prop · GX0350 · 2009-11-10 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:50 Avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott Prop. Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås att åtalspreskription, påföljdspreskription och absolut preskription för mord, dråp, grovt folkrättsbrott, folkmord samt terroristbrott som begås genom mord eller dråp avskaffas beträffande vuxna lagöverträdare. Även försök till mord, dråp, folkmord samt terro- ristbrott som begås genom mord eller dråp undantas beträffande vuxna lagöverträdare från preskription enligt förslaget. Det föreslås att uppgifter i spårregistret som hänför sig till mord, dråp, grovt folkrättsbrott, folkmord samt terroristbrott, som begås genom mord eller dråp, ska gallras senast efter registreringen i stället för som , . Vidare föreslås att preskriptionstiden för könsstympning som begås mot barn förlängs på så sätt att preskriptionstiden börjar löpa först den dag barnet fyller eller skulle ha fyllt . Ändringen föreslås också omfatta försök till sådant brott. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Ändringarna så- vitt gäller avskaffande av preskription för vissa allvarliga brott respektive förlängning av preskriptionstiden för könsstympning av barn föreslås gälla också för begångna brott som vid lagens ikraftträdande ännu inte har preskriberats. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i 2.2Förslag till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622).......................................................................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Utgångspunkter i huvudsak ............................................................ Överväganden och förslag .............................................................. Vissa allvarliga brott undantas från preskription ............. Könsstympning av barn ................................................... Förslaget till lag om ändring i ...................... 9.2Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (1998:622)........................................................................ Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Preskription vid allvarliga brott (Ds 2007:1)........................ Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna (Ds 2007:1) ................. Sammanfattning av betänkandet Internationella brott och svensk jurisdiktion (SOU 2002:98)................................ Betänkandets förslag till Lag om internationella brott ......... Förteckning över remissinstanserna (SOU 2002:98)............ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i polisdatalagen (1998:622). Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om dels att 35 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 35 kap. 2 §, av följande lydelse. De i 1 § bestämda tiderna skall räknas från den dag brottet be- gicks. Förutsätts för ådömande av påföljd att viss verkan av hand- lingen inträtt, skall tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i 6 kap. 4 6 §§ och 8 § tredje stycket eller Bestämmelserna i detta kapitel om bortfallande av påföljd gäller inte för 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 §, 2. folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket, 3.folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. Har någon begått brott som av- ses i första stycket innan han eller hon fyllt tjugoett år, gäller dock bestämmelserna om bortfallande av påföljd i detta kapitel. De i 1 § bestämda tiderna ska räknas från den dag brottet be- gicks. Om det förutsätts att en viss verkan av handlingen ska ha in- trätt innan en påföljd får dömas ut, ska tiden räknas från den dag då sådan verkan inträdde. Vid brott som avses i 6 kap. 4 6 §§ och 8 § tredje stycket eller 1Tidigare 2 § upphävd genom 1975:667. 2Senaste lydelse 2005:90. försök till sådana brott skall de i 1 § bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Detsamma skall gälla vid brott som avses i 6 kap. 13 och 12 §§ eller försök till sådana brott om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Om vid bokföringsbrott, som ej är ringa, den bokföringsskyldige från brottet har för- satts i konkurs, fått eller erbjudit ackord eller inställt sina betal- ningar, skall tiden räknas från den dag då detta skedde. Om den bok- föringsskyldige från brottet blivit föremål för skatte- eller taxeringsrevision, skall tiden räknas från den dag då revisionen beslutades. försök till sådana brott ska de i 1 § Prop. 2009/10:50 bestämda tiderna räknas från den dag målsäganden fyller eller skulle ha fyllt . Detsamma ska gälla vid brott som avses i 6 kap. 13 och 12 §§ samt i 2 § lagen (1982:316) med förbud mot köns- stympning av kvinnor eller försök till sådana brott om brottet begåtts mot en person som inte fyllt . Vid bokföringsbrott som inte är ringa ska tiden räknas från den dag då den bokföringsskyldige har försatts i konkurs, fått eller erbju- dit ackord eller inställt sina betal- ningar, om detta skett från brottet. Om den bokförings- skyldige från brottet blivit föremål för skatte- eller taxeringsrevision, ska tiden räknas från den dag då revisionen beslu- tades. