prop · GX0356 · 2009-11-12 00:00:00 — uppgifter som bl.a. omfattas av begreppet nämns dock en persons adress eller yttringarna av ett psykiskt sjukdomstillstånd. Även enskilds namn Prop. 2009/10:56 omfattas av begreppet (RÅ 1994 not 516). alltså i vissa situationer sökandes namn omfattas av sekretess enligt 39 kap. 3 § OSL. I praktiken torde det dock sällan förekomma att uppgifter i anställningsärenden sekretessbeläggs med stöd av denna bestämmelse eftersom sekretess råder först när det kan antas att sökanden eller någon till denne närstående utsätts för våld eller annat allvarligt men om uppgiften röjs. Bestämmelsen har därför begränsad betydelse i anställningsärenden. I övrigt blir intresseanmälningar allmänna handlingar i samband med att de inkommer till myndigheten. Eftersom det inte finns någon allmän sekretessbestämmelse för uppgifter om vem som anmält intresse för en anställning är dessa uppgifter därmed offentliga . Muntliga intresseanmälningar måste dokumenteras av myndigheten för att bli allmänna handlingar. Denna typ av anmälningar blir normalt allmänna handlingar i samband med att ärendet slutbehandlas. Kravprofiler och annat material som tas fram av myndigheten blir i regel allmänna handlingar i samband med att ärendet avslutas, om de inte har expedierats (2 kap. 7 § TF). Enligt 16 § FL gäller att sökande, klagande eller annan part har rätt att ta del av uppgifter som har tillförts ärendet, om det avser myndighetsutövning mot någon enskild. Rätten att ta del av uppgifter gäller med de begränsningar som följer av 10 kap. 3 § OSL. Den rätt som följer av bestämmelsen är nödvändig främst för att parten ska kunna bevaka sitt intresse i ärendet. Den behövs bl.a. för att parten ska kunna bemöta och komplettera uppgifter i utredningsmaterialet. Partsinsynen ger också den enskilde möjlighet att kontrollera att myndigheten verkligen bereder honom tillfälle att yttra sig över allt som är av betydelse för ärendets avgörande och att handläggningen sker med tillbörlig snabbhet och effektivitet. Dessutom har insynsrätten betydelse som komplement till bestämmelserna om kommunikation av utrednings- De senare reglerna har av olika skäl försetts med förbehåll, som gör det möjligt för myndigheten att i en del situationer avgöra ärenden utan att parten underrättats om det som tillförts ärendet. denne kan det i sådana fall vara av värde att ha rätt att på egen begäran ta av materialet (prop. 1971: 30 s. 441). anställningsärenden finns en sådan begränsning i myndighetens skyldighet att kommunicera utredningsmaterialet till part (17 § första stycket 2 FL). Skälet till att dessa ärenden har undantagits är att en kommunikationsskyldighet i dessa fall skulle medföra stora praktiska svårigheter för myndigheterna och riskera en avsevärd fördröjning av Även den omständigheten att kommunikationen kan utsätta den enskilde för onödigt obehag har anförts som ett skäl mot en kommunikationsskyldighet i dessa ärenden (prop. 1971:30 s. 470). Huvudregeln är att sekretess inte inskränker en parts rätt till insyn. Partsinsynen är dock begränsad om det av hänsyn till allmänt eller enskilt intresse är av synnerlig vikt att sekretessbelagd uppgift i materialet inte Prop. 2009/10:56 röjs. I sådana fall ska myndigheten på annat sätt lämna parten upplysning om vad materialet innehåller i den utsträckning som behövs för att parten ska kunna ta till vara sin rätt och det kan ske utan allvarlig skada för det intresse som sekretessen ska skydda (10 kap. 3 § OSL). Det krävs således tungt vägande intressen för att myndigheten ska vägra en part insyn i sekretessbelagt material. Som exempel på fall då partsinsynen kan begränsas brukar nämnas situationer då det föreligger fara för rikets säkerhet. I de fall en myndighet lämnar ut en sekretessbelagd uppgift enligt 10 kap. 3 § OSL får myndigheten göra förbehåll som inskränker mot- tagarens rätt att lämna uppgiften vidare eller att utnyttja uppgiften. Detta förbehåll får dock inte innebära ett förbud mot