prop · GX0328 · 2009-10-07 00:00:00 — Om det tillstånd som saknas enligt t.ex. rör något annat än huvudverksam- heten t.ex. ett tillstånd enligt förordningen (2008:245) om kemiska pro- dukter och biotekniska organismer eller avfallsförordningen (2001:1063) för en mycket specifik och tillfällig hantering av en kemisk produkt eller ett föremål som utgör avfall kan det tyckas oproportionerligt att en av- saknad av ett sådant tillstånd innebär att tillståndet enligt lagen om han- del med utsläppsrätter ovillkorligen ska återkallas. Ett återkallande av tillståndet enligt lagen om handel med utsläppsrätter innebär i realiteten att verksamhetsutövaren måste stänga ner sin verksamhet eftersom det enligt 2 kap. 1 § är förbjudet att släppa ut koldioxid utan tillstånd enligt lagen om handel med utsläppsrätter om utsläppet sker från en sådan verk- samhet som omfattas av lagen. 6.7Bemyndigande att meddela föreskrifter om tilldelning Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att meddela ytterligare föreskrifter om tilldelning av utsläppsrätter. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på förslaget. Skälen för regeringens förslag: För handelsperioden 20052007 med- delade regeringen i ett tidigt skede föreskrifter för tilldelningen. skrifterna utgick från de principer som fastslagit (jfr prop. 2005/06:184, bet. 2005/06:MJU15, rskr. 2005/06:343). verksamhetsutövarna om tilldelning hos tillsynsmyndigheten. upprättade sedan fördelningsplanen och gav in den till Europeiska kom- Prop. 2009/10:28 missionen för granskning. I lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter finns flera bestäm- melser om tilldelning. Enligt 3 kap. 1 § får den som avser att driva en till- ståndspliktig verksamhet ansöka om tilldelning av utsläppsrätter för den perioden. I 3 kap. 4 § sägs att en verksamhets- utövare som har tillstånd enligt 2 kap. och som har ansökt om tilldelning får tilldelas överlåtbara utsläppsrätter för den eller de anläggningar som tillståndet avser. De ytterligare bestämmelser om tilldelning som behövs har dock meddelats med stöd av bemyndigandet i 3 kap. 6 § enligt vilket regeringen, i enlighet med principer som godkänner och med beaktande av handelsdirektivet, får meddela föreskrifter om tilldelning. För handelsperioden som börjar 2013 kommer medlemsstaterna inte längre själva bestämma principer för tilldelning och hur många utsläpps- rätter som ska tilldelas för varje verksamhetsutövare. Enligt artikel 10 a i ändringsdirektivet ska i ett kommittéförfar- ande antas gemenskapstäckande och fullt harmoniserade genomförande- bestämmelser för tilldelning av utsläppsrätter. De nationella föreskrifter om tilldelning som kommer behövas för handelsperioden 20132020 skiljer sig således väsentligt från de föreskrifter om tilldelning som finns i förordningen (2004:1205) om handel med utsläppsrätter. Bemyn- digandet i lagen bör därför ändras och regeringen bemyndigas att med- dela ytterligare föreskrifter om tilldelning av utsläppsrätter. Ändring av avgiften för att inte ha överlämnat Regeringens förslag: Den avgift som ska betalas enligt 8 kap. 6 § lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter om en verksamhetsutövare inte har överlämnat tillräckligt många utsläppsrätter ska motsvara per ton koldioxid eller per koldioxidekvivalent. Om det av en omräkning med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget jäm- fört med prisläget 2013 följer att det omräknade beloppet överstiger , ska avgiften uppgå till det högre beloppet. beräknas enligt det europeiska konsumentprisindex som Europeiska Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte haft några syn- punkter på förslaget. har framfört att promemorians ut- formning av 8 kap. 6 § innebär att det kan uppfattas så att det finns ett val mellan att avgiften ska motsvara per ton eller det högre belopp som följer av omräkningsprincipen. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 16 punkt 4 i ändrings- direktivet ska den avgift som ska betalas om inte tillräckligt många ut- släppsrätter har överlämnats, när det gäller utsläppsrätter som utfärdats , höjas i enlighet med det europeiska En motsvarande ändring behövs i 8 kap. 6 § andra stycket lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. bestämmelsen ändras redaktionellt så att tredje stycket, som rör omräk- ningen från euro till svenska kronor, inarbetas i andra stycket. 2009/10:28 krävs vissa ändringar med anledning av att det är fler gaser som inklu- deras i handelssystemet. Avgiften om gäller även om utsläpps- rätter inte överlämnats som motsvarar utsläpp av den mängd dikväveoxid eller perfluorkolväten som motsvarar utsläpp av ett ton koldioxid. Av andra stycket bör därför framgå att avgiften ska uppgå till ett belopp som det år då utsläppsrätterna skulle ha överlämnats motsvarar per ton koldioxid eller per koldioxidekvivalent. Om det av en omräkning med hänsyn till förändringar i det allmänna prisläget jämfört med prisläget 2013 och där förändringen beräknas enligt det europeiska konsumentprisindex som Europeiska kommissionen tillkännager följer att det omräknade beloppet överstiger , ska avgiften uppgå till det högre beloppet. Promemorian innehöll en annan formuler- ing av andra stycket vilken har ändrats för att klargöra att det inte finns ett val mellan och det högre belopp som följer av omräkningen. 7Möjlighet för tillsynsmyndigheten att överklaga tillståndsmyndighetens beslut Regeringens förslag: får överklaga tillstånds- myndighetens beslut enligt lagen (2004:1199) om handel med ut- släppsrätter eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regering- ens. Remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på förslaget. Skälen för regeringens förslag: är tillsynsmyndig- het enligt förordningen (2004:1205) om handel med utsläppsrätter. Läns- styrelsen är tillståndsmyndighet enligt samma förordning. Naturvårdsver- ket hanterar frågor om handel med utsläppsrätter medan läns- styrelserna endast hanterar tillståndsgivningen. Det är viktigt att tillämp- ningen av regelsystemet för handel med utsläppsrätter är enhetlig i lan- det. bör därför ges möjlighet att överklaga tillstånds- myndighetens beslut. Denna möjlighet att överklaga beslut gäller både beslut till fördel och nackdel för sökanden. Således innebär förslaget att tillsynsmyndigheten även får överklaga tillståndsmyndighetens beslut när beslutet inneburit att en ansökan om tillstånd till utsläpp av växthusgaser har avslagits. Det är möjligt att tillsynsmyndigheten gör bedömningen att en verksamhet är tillståndspliktig enligt lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter men tillståndsmyndigheten gjort en annan bedömning. kan i vissa fall ha mer kunskap om hur handelsdi- rektivet tillämpas i andra EU-länder. En möjlighet för tillsynsmyndighe- ten att överklaga tillståndsmyndighetens beslut i ett sådant fall behövs då för att garantera att uppfyller sina förpliktelser enligt handels- direktivet. 8 Avgifter för kontoföring Regeringens förslag: Det ska inte längre tas ut någon avgift för för- ande av konto i utsläppsrättsregistret. Regeringens bedömning: Öppningsavgiften för ett konto bör höjas från till . Promemorians förslag överensstämmer huvudsakligen med regering- ens. Remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på förslaget. har dock påpekat att om det inför nästa handelsperiod upprättas ett konsoliderat EU-register kan krav komma att ställas på har- moniserade avgifter. Skälen för regeringens förslag och bedömning: I 4 kap. lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter regleras registrering av ut- släppsrätter och kyotoenheter. Här finns bestämmelser om bl.a. utsläpps- rättsregistret, utfärdande och giltighet av utsläppsrätter, ansökan om re- gistrering och rättsverkan av registrering. För upprättande och förande av konto i utsläppsrättsregistret har kontoföringsmyndigheten enligt 4 kap. 20 § lagen om handel med utsläppsrätter rätt att ta ut avgifter enligt de närmare föreskrifter