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 35 kap. 2 § och 4 § andra stycket tillämpas även på brott som har begåtts före ikraftträdandet, om inte möjligheten att döma till påföljd har bortfallit enligt äldre bestämmelser. Förslag till lag om ändring i polisdatalagen Härigenom föreskrivs att 27 § polisdatalagen (1998:622) ska ha föl- jande lydelse. Uppgifter i skall gallras senast när uppgifterna om den registrerade gallras ur belast- ningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter i utredningsregistret skall gallras senast när uppgifterna om den registrerade får föras in i eller när förunder- sökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas, åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter eller när den registrerade godkänt ett straff- föreläggande som avser enbart böter. Uppgifter i spårregister skall gallras senast efter regi- streringen. Uppgifter i ska gallras senast när uppgifterna om den registrerade gallras ur belast- ningsregistret enligt lagen (1998:620) om belastningsregister. Uppgifter i utredningsregistret ska gallras senast när uppgifterna om den registrerade får föras in i eller när förunder- sökning eller åtal läggs ned, åtal ogillas, åtal bifalls men påföljden bestäms till enbart böter eller när den registrerade godkänt ett straff- föreläggande som avser enbart böter. Uppgifter i spårregistret ska gallras senast efter regi- streringen. Sådana uppgifter ska dock gallras senast efter registreringen om uppgifterna hänför sig till utredningar om 1. mord eller dråp enligt 3 kap. 1 eller 2 § , 2. folkrättsbrott enligt 22 kap. 6 § andra stycket , 3.folkmord enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord, 4.terroristbrott enligt 3 § 1 eller 2 jämförd med 2 § lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott, eller 5.försök till brott som avses i 1, 3 eller 4. Denna lag träder i kraft . 3 Senaste lydelse 2005:877. Ärendet och dess beredning fick en utredare i uppdrag att biträda departementet med en översyn av reglerna om preskription för vissa allvarliga brott (Ju2006:B). I uppdraget ingick att överväga ändrade regler om preskrip- tion för vissa allvarliga brott, i första hand vissa internationella brott och brott som innefattar uppsåtligt dödande, att analysera hur sådana regler bör utformas, att analysera de följdfrågor som en ändring av preskrip- tionsbestämmelserna för vissa brott medför samt att lämna konkreta författningsförslag utifrån dessa överväganden och redovisa kostnads- konsekvenser och förslag till finansiering av lämnade förslag. Utredaren överlämnade departementspromemorian Preskription vid allvarliga brott (Ds 2007:1), nedan benämnd promemorian. En samman- fattning av promemorian och dess lagförslag finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över re- missinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrande- na finns tillgänglig i (dnr Ju2007/1362/L5). Frågan om avskaffande av preskription av internationella brott har även behandlats i andra sammanhang. gavs en särskild utredare i uppdrag att se över den svenska lagstiftningen om straffrättsligt ansvar för internationella brott och om svensk straffrättslig domsrätt (dir. 2000:76). Utredningen, som antog namnet Internationella straffrättsutredningen, presenterade sina förslag i be- tänkandet Internationella brott och svensk jurisdiktion (SOU 2002:98). Utredningen lämnade såvitt nu är i fråga förslag om att det, med be- stämmelserna i Romstadgan för (Romstadgan) som främsta förebild, ska införas en ny svensk lag om internationella brott och att brotten folkmord, ett nytt brott mot mänsk- ligheten och allvarliga krigsförbrytelser i denna lag ska undantas från reglerna om preskription. En sammanfattning av betänkandet och dess lagförslag finns i bilaga 4 respektive bilaga 5. Betänkandet har remiss- behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Justitiedeparte- mentet (dnr Ju2002/7754/L5). I detta lagstiftningsärende behandlar regeringen de förslag som lagts fram i promemorian samt det förslag i betänkandet som avser avskaffan- de av preskription för folkmord och folkrättsbrott. Betänkandets förslag i övriga delar är under beredning i . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över ett lagförslag som överensstämmer med denna propositions lagför- slag. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådet har ansett att skälen för den föreslagna övergångsbestämmel- sen är av sådan natur att det kunnat acceptera dem, trots de betänklighe- ter av principiell art som förslaget ger upphov till. I övrigt har Lagrådet lämnat förslagen utan erinran. De straffrättsliga preskriptionsbestämmelserna innebär att alla brott pre- skriberas. Bestämmelser om preskription återfanns i svensk rätt . har preskriptionsreglerna haft en utformning som i allt väsentligt fortfarande gäller. Regler om preskription finns i huvud- sak i 35 kap. och gäller även på specialstraffrättens område. Om det finns en preskriptionsbestämmelse i en specialstraffrättslig för- fattning har den emellertid företräde framför bestämmelser. I bl.a. skattebrottslagen (1971:69) och aktiebolagslagen (2005:551) samt i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen finns särskilda bestämmelser om åtalspreskription. Det finns två huvudformer av preskription, s.k. åtalspreskription och s.k. påföljdspreskription. Av 35 kap. 1 § framgår att åtalspre- skription innebär att påföljd inte får ådömas om den misstänkte inte har häktats eller fått del av åtal från brottet. Åtalet ska ogillas och inte avvisas om brottet är preskriberat. Åtalspreskription ska beaktas av rätten utan yrkande (ex officio) då domstolen ska bestämma påföljden. Preskriptionstiden är bestämd till olika antal år utifrån det straff som högst kan följa på brottet. om det strängaste straffet är fängelse i högst , om det strängaste straffet är fängelse i högst , om det strängaste straffet är fängelse i högst , om det svåraste straffet är fängelse , och om fängelse på livstid kan följa på brottet. Regeln avspeglar en grundläggande princip om ett samband mellan brottets svårhet och preskriptionstidens längd. Undantag från denna prin- cip gäller dock bl.a. för vissa sexualbrott mot barn och bokföringsbrott. Normalt bestäms preskriptionstiden av maximum i straffskalan för re- spektive brott. Under vissa omständigheter kan dock straffmaximum vara högre eller lägre än det straffmaximum som är föreskrivet för ett enskilt brott (bl.a. 26 kap. 3 § respektive 29 kap. 7 § andra stycket ). I dessa fall påverkas även preskriptionstidens längd. Såvitt gäller unga lagöverträdare innebär det att preskriptionstiden blir längst för brott som någon begått innan han eller hon fyllt . I de fall där brottet är gradindelat betraktas varje grad av brottet som ett brott för sig med särskild straffskala. Om en särskild straffskala gäller när ett brott utmärks av en specifik omständighet, t.ex. att riket är i krig, ska denna beaktas bara om den omständigheten förelåg när brottet begicks. Åtalspreskription förhindras, enligt 35 kap. 1 § , genom att den misstänkte häktas eller får del av åtal för brottet. Enbart ett beslut om häktning hindrar inte preskription utan det krävs att häktningsbeslutet Delgivning av strafföreläggande hindrar inte heller preskrip- Om den häktade friges utan att han eller hon fått del av åtalet eller Prop. 2009/10:50 om åtal avvisas eller avskrivs anses inte något preskriptionsavbrott ha skett, vilket framgår av 35 kap. 3 § . Av 35 kap. 4 § första stycket framgår att preskriptionstiden löper från den dag då brottet begicks. Tiden räknas från denna dag till den dag som har samma datum. Bestämmelsen innebär att pre- skriptionstiden inte börjar löpa förrän brottet är fullbordat. Ett brott be- höver emellertid inte vara avslutat för att det ska anses vara fullbordat. Vissa brott kan fortsätta att begås även efter det att det är fullbordat, s.k. perdurerande brott. I sådana fall räknas preskriptionstiden inte från brot- tets fullbordan utan från tiden när brottet avslutades. Vissa brott begås genom att gärningsmannen underlåter att göra något. Vid underlåten- hetsbrott anses brottet ofta begås så länge en viss situation varar. Om flera brott begås genom skilda gärningar, s.k. realkonkurrens, räknas preskriptionstid för vart och ett av brotten. Om däremot en gärning inne- fattar flera brott, s.k. idealkonkurrens, löper preskriptionstiden för samt- liga brott så länge den löper för det allvarligaste eller det senast fullbor- dade brottet. I paragrafens andra stycke finns en bestämmelse som innebär att ut- gångspunkten för preskriptionstiden vid vissa sexualbrott mot barn räk- nas från en senare tidpunkt än tiden för brottet, dvs. från den dag målsä- ganden fyller eller skulle ha fyllt . I paragrafens tredje stycke finns en bestämmelse som innebär att även utgångspunkten för preskriptionstiden vid bokföringsbrott som inte är ringa under vissa