktig del av naturvårdsarbetet. Regeringen har därför ökat takten och utvecklat flera nya sätt för att skydda skog samt anslagit mer medel än tidigare mandatperioder. Takten för att skydda värdefull skog har varit alltför långsam. De regelverk, metoder och arbetssätt för skydd av naturområden som tillämpats har visat sig otillräckliga för att nå de mål som fastställt, särskilt när det gäller skydd av skog. Stora ansträngningar bör fortsatt göras av såväl staten som skogsägarna för att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen som frivilliga avsättningar eller genom formellt skydd. Inom anslaget till biologisk mångfald prioriterar regeringen skydd av naturområden. initieras nya åtgärder och metoder för att bredda naturvårdsarbetet och skydda de skogar, våtmarker och andra naturmiljöer som behöver skydd. Markägarens kunskap och engagemang ska tas tillvara och för att stärka den lokala förankringen bör användningen av naturvårdsavtal öka. Det är av stor betydelse att incitament skapas för markägare att själva ta initiativ till bevarande av natur, både på frivillig basis och i form av formellt skydd. En möjlighet för markägare att ta initiativ till formellt skydd av natur införs genom det s.k. Kometprogrammet. Uppfyllande av miljökvalitetsmålen bör vara utgångspunkten vid tecknande av naturvårdsavtal. Markägare som har höga naturvärden på sin mark och som gör frivilliga insatser för att bevara dessa är värda stor uppskattning från samhället. De ska även kunna få ersättning när naturvårdsintressen innebär väsentliga intrång i deras möjligheter att bruka sin fastighet.