prop · GX031d20 · 2009-09-21 00:00:00 — Därefter infördes det nuvarande systemet, som gäller företag i stödområde A, förutom i vissa branscher som är uteslutna på grund av statsstödsreglerna, och som berör 14 anställda i dessa företag. Syftet med nedsättningen är att stimulera småföretagandet samt att bidra till en god service i de delar av landet som har de största geografiska lägesnackdelarna (prop. 2001/02:45, bet. 2001/02:SkU12, rskr. 2001/02:122). De nya statsstödsregler som gäller ger större möjligheter att tillämpa nedsatta socialavgifter som regionalt företagsstöd i de fyra nordligaste länen. I sammanhanget kan också nämnas att , till vilket land stödområde A har en lång gräns, tillämpar nedsatta socialavgifter som sitt huvudsakliga instrument för regional utjämning. Utvärderingar som gjorts av effekterna av nedsatta socialavgifter som instrument för regional utjämning och tillväxt, både i och utanför 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 , har kommit till olika resultat. Det beror bl.a. på att det är svårt att finna geografiskt jämförbara regioner. visar på en svag positiv effekt på nyföretagandet medan frågan om inverkan på serviceutbudet, enligt regeringens bedömning, inte får något svar. Regeringens sammanfattande bedömning är densamma som när den nuvarande nedsättningen infördes, dvs. att stödformen är viktig för företagen, bl.a. på grund av att dess generella karaktär innebär att de kan förutse och kalkylera med nedsättningen, att den administrativa hanteringen är relativt snabb och enkel och att den inte är direkt styrande över företagens beteende. Det finns dock anledning att söka bättre metoder för att utvärdera stödformen. En politik för regional tillväxt Hela utvecklingskraft ska tas till vara. Regeringen kommer att föra en aktiv förnyelsepolitik som ger alla delar av landet möjligheter att utvecklas av egen kraft och bidra till det gemensamma bästa. Genom att stärka den lokala och regionala konkurrenskraften och skapa bättre förutsättningar för företagande, innovationer och investeringar, kan tillväxtpotentialen i hela landet stärkas. Tillgång till kommersiell och offentlig service samt väl fungerande kommunikationer över hela landet är viktigt för att uppnå detta. Politiken för regional tillväxt bygger härutöver på att varje region ges ansvar och inflytande som innebär möjligheter att växa utifrån sina egna förutsättningar. tillväxt är inget annat än summan av den tillväxt som skapas i landets alla delar. Ju fler regioner som har en stark och expansiv ekonomi, desto bättre för . Fler ekonomiskt starka regioner är bra också för svagare regioner. De strukturella förutsättningarna skiljer sig åt i olika delar, vilket medför att utvecklingsmöjligheter och problem varierar mellan landets regioner. Detta blir särskilt tydligt i tider av ekonomisk kris, då de specifika problemen på varje arbetsmarknad ställs på sin spets. Därför måste den regionala tillväxtpolitiken anpassas till 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 de regionala förutsättningarna. Då kan individer och företag bättre arbeta för att bli framgångsrika och ta tillvara utvecklingskraft och dynamik där de lever och verkar. En förutsättning för detta är att kvinnor och män, oavsett etnisk och kulturell bakgrund, sexuell läggning eller funktionsnedsättning, ska ha goda möjligheter att utvecklas i alla delar av landet. System som konserverar fördelningen av makt och resurser ur dessa perspektiv ska motverkas. En politik för tillväxt i hela landet måste innehålla politiska insatser som bidrar till att skapa ett långsiktigt hållbart näringsliv. En avgörande del i den regionala tillväxtpolitiken bygger på ett ytterligare stärkt lokalt och regionalt ansvar och inflytande över statliga tillväxtresurser. Den regionala tillväxtpolitiken ska bedrivas i alla delar av landet, i såväl gles- och landsbygder som i små och medelstora städer samt i storstadsområden för att bidra till den samlade nationella tillväxten. Tätorter och gles- och