omständigheter ska räknas från en senare tidpunkt än tiden för brottet. Bestämmelserna om åtalspreskription kompletteras i 35 kap. 6 § brotts- balken av bestämmelser om s.k. absolut preskription. De innebär att förflutit från brottet, får det aldrig dömas till påföljd för brottet även om preskriptionsavbrott har skett enligt 1 §. Preskriptionstiden bestäms i princip efter det högsta straffmaximum som gäller för brottet. Den absoluta preskriptionstiden är för de bötesbrott för vilka åtalspreskriptionen är . I de fall där det finns särskilda preskriptionsbestämmelser för bötesbrott i specialstraffrätten, samt för brott med straffmaximum om två års fängelse, är dock den abso- luta preskriptionstiden . I övriga fall är den . På samma sätt som vid åtalspreskription löper tiden för brottet. Bestäm- melsen gäller även i högre rätt. Om någon dömts i lägre rätt inom pre- skriptionstiden och får sin sak prövad av högre rätt sedan preskriptionsti- den löpt ut ska åtalet där ogillas. Bestämmelser om påföljdspreskription vid dom på fängelse finns i 35 kap. 8 och 9 §§ . De innebär att ett fängelsestraff bortfal- ler om det inte börjar verkställas sedan domen vunnit laga kraft. Preskriptionstiden bestäms utifrån fängelsestraffets längd och är fem, tio, femton, tjugo och som längst . Om verkställighet av fängelsestraff avbryts räknas preskriptionstiden för återstoden av straffet från tiden för avbrottet. Preskriptionstidens längd bestäms då utifrån den tid som återstår av straffet. Bestämmelserna gäller inte i de fall när böter har förvandlats till fängelse. I 35 kap. 7 och 1011 §§ finns även bestämmelser om preskription av böter, vite, sluten ungdomsvård och ungdomstjänst. För villkorlig dom, skyddstillsyn och överlämnande till särskild vård behövs inte några bestämmelser om påföljdspreskription eftersom dessa påfölj- der verkställs när domen vinner laga kraft. Mord och dråp, m.m. Enligt 3 kap. 1 § ska den som berövar annan livet dömas för mord. Om ett uppsåtligt dödande med hänsyn till de omständigheter som föranlett gärningen eller annars är att anse som mindre grovt, döms, en- ligt 3 kap. 2 § , för dråp. Straffet för mord är fängelse i lägst tio och högst , eller på livs- tid och straffet för dråp är fängelse i lägst sex och högst . Preskrip- tionstiden är för mord och för dråp. Enligt 3 kap. 3 § döms en kvinna som dödar sitt barn vid födelsen eller eljest å tid då hon på grund av nedkomsten befinner sig i upprivet sinnestillstånd eller i svårt trångmål för barnadråp till fängelse i högst . Preskriptionstiden för barnadråp är . Den som gör sig skyldig till en svår överträdelse av något sådant avtal med främmande makt eller någon sådan allmänt erkänd grundsats, som rör den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter, ska enligt 22 kap. 6 § dömas för folkrättsbrott. I bestämmelsen anges ett antal exempel på sådana svåra överträdelser som kan föranleda straffansvar. 1.att använda stridsmedel som är förbjudna enligt folkrätten, 2.att missbruka kännetecken, kännetecken som avses i lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjuk- vårdsbeteckningar m.m., parlamentära flaggor eller andra internatio- nellt erkända kännetecken eller att med hjälp av förrädiskt förfarande av något annat slag döda eller skada en motståndare, 3.att anfalla civilpersoner eller den som är försatt ur stridbart skick, 4. att inleda ett urskillningslöst anfall med vetskap om att anfallet kom- Prop. 2009/10:50 mer att förorsaka synnerligen svåra förluster eller skador på civilper- soner eller civil egendom, 5.att inleda anfall mot anläggningar eller installationer som åtnjuter särskilt folkrättsligt skydd, 6.att tillfoga av folkrätten särskilt skyddade personer allvarligt lidande, att tvinga krigsfångar eller civilpersoner att tjänstgöra hos deras mot- parts väpnade styrkor eller att i strid mot folkrätten beröva civilperso- ner friheten, 7.att, i andra fall än som anges i 16, godtyckligt och i stor omfattning förstöra eller tillägna sig egendom som åtnjuter ett särskilt folkrätts- Straffet för folkrättsbrott av normalgraden är enligt 22 kap. 6 § första stycket fängelse i högst . Är brottet grovt är straffet enligt andra stycket i nämnda bestämmelse fängelse i högst , eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det har förövats genom ett stort antal skilda handlingar eller om många människor dödats eller skadats eller omfattande egendomsförlust upp- kommit på grund av brottet. Preskriptionstiden är för folkrättsbrott av normalgraden och för grovt folkrättsbrott. Enligt 1 § lagen (1964:169) om straff för folkmord ska en gärning, på vilken kan följa fängelse eller mer, som begås mot en nationell, etnisk, rasmässigt