prop · GX0338 · 2009-10-22 00:00:00 — I tillägg till mandatet från säkerhetsrådet föreligger även en inbjudan av den afghanska regeringen, vilket utgör ytterligare en folkrättslig grund för insatsen. Den internationella säkerhetsstyrkans rätt att använda våld grundas ytterst på säkerhetsrådets mandat i enlighet med kapitel VII och måste stå i överensstämmelse med de mänskliga rättigheterna samt i tillämpliga fall den internationella humanitära rätten. Denna rätt har preciserats i insatsregler som reglerar styrkans våldsanvändning. Insatsreglerna innebär att styrkan under vissa omständigheter kan tillgripa våldsmedel som går utöver traditionellt självförsvar för att genomföra säkerhetsrådets mandat. I ISAF:s mandat ligger även möjligheten att omhänderta personer som hotar insatsens säkerhet. Det kan vara nödvändigt för att uppfylla det mandat säkerhetsrådet ålagt insatsen. En grundläggande förutsättning för att en individ som omhändertagits av ISAF ska kunna överlämnas till afghanska myndigheter är att det kan ske med full respekt för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna och den internationella humanitära rätten. 4.2Den internationella säkerhetsstyrkan, ISAF ISAF har successivt utökat sin närvaro i . verkar ISAF i hela landet. Styrkan uppgår till omkring 64 500 personer från 42 länder, varav 14 är icke- Natoländer. Det är avgörande för den politiska utvecklingen i att säkerheten förbättras och att den afghanska regeringen kan nå ut med sitt inflytande och utöva kontroll och god samhällsstyrning i landets alla provinser. Den internationella säkerhetsstyrkans närvaro i hela landet bidrar till en sådan utveckling. En betydande del av den internationella säkerhetsstyrkans verksamhet utanför utgår från regionala enheter för säkerhet och återuppbyggnad, PRT (Provincial Reconstruction Team). finns 26 regionala enheter under ledning av 14 länder, däribland . Dessa enheter ska bidra till säkerhet och stabilitet och därmed skapa förutsättningar för återuppbyggnad och afghanska regeringens myndighetsutövande i hela landet. Utgångspunkt för all verksamhet som bedrivs genom de regionala enheterna är att den ska initieras av och genomföras tillsammans med lokalbefolkningen och företrädare för det afghanska samhället i enlighet med afghanska prioriteringar. Den exakta utformningen av varje enskild regional enhet är avhängigt säkerhetsläget och behoven på marken i det aktuella området, liksom de prioriteringar som ledarnationen gör. Utöver verksamheten genom de regionala enheterna utgörs ISAF främst av manöverenheter och resurser för utbildning av den afghanska armén. Uppbyggandet av de afghanska säkerhetsstyrkorna är en huvud- komponent i ISAF:s långsiktiga strategi där uppgifterna inom säkerhets- sektorn ska kunna övertas av afghanska styrkor. deltar afghanska säkerhetsstyrkor i av ISAF:s insatser. En viktig del av de internationella styrkornas stöd sker genom utbildnings- och samverkansgrupper (OMLT) som genom militär rådgivning bidrar till att stärka den afghanska arméns egna förmåga. ISAF är ett tydligt exempel på en fredsfrämjande insats som i sin verksamhet visar på det nära och ömsesidiga samspel som råder mellan åtgärder för utveckling och åtgärder för säkerhet. Utöver kontakter med afghanska säkerhetsaktörer krävs ett nära samarbete med civila afghanska och internationella aktörer i såsom FN och EU. Därför rekommenderar insatsens operationsplan att de regionala enheterna har en civil-militär struktur. ISAF samarbetar även med den amerikanskledda militära insatsen i , den så kallade koalitionen, Operation Enduring Freedom, (OEF). Koalitionen har som uppgift att stödja i bekämpningen av och andra regeringsfientliga grupper i landet liksom att genomföra utbildningsinsatser för både den afghanska armén och polisen. Koalitionen grundar sin närvaro på en inbjudan av den afghanska regeringen samt på de resolutioner som antog efter terrordåden i . Genom inbjudan från den afghanska