att utnyttja uppgiften i ärendet eller mot att lämna muntlig upplysning till part, ställföreträdare, ombud eller biträde (10 kap. 4 § OSL). Förvaltningslagen och dess reglering av rätten till partsinsyn är endast tillämplig vid förvaltningsmyndigheter och till dessa hör inte regeringen. Avsikten är dock att FL så långt som möjligt ska tillämpas även vid handläggningen av regeringens ärenden (se vidare avsnitt 7.6). Diskrimineringslagen (2008:567) ger en sökande rätt att efter begäran få en skriftlig uppgift av arbetsgivaren om vilken utbildning, yrkes- erfarenhet och andra meriter den hade som togs ut till anställnings- intervjun eller som fick arbetet (2 kap. 4 §). Bestämmelsen riktar sig i praktiken främst till privata arbetsgivare, eftersom offentlighetsprincipen gäller för arbetsgivare i den offentliga sektorn, vilket normalt sett innebär att handlingarna kan lämnas ut. Om en sökande sedan ett anställningsärende har avslutats anser att ovidkommande hänsyn tagits, och att myndigheten har brutit mot diskrimineringslagen, kan sökanden anhängiggöra en prövning enligt den lagen. I lagen finns ett undantag från arbetsgivarens skyldighet att lämna ut uppgifter på begäran av diskrimineringsombudsmannen (4 kap. 3 §). Skyldigheten att lämna ut uppgifter gäller enligt detta undantag inte om det finns särskilda skäl som talar mot ett utlämnande. I förarbetena till bestämmelsen anges att en möjlighet till begränsning av skyldigheten att lämna ut uppgifter bör gälla för uppgifter som gäller utrikestjänsten, försvaret, affärs- eller driftsförhållanden eller andra uppgifter där motstående intressen kan vara så starka att uppgifterna inte bör lämnas ut (prop. 2007/08:95 s. 373). 6.5 Information till fackliga organisationer De fackliga organisationerna har enligt 19 § lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet, förkortad MBL, rätt till viss information från arbetsgivaren, bl.a. i fråga om riktlinjerna för personalpolitiken. Detta är en annan typ av information än den som lämnas i samband med rekrytering och som ofta följer en ordning som överenskommits i ett Om förhandlingsskyldighet enligt MBL Prop. 2009/10:56 föreligger i ett rekryteringsärende är arbetsgivaren skyldig att lämna information till motparten så att organisationen kan sätta sig in i ärendet för att kunna förhandla i frågan. När det gäller medbestämmande vid beredning av regeringsärenden har parterna på det statliga området träffat ett kollektivavtal (MBA-R), i sin senaste lydelse från , vilket godkänts av regeringen . Enligt avtalet har huvudorganisationerna på det statliga avtalsområdet rätt till information om bl.a. anställning av vissa högre chefer (3 §). Med högre chefer avses myndighetschefer. Den information som lämnas är uppgift om vem som regeringen avser att anställa. Uppgift om vilka övriga som har anmält intresse för anställningen lämnas inte över till de fackliga organisationerna. kan lämna synpunkter på förslaget till beslut. Om det behövs ska en överläggning ske då huvudorganisationerna bereds tillfälle att ställa frågor och lämna synpunkter. I anställningsärenden vid förvaltningsmyndigheter gäller, enligt vad som fastställts av rättspraxis, en förhandlingsskyldighet innan beslut om anställning av högre chefer. För anställning av andra personer föreligger det däremot inte någon primär förhandlingsskyldighet enligt 11 § MBL beträffande frågan om vem myndigheten vill anställa. Enligt lokala samverkansavtal kan det finnas en skyldighet för myndigheten att informera de fackliga organisationerna om vem myndigheten avser att anställa. Den fackliga organisationen har då vanligen på sig att påkalla förhandling. Myndigheten ska avvakta innan beslut om anställningen fattas. I de fall då en förhandling blir aktuell kan myndigheten komma att redovisa grunderna för sitt beslut, vilket kan innefatta utlämnande av uppgifter om testresultat i de fall detta varit avgörande för valet av person. Sekretess vid anställning av Regeringens bedömning: I vissa anställningsärenden finns det behov av sekretess för uppgifter om vilka personer som anmält intresse för Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Det stora flertalet av remissinstanserna tillstyrker utredningens förslag om att en sekretessbestämmelse ska införas eller lämnar förslaget utan erinran. Flera av dem lyfter dock fram vikten av offentlighetsprincipen och att den inte bör begränsas mer än nödvändigt. ombudsmän () anser att en god insyn vid hantering av anställningsärenden är av stor betydelse för att garantera att förfarandet är sakligt och objektivt. Från dessa synpunkter finns det enligt JO anledning att vara tveksam till förslaget. förslaget ingår i syftar emellertid till en utveckling i positiv riktning, med en större öppenhet vid de aktuella rekryteringarna . på detta anser JO att det inte finns skäl att motsätta sig en sekretessregel. anser att det är en angelägen fråga och tillstyrker förslaget i dess helhet. Verket anser att det är viktigt att de mest kompetenta personerna söker anställningarna som myndighetschefer. Statskontoret anser att utredningen har visat att det finns problem förknippade med den offentlighet som råder i de aktuella ärendena och tillstyrker utredningens förslag. akademikers centralorganisation () uppger att organisationen starkt har drivit kravet på en reformering av utnämningsmakten i syfte att få ett bättre urval och en större öppenhet. För verksamhetens och medarbetarnas skull är beredd att sätta sekretessbehovet i första rummet, men förutsätter att regeringen vid varje rekrytering eftersträvar så stor öppenhet som möjligt. förbundet anser att det finns vissa fördelar med att utnämningar av de högsta cheferna i statsförvaltningen sker i konkurrens, även om det till största delen sker under sekretess. Alternativet att inte ha något ansökningsförfarande är enligt förbundet ett ännu mer slutet Förbundet kan därför acceptera förslaget, i syfte att skydda den sökandes identitet. Justitiekanslern är tveksam till förslaget och anser att det är svårt att dra slutsatsen att förslaget skulle leda till ökat antal sökande. kanslern förordar ett öppet förfarande i likhet med vad Grundlags- utredningen har föreslagit beträffande högre domarbefattningar. Tidningsutgivarna avstyrker utredningens förslag och anser att öppenhets- och demokratihänsynen väger över farhågorna om en anser att utredningen inte presenterat tillräckligt tungt vägande skäl för att motivera en ändring av Förbundet anser att kartläggningen tvärtom pekar på att det inte är troligt att det just är offentligheten som avhåller personer från Skälen för regeringens bedömning: I förarbetena till sekretesslagen framhålls att en betydande öppenhet bör råda inom personaladministrativ verksamhet som innefattar myndighetsutövning, såsom anställnings- ärenden, och att detta har varit skälet till att just dessa ärenden undantagits från sekretess (prop. 1979/80:2 Del A s. 201). Det finns 203 myndighetschefer vid förvaltningsmyndigheter som lyder under regeringen. Av avsnitt 4.1 framgår att det i en tredjedel av de ärenden då regeringen annonserat en anställning som myndighetschef inte har funnits tillräckligt kvalificerade personer bland dem som anmält intresse för anställningen. Av den undersökning som utredningen har genomfört framgår att fler skulle anmäla sitt intresse för en anställning som myndighetschef om deras identiteter inte röjdes i rekryteringsförfarandet. De nu aktuella anställningarna är centrala för utvecklingen av statsförvaltningen. Det är inte godtagbart att, såsom utredningen redovisat, en så hög andel som av de som skulle kunna vara väl kvalificerade för anställning som myndighetschef avstår från att anmäla sitt intresse av denna anledning (SOU 2009:9 s. 43). Det är därför inte lämpligt att, som Justitiekanslern föreslagit, tillämpa ett öppet förfarande i dessa anställningsärenden. har ett helt slutet förfarande använts. Annonsering användes då inte och det var inte heller, åtminstone