landsbygd ska ses som sammanlänkade regioner. Politiken har dock delvis olika instrument i olika delar av landet. Det finns fortsatt behov av insatser för geografiskt avgränsade områden, som ur ett europeiskt och nationellt perspektiv bedöms behöva särskilda åtgärder för att stärka sina förutsättningar för hållbar tillväxt. Den regionala tillväxtpolitiken inriktas mot: Ett ökat arbetskraftsutbud genom bl.a. regionförstoring och ökad rörlighet inom och mellan regioner. Regionala strategier och program som bedrivs med stöd av partnerskap och i samspel med nationell och europeisk nivå i syfte att stärka det lokala och regionala hållbara tillväxtarbetet. Strategisk uppföljning av den nationella strategin genomförs en strategisk uppföljning av den nationella strategin i syfte att stämma av genomförandet av strategin och dess aktualitet i förhållande till förändrade utmaningar och politisk utveckling samt för att öka kunskapen och bredda dialogen kring hållbara regionala tillväxtfrågor. Sedan strategin beslutades har regeringen fattat beslut inom flera olika områden av betydelse för det regionala tillväxtarbetet. Mot bakgrund av detta, den rådande ekonomiska situationen och de utmaningar står inför på klimat- och energiområdet överväger regeringen därför att ytterligare lyfta fram vikten av att arbeta med frågor som t.ex. energi och klimat, demografi, gränsöverskridande samarbete och samordningen mellan bl.a. den regionala tillväxt-, utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken. Resultatet av den strategiska uppföljningen kommer att presenteras i en rapport som ska belysa eventuella behov av föränd- Ett ytterligare stärkt lokalt och regionalt inringar och redovisa resultatet av uppföljningen i flytande och ansvar över statliga medel. Att ta vara på de unika förutsättningar för individers utvecklingskraft och företags konkurrenskraft som finns i olika typer av regioner såsom gles- och landsbygd, små och medelstora städer samt i storstadsområden. Strategiska statliga insatser och åtgärder för hållbar tillväxt i samspel med aktörer på såväl lokal, regional, europeisk som global nivå. Ett tvärsektoriellt arbetssätt och en mer samordnad stat i samverkan med lokala och regionala aktörer. Eftersom det inte i första hand är enskilda åtgärder inom utgiftsområdet som är avgörande för den regionala tillväxten innebär detta också att insatser inom flertalet utgifts- och politikområden fortsatt ska samordnas. En god tillgång till kommersiell och offentlig service för medborgare och näringsliv i alla delar av landet. alla dess delar. Stärkt utvecklingskraft på landsbygden Regeringen har arbetat systematiskt och strategiskt för att stärka utvecklingskraften i landsbygder. Resultatet av arbetet har redovisats till i regeringens skrivelse En strategi för att stärka utvecklingskraften i landsbygder (skr. 2008/09:167). I denna slår regeringen fast sin positiva syn på landsbygder. Landsbygder med stark utvecklingskraft är en resurs för hela utveckling och hållbara tillväxt, inte minst för den stora utmaningen att skapa ett hållbart samhälle. Regeringen bedriver en aktiv politik för att ge alla delar av landet möjligheter att utvecklas, bl.a. genom att även i olika landsbygder stimulera företagande, entreprenörskap, innovation och förnyelse samt kompetensförsörjning. Den regionala tillväxtpolitiken och politiken för landsbygdens utveckling är hörnstenar för de strategiska insatserna och ger de grundläggande målen och prioriteringarna för strategin samt en rad av verktygen. är regeringens bedömning att det krävs större insatser från politiken inom flera områden för att omvandla landsbygdernas resurser till hållbar tillväxt och sysselsättning. Regeringens inriktning är därför att, i de frågor där det är relevant, på ett bättre sätt än införliva landsbygdsperspektivet som en naturlig del i alla politiska områden och att skapa mervärden genom ökad samverkan mellan olika områden. Målen inom alla politikområden måste, där det är relevant, uppnås