som regeringen meddelar. har framfört att någon avgift för förande av konto inte behövs, utan att avgift bör endast tas ut för upprättande av konto. Enligt Energimyndigheten skapar uttag av årsavgifter onödigt ad- ministrativt arbete både för verksamhetsutövarna och för myndigheten och detta arbete motsvaras inte av intäkter eller andra fördelar med av- gifterna. I enlighet med det som har framfört bör möjligheten att ta ut avgift för förande av konto tas bort som öppningsavgiften för ett konto bör höjas från till 1 000 kro- nor. Av detta följer att meningen Avgifterna får inte heller baseras på kostnader för löpande transaktioner i 4 kap. 20 § blir inaktuell när års- avgifter inte längre tas ut. Den meningen bör därför utgå. Av artikel 19 punkt 1 i ändringsdirektivet förefaller det som att det för den handelsperiod som börjar 2013 ska skapas ett gemensamt register inom EU. Som Energimyndigheten påpekat kan det då komma att ställas krav på harmoniserade avgifter. Regeringens förslag: Ändringarna i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter träder i kraft i fråga om 2 kap. 9 a § och 8 kap. 6 § och i övrigt . I frågor om utsläpp av koldioxid som sker före utgången av 2012 och tillstånd till sådana utsläpp samt utfärdande av utsläppsrätter för sådana utsläpp ska 1 kap. 1, 2 b och 2 d §§, 2 kap. 1, 39 och 10 §§, 3 kap. 24 och 5 §§, 4 kap. 3 § och 8 kap. 1 § i dess äldre lydelse Bestämmelsen i 4 kap. 3 § om utfärdande av utsläppsrätter ska dock, när det gäller flygverksamhet, tillämpas från och med den För ett tillstånd som getts ska 2 kap. 9 a § tillämpas så att tillsynsmyndigheten ska ha sett över villko- ren i tillståndet och, om villkoren inte är tillräckliga, förelagt verksam- hetsutövaren att ansöka om en ändring av villkoren eller ett nytt till- Övergångsbestämmelserna till lagen om ändring i lagen (2009:685) om ändring i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter kom- pletteras med en punkt som anger att i frågor om utsläpp av koldioxid från anläggningar som sker före utgången av 2012 ska 5 kap. 1 § i dess äldre lydelse tillämpas före utgången av 2012. Ändringarna i träder i kraft . Promemorians förslag innebar bl.a. att 4 kap. 20 § skulle träda i kraft Remissinstanserna har inte haft någon synpunkt på förslaget. Skälen för regeringens förslag: I ändringsdirektivet anges att artikel 9 a punkt 2 och artikel 11 ska genomföras i nationell rätt senast den Dessa artiklar rör kraven på en nationell förteckning och rapporteringskrav för verksamhetsutövare som ska delta i handels- elserna som genomför dessa artiklar och nödvändiga följdändringar bör med hänsyn till kravet på genomförande träda i kraft möjligt. positionen innehåller även ett fåtal ändringar som inte föranleds av artikel 9 a och artikel 11. Dessa bör träda i kraft som övriga Även ändringarna när det gäller avgift för kontoföring, till- synsmyndighetens skyldighet att besluta hur stora utsläppen ska anses ha varit om ingen rapport lämnats in och bestämmelsen om möjlighet att överklaga beslut i fråga om tillstånd bör träda i kraft så snart som möj- Samtliga ändringar avseende lagen (2004:1199) om handel med ut- släppsrätter, förutom avgiften för kontoföring, tillsynsmyndighetens skyldighet att besluta hur stora utsläppen ska anses ha varit om ingen rapport lämnats in och bestämmelsen om möjlighet att överklaga beslut i fråga om tillstånd, avser handelsperioden 20132020. stämmelser bör framgå att i fråga om utsläpp av koldioxid som sker före utgången av 2012 och tillstånd till sådana utsläpp samt utfärdande av utsläppsrätter ska 1 kap. 1, 2 b och 2 d §§, 2 kap. 1 §, 39 och 10 §§, Prop. 2009/10:28 3 kap. 4 och 5 §§, 4 kap. 3 §, 8 kap. 1 § i dess äldre lydelse tillämpas före utgången av 2012. Ändringen i 8 kap. 6 § lagen om handel med utsläppsrätter om avgifter när inte tillräckligt många utsläppsrätter överlämnats bör dock träda i kraft . I lagen om handel med utsläppsrätter förs i 2 kap. 9 a § in en ny be- stämmelse enligt