bestämd eller religiös folkgrupp i syfte att förgöra gruppen helt eller delvis rubriceras som folkmord. Att någon dödas är inte nödvändigt utan brottet kan t.ex. begås genom grov misshandel, människorov eller våldtäkt. Straffet för folkmord är fängelse , lägst och högst ar- ton år, eller på livstid. Eftersom livstids fängelse kan följa på folkmord är preskriptionstiden . Brott mot lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor Av 1 § lagen (1982:316) med förbud mot könsstympning av kvinnor framgår att ingrepp i de kvinnliga yttre könsorganen i syfte att stympa dessa eller åstadkomma andra bestående förändringar av dem (köns- stympning) inte får utföras, oavsett om samtycke har lämnats till ingrep- pet eller inte. Den som bryter mot bestämmelsen kan enligt 2 § första stycket samma lag dömas till fängelse i högst . Om brottet har medfört livsfara, allvarlig sjukdom eller i annat fall inneburit ett synner- ligen hänsynslöst beteende ska det bedömas som grovt. Straffet för grovt brott är enligt bestämmelsens andra stycke fängelse lägst och högst . För brott av normalgraden gäller en preskriptionstid och för grova brott . Enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, ska den som be- går en gärning som anges i 3 § dömas för terroristbrott om gärningen allvarligt kan skada en stat eller en mellanstatlig organisation och avsik- ten med gärningen är att 1.injaga allvarlig fruktan hos en befolkning eller en befolkningsgrupp, 2.otillbörligen tvinga offentliga organ eller en mellanstatlig organisa- tion att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, eller 3.allvarligt destabilisera eller förstöra grundläggande politiska, konsti- tutionella, ekonomiska eller sociala strukturer i en stat eller i en mel- lanstatlig organisation. I 3 § samma lag anges vilka gärningar som, under de i 2 § angivna för- utsättningarna, ska anses som terroristbrott; 1.mord, 3 kap. 1 § , 2.dråp, 3 kap. 2 § , 3.grov misshandel, 3 kap. 6 § , 4.människorov, 4 kap. 1 § , 5.olaga frihetsberövande, 4 kap. 2 § , 6.grov skadegörelse, 12 kap. 3 § , 7.mordbrand och grov mordbrand, 13 kap. 1 och 2 §§ , 8.allmänfarlig ödeläggelse, 13 kap. 3 § , 9.sabotage och grovt sabotage, 13 kap. 4 och 5 §§ , 10.kapning och sjö- eller luftfartssabotage, 13 kap. 5 a § , 11.flygplatssabotage, 13 kap. 5 b § , 12.spridande av gift eller smitta, 13 kap. 7 § , 13.olovlig befattning med kemiska vapen, 22 kap. 6 a § , 14.uppsåtligt vapenbrott, 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), 15.brott enligt 21 § tredje stycket lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor, 16.uppsåtligt brott enligt 25 och 26 §§ lagen (1992:1300) om krigsmate- riel, som avser kärnladdningar, radiologiska, biologiska och kemiska stridsmedel, apparater och andra anordningar för spridning av radio- logiska, biologiska eller kemiska stridsmedel samt speciella delar och substanser till sådant material, 17.brott enligt 18 och 20 §§ lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, som avser sådana produkter eller sådant tekniskt bistånd som kan användas för att framställa kärnladdningar, biologiska eller kemiska vapen, 18.smuggling och grov smuggling, 3 och 5 §§ lagen (2000:1225) om straff för smuggling, om brottet avser sådana varor som omfattas av 1417, 19.olaga hot, 4 kap. 5 § , som innefattar hot om att begå någon av de gärningar som avses i 118. Uppräkningen är uttömmande och omfattar endast fullbordade brott. Straffet för terroristbrott av normalgraden är enligt 2 § andra stycket lagen (2003:148) om straff för terroristbrott fängelse , lägst och högst , eller på livstid. Är brottet mindre grovt, är straffet enligt tredje stycket i samma bestämmelse fängelse, lägst två år Terroristbrottet omfattar gärningar av vitt skilda slag, vars straffvärde varierar kraftigt och straffskalan har med hänsyn till det utformats förhållandevis vidsträckt. Detta innebär att minimistraffet är Prop. 2009/10:50 lägre än för en del av de enskilda brott som kan kvalificeras till terrorist- brott, t.ex. mord. Därför föreskrivs i bestämmelsens fjärde stycke att om ett högre lägsta straff föreskrivits i så gäller det. Eftersom livstids fängelse kan följa som straff på terroristbrott är pre- skriptionstiden . Om terroristbrottet är mindre grovt är pre- skriptionstiden . De osjälvständiga brottsformerna försök, förberedelse, stämpling och medverkan till brott samt underlåtenhet att avslöja eller hindra brott be- handlas i 23 kap. . Bestämmelserna utvidgar det straffbara området utöver de gränser som följer av brottsbeskrivningarna i de sär- skilda straffstadgandena. Försök, förberedelse och stämpling är enligt 1 och 2 §§ straffbara då det särskilt anges.