regeringen har koalitionen en tydlig folkrättslig grund för sin närvaro. har välkomnat koalitionens insatser. Den internationella styrkan och den amerikansk- ledda koalitionen samarbetar kring ambulans-, evakuerings- och understödsflyg och andra resurser för undsättning av utsatta enheter. Befälhavaren för ISAF har i sin nationella kapacitet även ledningsansvar för koalitionen. En grundprincip för samverkan är att den sker i full överensstämmelse med respektive insats mandat och skilda karaktär. Vid toppmötet mellan Natos stats- och regeringschefer i antog Nato en intern allomfattande politisk och militär plan för insatsen i . Samtliga länder som bidrar till den internationella säkerhetsstyrkan, inklusive , anslöt sig till denna. Principerna som planen lägger fast handlar om långsiktigt engagemang, afghanskt ägarskap, ökad samordning mellan olika internationella organisationer med önskemål om en starkare roll för FN samt vikten av ett regionalt perspektiv på konflikten. Med utgångspunkt från dessa principer kommer Nato tillsammans med övriga bidragande länder att kontinuerligt pröva möjligheten att överlämna säkerhetsansvaret till de afghanska säkerhetsstyrkorna i de delar av där säkerhets- läget så medger. Som ett första steg skedde en gradvis överlämning av ansvaret för ledningen av säkerheten för Kabulregionen till afghanska säkerhetsstyrkor 2009. Motsvarande process kommer avhängigt säkerhetsläget att inledas i de provinser som bedöms mest stabila. president fattade samma månad som han tillträdde som president beslut om förstärkningar i ISAF. När förstärkningen är genomförd kommer den sammanlagda amerikanska militära närvaron i uppgå till 68 500 soldater. Ytterligare amerikanska förstärkningar kan bli aktuella. Under i /Kehl beslutade stats- och regeringscheferna att Nato ska utöka sin roll i genom att etablera träningsmissionen Nato Training Mission (NTM- A). Syftet med missionen är att ytterligare bidra till kapacitets- uppbyggnad och högnivåträning av den afghanska nationella armén samt utbildning och mentorskap för den afghanska nationella polisen. NTM-A lyder under ISAF och verkar med initial förmåga . Vid i fattades principbeslut om ny ledningsstruktur för ISAF. Befälhavaren för ISAF behåller det övergripande ansvaret för ledningen av ISAF och ges ett tydligare ansvar för samverkan med andra internationella aktörer, den afghanska regeringen och berörda afghanska myndigheter. De direkta militära insatserna leds av ett nyinrättat operativt kommando, ISAF Joint Commando (ICJ). Befälhavaren för ISAF är fortsatt dubbelhattad som befälhavare för såväl ISAF som de amerikanska styrkorna i . Som en del av tillsattes en ny befälhavare för ISAF . Den nye amerikanske befälhavaren general har i en rapport som lades fram bedömt att konfliktförloppet sannolikt inte kan påverkas i positiv riktning enbart genom ytterligare militära insatser av samma sort. Enligt McChrystal behövs ökade militära insatser, men dessa måste kombineras med en omsvängning till ett förhållningssätt som lägger tyngdpunkten vid att ISAF ska skydda civila och vinna den afghanska befolkningens respekt och förtroende genom att minska avståndet mellan soldater och befolkning, fokusera på att skydda befolkningen från hot och våld från de regeringsfientliga grupperna samt till det yttersta undvika att orsaka civila förluster. Flera av de förslag som betonas i rapporten fokus på befolkningen, afghanskt ägarskap, kapacitetsbyggande, behovet av internationella truppers synlighet, kulturell förståelse, reintegrations- program samt samordning kan beskrivas som nyckelord för framgång för insatsen i och stämmer också mycket väl överens med hur den svenska styrkan arbetar. Ett centralt element i stabiliseringen av är stärkandet av den afghanska förmågan att bidra till upprätthållande av ordning och säkerhet i landet. godkände den Sammansatta styrelsen för samverkan och övervakning, JCMB, en gradvis ökning av storleken på de afghanska