vilken det krävs att tillsynsmyndigheten senast efter det att ett tillstånd till utsläpp av växthusgaser har getts ser över tillståndet. Flertalet verksamhetsutövare som ska delta i handeln med utsläppsrätter även efter har deltagit i systemet med handel med utsläppsrätter eller därefter. De kan således ha tillstånd som är mer än . Det krävs inte av verksamhetsutövarna att de ansöker om ett nytt tillstånd för den handelsperiod som börjar , om inget ändrats när det gäller t.ex. verksamhetens kapacitet. Ändringsdirektivet klargör inte om tillstånden ska ses över , om de har getts under de närmast föregående fem åren eller om kravet på att till- stånd ska ses över ska räknas . För att direktivet inte ska få en retroaktiv tillämpning bör det i en övergångsbe- stämmelse anges att tillsynsmyndigheten ska för tillstånd som har getts före ha sett över villkoren i tillståndet och, om villkoren inte är tillräckliga, förelagt verksamhetsut- övaren att ansöka om en ändring av villkoren eller ett nytt tillstånd. För att undvika en arbetsanhopning kan tillsynsmyndigheten naturligtvis se över tillstånden före . Av avsnitt 6.5 framgår att 4 kap. 3 § lagen om handel med utsläpps- rätter behöver ändras så att det framgår att även utsläppsrätter som har tilldelats för flygverksamhet ska utfärdas . Luftfarten införs i handelssystemet , dvs. under in- nevarande handelsperiod. Därmed ska utsläppsrätter ut- färdas till flygverksamhet . En särskild övergångs- bestämmelse behövs av vilken det framgår att bestämmelsen i 4 kap. 3 § i lagen om handel med utsläppsrätter ska, när det gäller flygverksamhet, tillämpas . Genom lagen (2009:685) om ändring i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter ändrades 5 kap. 1 §. Ändringen träder i kraft den 1 ja- nuari 2010. I detta lagstiftningsärende föreslås en ändring i ändringslagen och då behöver även övergångsbestämmelserna till ändringslagen ändras. Av övergångsbestämmelserna bör framgå att i frågor om utsläpp av kol- dioxid från anläggningar som sker före utgången av 2012 ska 5 kap. 1 § i dess äldre lydelse tillämpas. Förslagen i det här lagstiftningsärendet överensstämmer till sitt innehåll med ändringsdirektivets krav som ska vara genomförda Även vissa av ändringsdirektivets övriga artiklar behandlas i detta Regleringen går inte på någon punkt utöver de skyl- digheter som följer av anslutning till Europeiska unionen. Na- särregleringar är dock tillsynsmyndighetens möjlighet att över- klaga beslut i fråga om tillstånd, att möjligheten att ta ut avgift för för- ande av konto bort samt att tillsynsmyndighetens ska vara skyldig att besluta hur stora utsläppen ska anses ha varit om ingen rapport lämnats in. Förslagen i promemorian följer huvudsakligen av ett direktiv som ger mycket litet utrymme för alternativa lösningar. Det finns dock vissa möj- ligheter enligt ändringsdirektivet att undanta små anläggningar och även att nationellt inkludera ytterligare anläggningar i handelssystemet. Frå- gan om att utnyttja dessa möjligheter till undantag från direktivets krav behandlas dock inte i detta lagstiftningsärende. Ändringarna rör framförallt de verksamhetsutövare som har anläggningar som inte omfattas av handelssystemet men som kommer att göra det . Högst ett tiotal företag berörs i av utvidg- ningen av handelssystemet. Det rör anläggningar inom aluminiumindust- rin, kemisk industri samt tillverkning av icke-järnmetaller. Dessa verk- samhetsutövare ska lämna uppgifter om anlägg- ningarnas utsläpp . Det är ännu oklart om det kom- mer att finnas EG-regler för hur rapporteringen ska gå till och det är där- för svårt att uppskatta verksamhetsutövarnas arbetsinsatser och kostna- der. I övrigt är det för dessa verksamhetsutövare främst tillståndsansökning, övervakning, rapportering och ansökan om tilldelning som kommer att innebära en ökad administrativ börda. När det gäller rapportering ska en utsläppsrapport lämnas året efter utsläppsåret. Detta beräknas ta i anspråk. Rapporten ska verifieras