formellt sett, möjligt att lämna in intresseanmälningar. Det har emellertid förekommit att intresserade har kontaktat respektive departement och anmält sitt intresse för en viss anställning. Processen har helt och hållet, i enstaka fall med visst bistånd från rekryteringsföretag, skötts inom . Eftersom handlingar inte har lämnats in har det inte heller funnits några handlingar som kunnat bli offentliga. De främsta nackdelarna med förfarandet har varit dess oförutsägbarhet och att det, i avsaknad av en offentlig krav- profil, inte har gått att bedöma om den person som anställts uppfyllt de krav som regeringen ansett bör ställas på en chef för den aktuella myndigheten. Förfarandet har, med rätta, utsatts för kritik, bl.a. till följd av den bristande kontrollmöjligheten. Enligt regeringens mening är det inte heller rimligt att tillämpa en ordning som inte ger samtliga tänkbara kandidater möjlighet att anmäla sitt intresse. Det torde vidare i de flesta fall vara en mycket svår uppgift att på förhand, utan någon annonsering, identifiera den mest lämpade personen som är intresserad av anställningen. Detta gäller särskilt intresserade från den privata sektorn. Med ett slutet förfarande riskerar därför en stor grupp av kvalificerade personer att aldrig komma i fråga för anställning. Regeringen gör mot denna bakgrund bedömningen att en återgång till det tidigare tillämpade förfarandet inte är lämplig. Då offentligheten i det nuvarande öppna rekryteringsförfarandet medför att inte tillräckligt många kvalificerade personer anmäler sitt intresse anser regeringen, i likhet med det stora flertalet av remissinstanserna, att ett införande av en sekretessbestämmelse för vissa anställningsärenden är väl motiverat. Det är angeläget att vid utformandet av en sekretessbestämmelse säkerställa att så mycket som möjligt av förfarandet förblir öppet och transparent. Även om uppgifterna helt eller delvis sekretessbeläggs bedömer regeringen att förfarandet i sin helhet kommer att bli betydligt mer öppet än vad som gällde tidigare, när anställningarna inte Prop. 2009/10:56 annonserades. 7.2.1Anställningsärenden som ska omfattas av sekretess Regeringens förslag: Sekretess ska gälla i ärende om anställning av myndighetschef vid förvaltningsmyndighet som lyder under regeringen. Regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om undantag från sekretessen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen har föreslagit att även ärenden om anställning av överdirektörer ska omfattas av bestämmelsen. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som särskilt kommenterat frågan har samtliga anfört att det bör övervägas om även rekryteringar av andra chefer än myndighetschefer ska omfattas av sekretess. anser att motivet att få de mest lämpliga personerna att söka till ledande befattningar i staten, för att få statsförvaltningen så effektiv som möjligt, är giltigt även när det gäller andra chefer. anser vidare att den föreslagna modellen, med sekretess som huvudregel och med möjlighet för regeringen att besluta om undantag, är lämplig. Arbetsförmedlingen m.fl. anser att det bör övervägas om inte de före- slagna förändringarna även ska gälla andra befattningshavare. framhåller att det inom polisen finns flera chefer som anställs av regeringen, men där myndigheten inte lyder under regeringen, varför befattningen således inte omfattas Kommuner och Landsting (SKL) anser att de föreslagna befattningarna utgör en rimlig avvägning av behoven inom statens SKL framhåller att kraven för de ledande befattningarna i kommuner och landsting är jämförbara med vad som gäller för ett antal ledande befattningar i statlig verksamhet. därför att det finns behov av ytterligare översyn av behovet av sekretess vid chefsrekrytering i kommuner och landsting. Skälen för regeringens förslag: Offentlighetsprincipen är av mycket stor betydelse för allmänhetens insyn i statsförvaltningen, bl.a. i fråga om Allmänheten ska i så stor utsträckning som möjligt