såväl i olika typer av landsbygder som i tätorter och i städer. Det är viktigt att olika åtgärder anpassas efter skiftande geografiska förutsättningar. I skrivelsen klargör regeringen sin syn på en rad områden som är viktiga för att ta tillvara landsbygdernas möjligheter till hållbar tillväxt och utveckling. Regeringen lyfter fram att många landsbygdsområden har ett väl differentierat näringsliv med stora tillväxt- och utvecklingsmöjligheter. Företagandet i landsbygdsområden ökade under den senaste högkonjunkturen, många nya verksamheter utvecklas och andelen små företag är hög. Förutom de möjligheter som även finns i andra delar av landet har många landsbygdsområden särskilda tillgångar som ger goda förutsättningar för ett ökat entreprenörskap och företagande. De flesta landsbygdsområden är rika på naturresurser och råvaror. Mark- och vattenresurser kan användas för produktion av biomassa för bl.a. energiutvinning, industriprocesser, livsmedels- och läkemedelstillverkning men även för annan vidareförädling. Mineraler är en råvara av stor ekonomisk betydelse. Som en följd av den nödvändiga miljö- och klimatomställningen förutses efterfrågan på förnybara resurser öka betydligt under kommande årtionden, inte minst inom energisektorn finns stora utvecklingsmöjligheter. De särskilda och attraktiva natur- och kulturmiljöer samt kulturresurser som finns i många landsbygder utgör en värdefull resurs för hela landet. Dessa miljöer ger bl.a. möjligheter till ett attraktivt permanent- och deltidsboende, rekreation och rehabilitering, ett rikt friluftsliv samt en utvecklad turism. De nya strandskyddsbestämmelser som beslutat om (prop. 2008/09:119, bet. 2008/09:MJU13, rskr. 2008/09:227) stärker förutsättningarna för utveckling i hela landet och ökar det lokala och re- 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 De tätortsnära landsbygdernas goda miljöer är en viktig faktor för växande stadsregioners attraktivitet och utveckling. Stora ytor, ibland i kombination med särskilda klimatförhållanden, kan också nyttjas som en positiv utvecklingsfaktor, inte minst i de inre delarna av norra . Exempelvis ger detta goda möjligheter till upplevelseturism och olika former av testverksamhet. Vidare har den sociala ekonomin och det civila samhället en stor betydelse och står för en ökande del av nya initiativ och nytt entreprenörskap. Landsbygdernas sociala och ekonomiska utveckling bygger i högre grad än tätorternas på ett samspel mellan privata, offentliga och ideella insatser. Den lokala nivån har lång erfarenhet av sektorsövergripande synsätt och arbetssätt som är viktiga att ta tillvara. Ytterligare möjligheter och utmaningar beskrivs mer ingående i skrivelsen. Regeringen har ett ansvar för att bidra till att upprätthålla vissa grundläggande strukturer i form av robust infrastruktur och grundläggande samhällsservice för medborgare och företag på landsbygden, trots att dessa på grund av de glesa strukturerna kan vara dyrare att driva än i tätorter och städer. Det innebär insatser för det finmaskiga vägnätet, robusta nät för el och elektroniska kommunikationer, grundläggande kommersiell och offentlig service, m.m. Detta krävs för att landsbygdens utvecklingskraft och tillväxtpotential ska kunna tas tillvara och nyttiggöras för hela landet. Genom ett strategiskt arbetssätt har regeringen undan för undan fattat en mängd beslut inom olika politik- och utgiftsområden för att stärka landsbygdens utvecklingskraft. I skrivelsen ges en samlad bild av dessa åtgärder. Det är både specifika åtgärder riktade till landsbygder och generella åtgärder med särskild betydelse för landsbygder. Skrivelsen är dessutom framåtsyftande genom att regeringen presenterar åtgärder som utreds eller förbereds, samt frågor som är viktiga att analysera vidare. Nya åtgärder och insatser som är relevanta för den hållbara regionala tillväxten och landsbygdernas utveckling kommer således att tillkomma kontinuerligt framöver. I skrivelsen presenteras organisatoriska åtgärder