säkerhetsstyrkorna, genom att expandera den afghanska nationella armén från omkring 84 000 man till ca 134 000, som insatser görs för att öka kvaliteten och i viss mån kvantiteten också av den afghanska nationella polisen. I de förslag som framställs från ISAF:s ledning ingår ytterligare förstärkningar av den afghanska armén, möjligen ända upp till 240 000 personer, vilket temporärt innebär ett större behov av stöd från ISAF:s truppbidragande länder. Särskilda riktlinjer mot människohandel tillämpas inom ISAF i enlighet med Natos och Partnerskap för freds (PFF) traffickingpolicy. Riktlinjerna innebär att styrkan inte på något sätt får bidra till människosmuggling och utnyttjande av människor för sexuella ändamål eller såsom tvångsarbetskraft. Nolltolerans för detta gäller för såväl militär som civil personal. Riktlinjerna ska också säkerställa att styrkan i samverkan med afghansk polis och internationella och enskilda organisationer kan bidra till bekämpning av dessa företeelser. Detta är i enlighet med operationsplanen en av ISAF:s viktigaste stödjande uppgifter. antog Nato en policy för att implementera FN:s resolution om kvinnor, fred och säkerhet i sina operationer. , jämte övriga EAPR-länder, anslöt sig till beslutet. operationaliserades policyn genom att Natos militära myndigheter utarbetade konkreta riktlinjer för dess implementering i Natos strukturer. Dessa riktlinjer omfattar såväl förslag om förstärkt utbildning och träning, ett beaktande av genderaspekter i samband med bemanning samt förslag om att stödja inrättandet av genderfunktioner knutna till Natos operationer. Vid kommer det från och med början av 2010 att finnas två genderrådgivare vilka har till uppgift att stödja ISAF:s ledning. För att ytterligare främja ett 1325-perspektiv i Natoledda operationer påtog sig tillsammans med , , och ansvaret för en studie om hur en implementering av resolution i PRT:s verksamhet bidrar till ökad effektivitet för ISAF:s insats. Studien, som presenterades , lyfter bl.a. fram att både kvinnor och män måste finnas representerade i liksom i insatsens externa kontakter, att den högsta ledningen för insatsen bör ha ansvar för att implementera resolution samt att olika expert- funktioner med inriktning på genderfrågor inrättas. kommer fortsätta att aktivt bidra till att utveckla Natos 1325-politik. ISAF genomför även insatser mot anläggningar och smugglare med kopplingar till motståndsgrupper i syfte att stödja de afghanska säkerhetsstrukturer som bär huvudansvaret för kampen mot narkotika. Dessa insatser sker i allt väsentligt i södra . 5 Svenska utvecklings- och andra insatser är ett av världens fattigaste länder. Det gäller redan om man ser till bristen på resurser och social service, men kanske i ännu högre grad om man väger in den avsaknad av möjlighet att påverka sin livssituation som många afghaner lever under. finns det, som regeringen har konstaterat (prop. 2006/07: 83 s. 10), en fundamental koppling mellan hur människor får sina grundläggande behov tillfredsställa, statens legitimitet samt ett områdes stabilitet. Detta är i fall djupt oroande. Den kvardröjande konflikten är den enskilt viktigaste orsaken till misären i . Bristen på utveckling bidrar ytterligare till extremism, narkotikahantering och annan kriminalitet vilket i sin tur spär på konflikten. Mot bakgrund av de stora behoven har regeringen genomfört en rad åtgärder för att stärka det samlade svenska bidraget till . antog regeringen en ny långsiktig strategi för utvecklingssamarbete med . Strategin ska gälla för perioden fram till slutet av 2013 och innebär bland annat att den långsiktiga ramen för stöd till successivt ökas till ca . Utöver detta tillkommer det humanitära biståndet som uppgått till samt betydande biståndsresurser som kanaliseras via multilaterala organisationer, exempelvis FN. Med utgångspunkt i problem syftar den strategi som regeringen antagit till att, i samverkan med andra svenska insatser