ha förutsättningar att bedöma att endast sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet beaktats vid en anställning. offentligheten måste mot denna bakgrund alltid övervägas noga. Beslut om anställning av chefer för myndigheter som lyder under regeringen är av stor strategisk betydelse för regeringens styrning Dessa myndigheter ansvarar för verksamhet av nationell karaktär och är av stort intresse för medborgarna. myndigheterna har tidigare inte rekryterats i ett öppet anställnings- Av skäl som anförts i avsnitt 7.1 gör regeringen samma bedömning som utredningen och de flesta remissinstanserna, dvs. att huvudregeln bör vara att uppgifter om de som anmält intresse för dessa anställningar bör omfattas av sekretess. Utöver dessa myndighetschefer finns det ett antal chefer för förvaltningsmyndigheter som inte lyder under regeringen, t.ex. länspolismästare och förvaltningschefer vid kommuner och landsting. Flera remissinstanser har fört fram att även dessa och andra anställningar än de av utredningen föreslagna borde omfattas av sekretess. En större rörlighet mellan privat och offentlig sektor kan i sig tänkas utgöra skäl för att se över offentligheten även för dessa rekryteringar. Anställning av dessa chefer sker huvudsakligen i öppna rekryteringsförfaranden. Utredningen har föreslagit att även överdirektörer ska omfattas av den föreslagna sekretessbestämmelsen. En överdirektör är inte chef för en myndighet, men är den som enligt myndighetens instruktion ska vara myndighetschefens ställföreträdare. har det även funnits myndighetschefer med titeln överdirektör, men sedan början av 1990- talet har den titeln inte använts för myndighetschefer. Det finns ett fyrtiotal överdirektörer, varav drygt hälften är anställda vid länsstyrelserna. Det har varken av den undersökning som utredningen har gjort eller i övrigt framkommit att det föreligger några större problem med att få intresserade att anmäla intresse för dessa anställningar. Vid en avvägning av behovet av att få fler att anmäla sitt intresse, och vikten av restriktivitet med att inskränka offentligheten i anställningsärenden, anser regeringen att det inte föreligger skäl att införa sekretess i ärenden som avser anställning av överdirektörer. Om sekretess även skulle införas i ärenden som avser anställning av chefer för andra myndigheter än de som lyder under regeringen skulle det innebära att den öppenhet som i de allra flesta fall har gällt i dessa rekryteringsprocesser skulle inskränkas. Så är inte på samma sätt fallet med chefer för förvaltningsmyndigheterna som lyder under regeringen. För dessa rekryteringar har under en mycket tillämpats ett slutet förfarande, även om förfarandet har öppnats upp . Det kan dock inte uteslutas att behov av sekretess också föreligger vid andra rekryteringar av högre chefer hos såväl statliga som kommunala myndigheter. Med hänsyn till de noggranna överväganden som bör göras vid inskränkningar av öppna rekryteringsförfaranden anser regeringen att det saknas tillräckligt underlag för att ta ställning till om en vidare krets av chefer bör omfattas av den föreslagna sekretess- bestämmelsen. Det finns chefer för myndigheter som lyder under regeringen som rekryteras under särskilda former. Till exempel anställs rektorer för statliga universitet och högskolor efter en särskild process. Styrelsen för lärosätet inhämtar synpunkter från lärarna, övriga anställda och studenter på det sätt som styrelsen har bestämt. Hur detta sker rent praktiskt skiljer sig åt mellan lärosätena. Styrelsen för eller högskolan lämnar sedan ett förslag till regeringen som beslutar om anställningen. Regeringen har, mot bakgrund av den öppenhet som redan råder vid rekryteringen av rektorer, ingen avsikt att ändra den befintliga ordningen. Det förekommer även anställningar där sekretess av olika skäl kan Prop. 2009/10:56 bedömas som obehövlig. Detta gäller t.ex. sådana anställningar där mer eller mindre omfattande vetenskapliga erfarenheter har ett