och andra aktiviteter för att säkerställa ett fortsatt starkt engagemang för landsbygdsfrågorna, inte minst inom . Ar- betet kommer att ledas av statssekreterarna på 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 Närings- och Jordbruksdepartementen. Nä- ringsdepartementet kommer även att leda en arbetsgrupp för landsbygdsutveckling inom ramen för . Som exempel på viktiga insatser och åtgärder som föreslås eller redovisas i denna proposition och som även kommer att stärka landsbygdernas utvecklingskraft kan följande nämnas. Regeringen har för avsikt att fatta beslut om definitiva ramar till respektive länsplan samt om innehållet i den nationella planen. I och med beslut avseende infrastrukturpropositionen klargjordes ramar och inriktning för den nu pågående åtgärdsplaneringen. Satsningarna på infrastrukturen ska bl.a. bidra till att uppnå regeringens mål om utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft. Här ska livskraftiga landsbygder vara en av utgångspunkterna. 40 000 platser och 2011 föreslås i ny aktiveringsinsats, LYFT, vars inriktning ska vara sysselsättning inom till exempel miljö, skogsvård och kulturarvet. Regeringen arbetar vidare med sin vision om som det nya matlandet. Regeringen föreslår därmed en femårig satsning i syfte att marknadsföra som det nya matlandet i samt förbättra maten i den offentliga sektorn. Satsningar på bredband sker inom ramen för Landsbygdsprogrammet 20072013 som en del av den europeiska ekonomiska återhämtningsplanen. Kostnaderna för upphandling av betaltjänster för äldre personer och personer med funktionsnedsättning på landsbygden har blivit högre än tidigare beräknat. Anslaget för grundläggande betaltjänster föreslås därför ökas 2010 2012. Bland de förslag som regeringen lägger fram för ett stärkt företagsklimat och bättre villkor för entreprenörer och företagande, kan följande nämnas som bidrar till en stärkt utvecklingskraft även i landsbygder. Nedsättning av egenavgifterna för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag fr.o.m. , reformering av de sociala trygghetssystemen för företagare samt förstärkta insatser för att utveckla entreprenörskap och företagande inom vård och omsorg. För att ytterligare ta vara på potential och attraktionskraft som ett konkurrenskraftigt och hållbart turistland så föreslår regeringen vidare utökade resurser för . Regeringens satsning för att främja kvinnors företa- gande och för att stärka kunskaperna om kvinnors företagande har avslutningsvis fått stort genomslag och föreslås därför en fortsatt satsning . Regeringen föreslår vidare att statsbidragen till kommuner och landsting tillfälligt ökar för att dämpa fallet i den kommunala sysselsättningen och mildra effekterna av den ekonomiska krisen. Detta är viktigt för att säkra tillgången till välfärd i hela landet. Problemen med massförekomst av myggor i området kring nedre är betydande. Försöksverksamhet med myggbekämpning har framgångsrikt bedrivits i det berörda området. Regeringen anser att det är viktigt att verksamheten med att begränsa myggförekomsten kan fortsätta samt att det är en fråga som ska hanteras på regional och lokal nivå. Stöd till denna verksamhet bör prövas inom ramen för de samlade medel som finns tillgängliga regionalt och lokalt. Syftet med EU:s sammanhållningspolitik är att främja en harmonisk utveckling inom hela gemenskapen och särskilt sträva efter att minska skillnaderna mellan de olika regionernas utvecklingsnivåer och eftersläpningen i de minst gynnade regionerna. Sammanhållningspolitiken syftar även till att undanröja hinder för en väl fungerande inre marknad, och till utveckling och förbättrad konkurrenskraft i alla regioner i unionen. Regeringen anser att de regionala strukturfondsprogrammen bidrar till att stärka den regionala konkurrenskraften och sysselsättningen. För att göra insatserna inom sammanhållningspolitiken mer strategiska tillämpas gemensamma EU-riktlinjer för programperioden 2013. Dessa syftar till att fokusera insatserna och genomföra