och i nära samordning med den afghanska regeringen och med det övriga givarsamfundet, verka för förbättrade levnadsförhållanden för fattiga afghaner. Insatserna fokuseras till tre huvudsektorer: 1) demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, 2) utbildnings, samt 3) privatsektorutveckling. Möjligheterna att genomföra särskilda insatser för kvinnor och flickor ska tillvaratas inom alla dessa områden. För att stärka förutsättningarna till synergier mellan de olika svenska insatser som genomförs eller kan komma att genomföras regionalt innehåller strategin en öronmärkning av av det långsiktiga biståndet till insatser i norra . Som en del av de internationella ansträngningarna att bidra till uppbyggnaden av civila afghanska institutioner har fått i uppdrag att utreda och genomföra kapacitetsbyggande insatser. För att genomföra sitt uppdrag i norra har Sida förstärkt sin civila närvaro vid den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad. För att lösa åtagande i norra finns en politisk rådgivare samt utvecklingsrådgivare i den regionala enheten. Syftet med rådgivarna är att stärka den svenska utvecklingsinsatsen i norr, samt att skapa synergier mellan säkerhets- och utvecklingsinsatser och samverkan med afghanska myndigheter och internationella Antalet utvecklingsrådgivare har utökats och uppgår nu till fyra. och andra givarländer behöver bli effektivare och mer koordinerade i sitt stöd. En viktig men svår uppgift är därvid att motverka den utbredda korruptionen. En nära samordning mellan å ena sidan den politiska dialog som syftar till att främja demokrati, gott samhällstyre och mänskliga rättigheter, och å andra sidan svenska utvecklingsinsatser för samma ändamål, är viktig för att nå genomslag. Lika viktigt är att samordna de svenska insatserna med större internationella aktörer, fokusera dessa geografiskt samt att ytterligare stärka samverkan mellan Sida, UD, Försvarsmakten, Polisen, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap samt . I enlighet med regeringens förslag i prop. 2008/09:140 kommer en samverkansfunktion inrättas inom med stöd av berörda myndigheter och andra aktörer för att stärka den civil-militära samverkan i samband med insatser internationellt. behov är stora. Civila insatser behövs för att åstadkomma en snabbare afghaniseringsprocess, effektiva återuppbyggnadsinsatser, starkare tillväxt och en hållbar social och ekonomisk utveckling. Detta kan t.ex. ske genom att ytterligare aktörer etablerar sig i det område för vilket har ledningsansvaret genom den regionala enheten för säkerhet och utveckling i Mazar-e , givet att förutsättningarna ut på ett tillfredsställande sätt. Det svenska humanitära biståndet till uppgår till totalt . Av dessa går från det årliga kärnbidraget till UNHCR och 3,7 miljoner via CERF (). Övriga fördelas på stöd till framförallt UNHCR, Norska flyktingrådet (NRC) och för deras stöd till internflyktingar, inrättandet av för humanitär samordning samt till Internationella Rödakorskommitténs arbete i landet. I samband med etableringen av EU:s polisinsats övergick de svenska polisrådgivare som tidigare i nationell kapacitet varit placerade i den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad i Mazar-e till en motsvarande roll inom ramen för EU:s insats. har 16 sekonderade personer i EU:s polisinsats i form av poliser, rådgivare och insatsstödpersonal. , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och Polisen bidrar med personal genom sekondering till Eupol i samt till insatsens stödfunktion i . En svensk ambition är ett utökat bidrag till utveckling av det afghanska polisväsendet. Tillsammans med övriga nordiska länder och i nära samarbete med Eupol planerar för att anordna utbildning i intersektoriellt samarbete för tjänstemän inom afghansk polis och rättsväsende. Projektet beräknas pågå . etablerade en ambassad i och den diplomatiska närvaron har förstärkts. Denna uppgår sammantaget till nio utsända samt