av en ackrediterad kontrollör vilket beräknas kosta . När det gäller ansökan om tilldelning och ansökan om tillstånd bör detta kun- na göras av företagets egen personal och ta cirka en respektive fyra ar- betsveckor i anspråk. Dessutom kommer det naturligtvis vara en kostnad för berörda företag att täcka sina utsläpp med utsläppsrätter. Ändringarna innebär även att anläggningar som enbart använder bio- bränsle eller som endast använder fossila bränslen vid start och stängning undantas från lagens och förordningens tillämpningsområde. För de verk- samhetsutövare som berörs innebär detta att de inte längre behöver delta i handelssystemet med de lättnader som detta innebär, både i fråga om ad- ministrativa bördor men även ekonomiskt eftersom utsläppen inte längre behöver täckas av utsläppsrätter. Ikraftträdandet av de nya bestämmelserna behöver ske så att berörda verksamhetsutövare får tillräckligt med tid att före re- dovisa utsläppsdata för 20052007. Det finns ett stort behov av särskilda informationsinsatser. Dessa informationsinsatser bör genomföras av Na- turvårdsverket. I övrigt beräknas regleringen inte medföra kostnader för företagen. Verksamhetsutövarna är inte heller skyldiga att vidta förändringar av sina verksamheter men handelssystemet kan naturligtvis, som det är tänkt, ge drivkraft till förändringar som innebär minskade utsläpp av växthusgaser. Den nu aktuella regleringen beräknas inte påverka konkurrensförhåll- andena för företagen. Ingen särskild hänsyn behöver tas till små företag vid reglernas utformning. När ändringsdirektivet i sin helhet genomförs får det övervägas om det t.ex. ska göras undantag för små anläggningar i enlighet med artikel 27 i ändringsdirektivet. För länsstyrelserna, som är tillståndsmyndigheter, kommer ändringarna att innebära vissa ökade kostnader för prövning av tillstånd för de cirka tio verksamhetsutövare som inkluderas i handelssystemet . Kravet på att tillstånden ska ses över kommer san- nolikt också att leda till fler omprövningar av tillstånd vilket innebär mer arbete för länsstyrelserna. behöver dock inte förrän ha sett över tillstånden och förelagt verksamhetsut- övaren, om villkoren inte är tillräckliga, att ansöka om en ändring av vill- koren (se avsnitt 9). Det är oklart hur många tillstånd som innehåller vill- kor som inte är tillräckliga och därmed hur många omprövningar som behöver ske. Därtill kommer det sannolikt att dröja innan några kostna- der uppstår för länsstyrelserna med tanke på den angivna tidsgränsen. Regeringen avser att följa utvecklingen. Den sammantagna arbetsinsatsen för kommer under den handelsperiod som börjar sannolikt att minska, bl.a. för att administrationen nu till viss del flyttas över till Europeiska kommissionen och för att själva handelsperioden är längre. Ett antal an- läggningar kommer dessutom inte ingå i systemet på grund av undantaget för biobränsleanläggningar. ska visserligen kontrollera de nya verksamhetsutövarnas rapportering av utsläpp för åren 20052007, vilket kommer att kräva arbete . Det är dock endast fråga om cirka tio verksamhetsutövare och tidigare handelsperioder har antalet verksam- hetsutövare som ska delta i handelssystemet och där- med rapportera om utsläpp vida överstigit denna siffra. ansvarar för det svenska utsläppshandelsre- gistret. Genom att fler anläggningar inkluderas i handelssystemet kom- mer nya användare att behöva instrueras om hur registret fungerar. Förslaget att bl.a. utvidga handelssystemet till att omfatta fler verk- samheter och möjligheten för tillsynsmyndigheten att överklaga beslut i frågor som rör tillstånd kommer att medföra en ökning med enstaka ären- den för åklagarmyndigheten, miljödomstolarna och . Trots utvidgningen av antalet typer av verksamheter som omfattas av handelssystemet är det i praktiken färre verksamhetsutövare som kom- mer att delta eftersom det är fler biobränsleanläggningar som exkluderas än andra anläggningar som inkluderas. Regeringen bedömer att reformen kan