dem i enlighet med den s.k. Lissabonagendan för ökad konkurrenskraft och sysselsättning. Inom ramen för gemenskapens strategiska riktlinjer tillämpar medlemsländerna sedan egna strategiska referensramar som styr genomförandet av ländernas strukturfondsprogram. I benämns referensramen Nationell strategi för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. Det är ett gemensamt ansvar för Europeiska kommissionen, medlemslandet och regionen att insatserna som finansieras av strukturfondsprogrammen bidrar till de gemensamma målen om tillväxt och sysselsättning. Ett annat viktigt in- slag är att programmen genomförs i partnerskap mellan lokala och regionala myndigheter, organ, privata aktörer och det civila samhället. Detta breda deltagande, tillsammans med ett sektorsövergripande arbetssätt, gör att strukturfondsprogrammen ger en hävstångseffekt och bidrar till en fokusering av det regionala tillväxtarbetet. Territoriell sammanhållning är en del av sammanhållningspolitiken som syftar till att alla regioners territoriella potential ska användas så effektivt som möjligt genom att politik och insatser utformas utifrån varje regions unika förutsättningar. Utvecklingsarbetet ska bedrivas integrerat och funktionellt sammanhållet i olika geografier, över sektorsgränser och mellan beslutsnivåer. Kommissionens arbete med är ett praktiskt exempel på hur idéer om territoriell sammanhållning kan genomföras i ett makroregionalt sammanhang. Gränsöverskridande samarbete för hållbar tillväxt Det regionala tillväxtarbetet måste alltmer sättas in i ett större geografiskt sammanhang. Det finns en stor potential för regioner att bedriva ett utökat gränsöverskridande och funktionellt samarbete, såväl inom som utanför gränser. Våra grannländer och vårt närområde är av stor betydelse för och svenska regioners hållbara tillväxt och utveckling. En fortsatt positiv utveckling politiskt och ekonomiskt i är av stor vikt för och svenska regioner. I spelar 14 gränsöverskridande EU-program en aktiv roll i att stärka lokala och regionala samarbetsinitiativ över landsgränserna i . För att ytterligare förbättra koordineringen av EU-programmen och därmed öka dess potential tog regeringen initiativ till att gav Europeiska kommissionen i uppdrag att till utarbeta en EU-strategi för . Strategin är ett sätt att främja affärsmöjligheter och förbättra den inre marknadens sätt att fungera i ett makroregionalt perspektiv. Strategin innehåller fyra områden miljö, tillväxt, attraktivitet och tillgänglighet samt säkerhet där medlemsstaterna runt bestämt sig för att inom ramen för en rad konkreta åtgärder fördjupa sitt samarbete. Östersjöstrategin ger även en möjlighet att öka regionens synlighet och attraktivitet i den globala konkurrensen om handel, investeringar och turismströmmar. Regeringen har en aktiv roll i 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 processen och verkar för att strategins innehåll ska bidra till fördjupat samarbete i . trädde lagen (2009:704) om europeiska grupperingar för territoriellt samarbete i kraft (prop. 2008/09:174, bet. 2008/09:NU22, rskr. 2008/09:303). Lagen innehåller kompletterande nationella bestämmelser till och rådets förordning (EG) nr 1082/2006 av om en europeisk gruppering för territoriellt samarbete (EGTS). En gruppering är en ny juridisk person för territoriellt samarbete inom EU. Grupperingen ska ha som mål att underlätta och främja gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. Syftet med en gruppering är att stärka den ekonomiska och sociala sammanhållningen inom unionen genom att underlätta för medlemsstater, regionala och lokala myndigheter att samarbeta effektivt över nationsgränserna. Den nya samarbetsformen möjliggör en fast struktur och långsiktig planering i samarbetet. Regionalt inflytande över statliga tillväxtresurser Varje region ska ges ansvar och inflytande som innebär möjligheter att växa utifrån sina egna förutsättningar. Medborgare och företag kan därmed få bättre förutsättningar för att