stödpersonal. I sitt internationella arbete tillmäter FN:s säkerhetsråds resolutioner om kvinnor, fred och säkerhet respektive 1820 om sexuellt våld i väpnade konflikter stor betydelse och verkar för att dessa efterlevs. Regeringen har ett uttalat mål att förbättra situationen för kvinnor i konflikt- och postkonfliktsituationer, bl.a. genom att genomföra den nationella handlingsplan för resolution som antog . Som ett led i regeringens prioritering av implementeringen av den nationella handlingsplanen har Försvarsmakten en gender- rådgivare ingående i det svenska militära förbandet vid den regionala enheten för säkerhet och återuppbyggnad. FN:s säkerhetsrådsresolutioner och 1882 om barn i väpnade konflikter etablerade mekanismer för att övervaka, rapportera och straffa dem som använder eller rekryterar barn till väpnade konflikter. Från svensk sida är det viktigt att arbetet med barn och väpnade konflikter integreras i all relevant verksamhet. 6Nuvarande och fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i har bidragit till den internationella säkerhetsstyrkan ISAF sedan den inrättades /02. har ledningsansvar för en regional enhet för säkerhet och återuppbyggnad (PRT) i Mazar-e i norra . Enheten ansvarar för de fyra provinserna . Det nuvarande svenska militära bidraget består av bl.a. chef, stab och förband och uppgår till ca 500 personer. Förbandet består bl.a. av rörliga militära observatörsgrupper, vakt-, eskort- sjukvårds- och logistikenheter samt bemanning av PRT:s underenheter i provinserna (Provincial Offices) . Det svenska bidraget till den internationella styrkan omfattar även personal i utbildnings- och samverkansgrupperna, OMLT, som genom militär rådgivning bidrar till att bygga upp och stödja den afghanska armén. har också viss stödpersonal i samt personal vid de staber som leder styrkan. bidrar även med ca 100 personer till den svenskledda regionala enheten. har förstärkningar genomförts både på den militära och den civila sidan. Bland annat har en manöverenhet och en transport- flygenhet tillförts . har även tillfälligt förstärkt under de afghanska valen. Ytterligare OMLT-personal liksom en skyttepluton kommer, i enlighet med redan fattade beslut, att tillföras det svenska förbandet . Utöver detta har förbandets materiel anpassats för att möta det förändrade säkerhetsläget. Det svenska bidraget kommer även tillfälligt att tillföras bland annat en transportflygenhet. Som regeringen redogjort för omfattar den regionala enheten även en civil komponent för att lösa enhetens politiska och utvecklingspolitiska uppgifter och för att tillvarata möjligheten till synergier mellan säkerhetsskapande insatser och andra insatser. För att stärka enhetens samlade möjligheter har regeringen för avsikt att inrätta en ledande civil funktion för att bl.a. bistå med samordning och kontakter med bland annat afghanska myndigheter i området. Arbetet med att stärka de civila inslagen i insatser i kommer att fortsätta. består den civila komponenten av en svensk politisk rådgivare och tre svenska och en lokalanställd utvecklingsrådgivare. Dessa utgör en del av ambassaden som är fullt ut integrerad i enhetens verksamhet. Tillsammans med den militäre chefen utgör de civila rådgivarna den regionala enhetens ledningsgrupp. I det militära förbandet ingår även en svensk juridisk rådgivare och en genderrådgivare. Sammantaget utgör dessa den regionala enhetens stöd till afghanska myndigheter och underlättar samarbetet med internationella organisationer verksamma i området. 