finansieras inom befintliga ra- mar. ramkonvention om klimatförändringen (UNFCCC) syftar ytterst till att stabilisera koncentrationerna av växthusgaser i at- mosfären på en nivå som förebygger farlig antropogen påverkan på kli- För att nå detta mål bör ökningen av den genomsnittliga Prop. 2009/10:28 globala temperaturen inte överstiga jämfört med den förindustriella nivån, vilket innebär att de globala växthusgasutsläppen till 2050 skulle behöva minska med jämfört med nivåer. Handelsdirektivet är ett verktyg inom gemenskapen för att komma till rätta med utsläpp av växthusgaser. Miljönyttan av ett system för handel med utsläppsrätter bestäms av den totala tilldelningen av utsläppsrätter till verksamhetsutövarna inom handelssystemet. För en given mängd ut- släppsrätter på marknaden beror minskningarna av utsläppen av växthus- gaser på vilka antaganden som görs i ett scenario med oförändrad ut- släppspolitik. Ändringsdirektivet har som utgångspunkt att den samman- lagda mängden utsläppsrätter i gemenskapen ska minska linjärt räknat från mitten av perioden 20082012 så att systemet med utsläppshandel med tiden ger gradvis tilltagande och förutsägbara minskningar av ut- släppen. På detta sätt ska gemenskapens åtagande att åstadkomma en minskning av utsläppen till 2020 uppfyllas. Målet kan komma att revideras efter partskonferensen till Kyotoprotokollet och Kli- matkonventionen i . EU:s klimatmål till 2020 ska vara EU:s bidrag till att den globala temperaturökningen begränsas till högst två grader. 11.1Ändringarna i lagen om handel med utsläppsrätter 1 kap. 1 § Första stycket ändras så att beskrivningen av innehållet i lagen refererar till rätt att släppa ut växthusgaser i stället för rätt att släppa ut koldioxid. 1 kap. 2 b § Bestämmelsen ändras så att definitionen utsläpp av koldioxid ersätts av en definition av utsläpp av växthusgaser. De aktuella växthusgaserna är koldioxid, dikväveoxid och perfluorkolväten. Definitionen av växthusga- ser i artikel 3 i ändringsdirektivet innehåller fler växthusgaser men det är endast utsläpp av koldioxid, dikväveoxid och perfluorkolväten som kan kräva tillstånd och därför inkluderas endast dessa i lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter. I paragrafen införs en definition av koldioxidekvivalent, dvs. den mängd dikväveoxid eller perfluorkolväten som medför en lika stor klimatpåverkan som utsläpp av ett ton koldioxid. Koldioxid, dikväveoxid och perfluorkolväten har olika förmåga att påverka klimatet. Koldioxid är den viktigaste växthusgasen i storlek och tjänar därför som måttstock när de andra gaserna bedöms. Regeringen eller kan i före- skrifter ange omvandlingstalet (Global ) mellan de olika gaserna. 1 kap. 2 d § Bestämmelsen uppdateras med uppgift om den senaste ändring som änd- Kapitlets rubrik ändras för att återspegla att kapitlet innehåller bestämm- elser om tillstånd och andra krav för att släppa ut växthusgaser, inte bara 2 kap. 1 § Paragrafen ändras så att i stället för att ange från vilka verksamheter som utsläpp av koldioxid får ske utan tillstånd bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att det ska krävas tillstånd för att släppa ut växthusgaser. 2 kap. 3 § Paragrafen ändras genom att uttrycket utsläpp av koldioxid ersätts med uttrycket utsläpp av växthusgaser. Paragrafen ändras även för att tyd- liggöra att utpekandet av vilken myndighet som ska vara tillsynsmyndig- het sker i form av föreskrifter. 2 kap. 4 § Första och andra styckena slås samman till ett stycke. att en ansökan ska ges in till tillståndsmyndigheten utgår eftersom den är Ändringen i första punkten tydliggör vilken anläggning det är som uppgifterna i en ansökan om tillstånd ska avse. och tredje punkterna följer av att lagen med ändringen i 1 kap. 1 § om- fattar fler växthusgaser än koldioxid. 2 kap. 5 § Första stycket ändras för att klargöra för vilken anläggning tillstånd en- ligt eller äldre miljölagstiftning krävs. Eftersom lagen (2004:1199) om handel med utsläppsrätter med änd-