särskilt tungt vägande meritvärde. Sådana anställningar bör i vissa fall kunna vara föremål för en öppen granskning på samma sätt som sker vid anställningarna av cheferna för lärosätena. Regeringen bör mot denna bakgrund kunna föreskriva om undantag från huvudregeln om sekretess. Även om regeringen anser att ett öppet rekryteringsförfarande är bra finns det situationer då det av olika anledningar är bäst för verksamheten att rekryteringen hanteras utan annonsering. Regeringen avser därför även fortsättningsvis i vissa fall anställa myndighetschefer utan föregående annonseringsförfarande. Det kan handla om oförutsedda vakanser då en chef behöver rekryteras skyndsamt, men även om andra fall då det av olika skäl inte är lämpligt med ett annonseringsförfarande (jfr skr. 2009/10:43 s. 21 ff.). Som exempel kan nämnas rekryteringen av överbefälhavare, där det bl.a. av säkerhetsskäl kan vara olämpligt med ett annonseringsförfarande. 7.2.2Uppgifter som ska omfattas av sekretess Regeringens förslag: Sekretess ska gälla för uppgift som lämnar eller kan bidra till upplysning om vem som har anmält intresse för anställningen. Sekretess ska inte gälla beslut i ärende eller uppgift om den som har fått anställningen. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har påtalat att det är just uppgifter om vem som anmält intresse som ska omfattas av sekretess. har framhållit att det är angeläget att kravprofiler och andra relevanta uppgifter som inte kan kopplas till de sökandes identiteter förblir offentliga. Skälen för regeringens förslag: Syftet med att införa en sekretessbestämmelse vid anställning av myndighetschefer är att få fler personer att anmäla sitt intresse för dessa anställningar. rekryteringsbasen och möjligheten att anställa den lämpligaste personen. Målet är att myndighetschefer ska rekryteras ur en grupp av mycket Detta syfte och mål bör utgöra utgångspunkten för bedömningen av vilka uppgifter som ska omfattas av sekretess. I ett anställningsärende kan det förekomma en stor mängd skilda handlingar, bl.a. kravprofiler och meritförteckningar. lingarna i anställningsärendena innehåller emellertid också information som kan medföra att den enskilde personen går att identifiera, även om namnet inte lämnas ut. När det gäller den nu aktuella kategorin av intresseanmälningar innehåller meritförteckningen ofta tillräcklig information för att en utomstående ska kunna identifiera de som har anmält sitt intresse för anställningen. Den som lämnar in en intresse- anmälan för en anställning som myndighetschef har i allmänhet redan en sådan position som gör henne eller honom lätt att identifiera. genom eventuella omdömen och referenser från tidigare arbetsgivare kan den enskilda personen identifieras. beaktas att uppgifter som inte i sig kan ge ledning om vem som anmält Prop. 2009/10:56 intresse för en viss anställning sammantaget med andra uppgifter kan utvisa identiteten på kandidaten. Om det föreligger en icke obetydlig risk för att identiteten hos någon som anmält intresse för anställningen kommer att röjas, uppnås inte det avsedda syftet med sekretessbestämmelsen. De som avhåller sig från att anmäla sitt intresse kommer då även fortsättningsvis att avstå. Det är därför av största vikt att en sekretessbestämmelse utformas så att de som är intresserade kan utgå från att uppgifter om deras identitet inte kan lämnas ut. Enligt regeringens mening bör därför sekretess gälla för samtliga uppgifter som lämnar eller kan bidra till upplysning om en enskilds persons identitet. Med den föreslagna avgränsningen kommer det att finnas uppgifter som kommer att vara offentliga när anställnings- ärendet har slutbehandlats. Detta gäller självfallet kravprofilen, men även vissa uppgifter i de handlingar som har getts in av kandidaterna. Det finns inte något behov av sekretess för uppgifterna i regeringens anställningsbeslut. Vidare finns inte behov av sekretess för uppgifter i anställningsärendet om den som sedermera har fått anställningen.