7Regeringens överväganden om fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan Regeringens förslag: medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 855 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2010, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd. Skälen för regeringens förslag: Som regeringen har redogjort för har bemyndigat etablerandet av en internationell säkerhetsstyrka i genom beslut i enlighet med kapitel VII. beslut utgör därmed en tydlig folkrättslig grund för insatsen. Regeringen konstaterar även att ISAF verkar i på inbjudan av den afghanska regeringen. Den svenska insatsen utgör enligt regeringens bedömande en väpnad styrka enligt 10 kap. 9 § regeringsformen. Av detta stadgande framgår att medgivande krävs för att en svensk väpnad styrka ska kunna sändas till ett annat land, om inte ett medgivande till detta givits i lag, eller en skyldighet föreligger enligt en internationell överenskommelse som godkänt. Då bemyndigande i lag saknas för regeringen i detta fall och då någon internationell överenskommelse inte ingåtts av vilken följer en skyldighet att ställa en svensk väpnad styrka till förfogande för insatsen, har regeringen att begära medgivande för deltagande med en väpnad styrka inom ramen för den internationella säkerhetsstyrkan ISAF. Medgivandet bör enligt regeringens mening gälla under förutsättning att det även fortsättningsvis föreligger ett giltigt mandat för den internationella säkerhetsstyrkan i från . Den internationella säkerhetsstyrkan ISAF:s mandat har genom säkerhetsrådets resolution (2009) utsträckts till att gälla till och med . FN kan antas komma att fortsätta att förlänga mandatet för den internationella säkerhetsstyrkan med i taget framöver. Mot bakgrund av den hittillsvarande utvecklingen konstaterar regeringen att det finns fortsatt stora behov av en internationell militär närvaro i , i synnerhet med anledning av kommande parlaments- och distriktsval då framför allt säkerhetssituationen i landet kan komma att påverkas. I är sambandet mellan säkerhet och utveckling mycket tydligt. Det finns en ömsesidig påverkan mellan säkerhetssituationen, samhällsstyrningen och möjligheten till ekonomisk och social utveckling. Avsaknaden av säkerhet underminerar den folkvalda regeringens möjlighet att påverka utvecklingen i landet och är ett av de allvarligaste hindren för effektiva återuppbyggnadsinsatser, starkare tillväxt och en hållbar social och ekonomisk utveckling. Säkerhetsläget i måste vidare betraktas ur ett regionalt perspektiv. En negativ utveckling i landet får konsekvenser för säkerheten i regionen och, i förlängningen, även globalt. Det internationella engagemanget i är långsiktigt och syftar till att möjliggöra stabilisering och utveckling av landet i demokratiska former. Det är av stor vikt att det internationella samfundet, inklusive , fortsatt stödjer och bistår den afghanska regeringen i dess strävan efter ett stabilt och säkert samhälle. engagemang inom ramen för ISAF är långsiktigt. Ledningsansvaret för den regionala enheten i Mazar-e innebär att åtagit sig ett ansvar för att enheten har rätt sammansättning och förmåga att kunna lösa de uppgifter som enheten tilldelats. Det osäkra säkerhetsläget samt åtagandet som ledningsansvarig nation ställer krav på förmåga till anpassning och flexibilitet för det svenska bidraget. Ledningsansvaret innebär att har skyldighet att säkerställa att efterfrågade förmågor och resurser tillgodoses, antingen genom bidrag från ett annat land eller genom att anpassar sin insats för att fylla eventuella vakanser och brister som kan uppstå. Strävan är att den regionala enheten ska vara ett multinationellt förband. Det finns även behov av att löpande kunna se över den svenska insatsen, bl.a. i ljuset av förändringar i operationsområdet eller för att kunna anpassa vår närvaro i enlighet med ISAF:s övergripande utveckling. Kapacitetsuppbyggnad av säkerhetsstyrkor är av grundläggande vikt för att möjliggöra att ledningsansvaret för säkerhet överförs till afghanska myndigheter. En nyckelkomponent i de förbandsbidragande ländernas engagemang i ISAF är den militära rådgivande personalen som genom utbildnings- och samverkans- grupperna OMLT utbildar och stödjer den afghanska armén. I samband med utbyggnaden av den afghanska armén ökar behovet av ytterligare resurser på detta område. bygger därför ut sitt OMLT-bidrag.