påverka utvecklingen i sin egen region. Regionala företrädare ska ha inflytande över de statliga tillväxtresurserna. Ett ökat regionalt ansvar och inflytande ställer krav på ett väl fungerande samspel mellan den lokala, regionala och nationella nivån kring frågor av betydelse för den hållbara regionala tillväxten. En kontinuerlig dialog är en viktig förutsättning för detta samspel. Regeringen har för avsikt att vidareutveckla dialogen inom ramen för Nationellt forum för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning och även fortsatt, på olika sätt, föra dialog med företrädare för samtliga län. De samverkansorgan som har bildats i flertalet län övertar uppgifter från staten inom ramen för det regionala tillväxtarbetet. Regeringen ser positivt på ett ökat regionalt ansvarstagande och har därför givit samverkansorganen såväl större resurser som ett ökat ansvar över de statliga regionala tillväxtmedlen. Regeringen avser att permanenta den försöksverksamhet med ändrad regional ansvarsfördel- 2009/2010:1 UTGIFTSOMRÅDE 19 ning som gällt för landstingen i och . I processen ska och tilldelas motsvarande uppgifter. Det finns vidare ett behov av att den statliga regionala förvaltningens utformning blir tydligare, mer samordnad och ändamålsenlig. Regeringen har därför tillkallat en särskild utredare för att genomföra en översyn av statlig regional förvaltning m.m. (dir. 2009:62). Uppdraget ska redovisas till regeringen () . Be- hovet av en översyn har aktualiserats bl.a. i samband med de initiativ som tagits om en ändrad landstingsindelning. Utredningen ska bl.a. överväga om statliga myndigheters geografiska indelning bör regleras eller på annat sätt hanteras så att länsgränser efterföljs som indelningsgrund för en regional organisation. Förslagen i utredningen ska stödja förutsättningar för tillväxt och en minskad sektorisering samt innehålla ett kundperspektiv. Regeringen har gett i uppdrag till regionala varselsamordnare i 21 län att för regeringens räkning samordna insatser lokalt och regionalt. Uppdraget har getts till landshövdingen och regionala politiska företrädare i de län där de har ansvaret för regionala tillväxtfrågor. De regionala varselsamordnarnas uppdrag handlar framförallt om att möta de företag och människor som drabbas av varsel och nedläggningar. Genom att samordna aktörer och befintliga resurser på lokal och regional nivå ska arbetet säkerställa att stärker sin konkurrenskraft. Samordnarna ska till regeringen regelbundet redovisa utvecklingen i berörda kommuner och län, hinder och behov som identifieras i arbetet samt vidtagna och planerade åtgärder. Regeringen har vid ett flertal tillfällen fört en samlad dialog med samordnarna. De förslag som de regionala varselsamordnarna rapporterat till regeringen har behandlats inom berörda departement. Drygt 200 förslag har inkommit inom områden som arbetsmarknad, utbildning, infrastruktur, näringslivsutveckling, kommunernas ekonomi och finansiella marknader. Ungefär en tredjedel av förslagen har regeringen hörsammat och genomfört, en tredjedel behandlas vidare och en tredjedel är förslag som inte är regeringens ansvar eller inte bedöms vara aktuella i det rådande läget. Arbetssättet med regionala varselsamordnare har fallit väl ut. Arbetet organiseras i regel med utgångspunkt i de partnerskap och samverkansgrupper som finns etablerade inom ramen för det regionala tillväxtarbetet. De åtgärder och planer som genomförs bygger i stor utsträckning på de regionala strategier och program som tagits fram i breda partnerskap och därmed är förankrade i länen. Varselarbetet har visat på värdet och betydelsen av långsiktiga regionala strategier som grund för snabba beslut om åtgärder i en krissituation. De regionala varselsamordnarnas arbete har bidragit till kraftsamling och framtidstro bland lokala och regionala aktörer i tider av oro och kris. Arbetet har främjat samverkan och lett till att lokala och regionala resurser i större utsträckning samordnas och nyttjas effektivare.