prop · GX0377 · 2009-12-21 00:00:00 — Regeringen anser därför att även kvotflyktingar ska undantas från försörjningskravet. Regeringens förslag: Försörjningskravet ska inte gälla om anknyt- ningspersonen har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skydds- behövande eller har förklarats vara alternativt skyddsbehövande. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen knyter dock undantaget till utlänningslagen i dess lydelse före skyddsgrundsdirektivets genomförande. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inte haft någon invändning mot förslaget. Några remissinstanser, bl.a. , , och Asyl- kommittéernas Riksråd (FARR) och , har anfört att även personer som har beviljats uppehållstillstånd på grund av svåra motsättningar i hemlandet eller på grund av en miljökatastrof bör undantas från försörjningskravet. Skälen för regeringens förslag: Genom skyddsgrundsdirektivet har medlemsstaterna i EU enats om gemensamma kriterier för vilka utlänningar som ska beviljas status som flykting eller alternativt skydds- behövande i syfte att tillförsäkra dessa personer ett särskilt skydd i samtliga medlemsstater. De alternativt skyddsbehövande garanteras i direktivet vissa rättigheter som liknar dem som tillkommer flyktingar. Det är därmed önskvärt att alla som omfattas av skyddsgrundsdirektivet ska behandlas på samma sätt. Detta ska enligt regeringens mening även gälla i fråga om försörjningskrav. I propositionen (2009/10:31) Genomförande av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedurdirektivet av föreslås att 4 kap. 2 § UtlL om skyddsbehövande i övrigt delas upp i två paragrafer. Den ena ska innehålla bestämmelser som motsvarar direktivets bestämmelser om alternativt skyddsbehövande (alternativt skyddsbehövande) och den andra ska innehålla bestämmelser om sådana skyddsbehövande som inte omfattas av direktivet (övriga skyddsbehövande). Undantaget beträffande skyddsbehövande ska enligt regeringens mening utformas med beaktande av förslaget till ny lydelse av 4 kap. 2 § UtlL. De anknytningspersoner som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande eller som har förklarats vara alternativt skyddsbehövande genom en alternativ skyddsstatusförklaring ska därför, i likhet med flyktingar, undantas från försörjningskravet. Regeringen återkommer i avsnitt 6.2.7 till synpunkten från några remissinstanser att ytterligare skyddsbehövande bör undantas från försörjningskravet. 6.2.5Anknytningspersoner som har haft uppehållstillstånd i i minst fyra år Regeringens förslag: Försörjningskravet ska inte gälla om anknytningspersonen har permanent uppehållstillstånd och har vistats i med uppehållstillstånd för bosättning . Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flera remissinstanser har anfört kritik mot och Allmännyttiga Bostadsbolag () har ifrågasatt om inte kravet har satts för högt när det gäller vistelsetidens längd. har ifrågasatt betydelsen av begreppet sammanhängande. Skälen för regeringens förslag: Ett av syftena med att införa ett försörjningskrav är att stärka drivkrafterna för att ordna arbete och egen bostad och därigenom främja en god integration. Huvudregeln ska därför vara att anknytningspersonen ska ha arbete och bostad ordnad innan de anhöriga kommer till . Familjeåterföreningsdirektivet uppställer inte något undantag från försörjningskravet med hänsyn till den tid anknytningspersonen vistats i landet. Regeringen anser det dock rimligt att personer som vistats i och ändå inte lyckats ordna arbete och bostad undantas från försörjningskravet. Ett försörjningskrav bör inte leda till att återförening aldrig kan ske i . Till skillnad från vad och har framfört anser regeringen att en vistelsetid är en lämplig tid för att undantas från försörjningskravet. En skulle undergräva det incitament till egenförsörjning som försörjningskravet innebär. Vid beräkningen av vistelsetiden är det rimligt att även beakta den period anknytningspersonen vistats i med ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för bosättning, förutsatt att anknytningspersonen vid prövningstillfället har beviljats ett permanent uppehållstillstånd. Utredningen har föreslagit att det ska anges i lag att vistelsen måste vara sammanhängande. Som påpekats av kan det diskuteras vad begreppet sammanhängande innebär. Det är inte tänkt att vistelsekravet ska innebära att personen inte får ha lämnat . Jämförelse kan göras exempelvis med det vistelsebegrepp som finns i 7 kap. 3 § tredje stycket UtlL, som behandlar återkallelse av uppehållstillstånd, och 8 kap. 12 § UtlL, som behandlar utvisning på grund av brott. Det nu aktuella vistelsebegreppet bör, på samma sätt som när det gäller de nämnda bestämmelserna, vara tillämpligt trots ett kortare avbrott i vistelsen i samband med t.ex. en semester eller ett besök i ett annat land. Däremot bör undantag från försörjningskravet inte göras om anknytningspersonen under fyraårs- perioden vistats i ett annat land för längre tids studier eller arbete. Vistelsetiden börjar löpa från den dag då det permanenta uppehålls- tillståndet beviljades eller från det tidsbegränsade uppe- hållstillståndet beviljades, om det sedan övergått i ett permanent uppehållstillstånd. En ytterligare förutsättning är att anknytningspersonen befann sig i . Annars börjar vistelsetiden löpa först den dag den faktiska vistelsen inleddes. Regeringens förslag: Försörjningskravet ska inte gälla om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Försörjningskravet ska inte heller gälla om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. Utredningens förslag: Utredningen har inte föreslagit något generellt undantag för barnfamiljer utan i stället föreslagit att försörjningskravet får efterges helt eller delvis om det finns synnerliga skäl. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser, bl.a. BO, , FARR och Kristna Råd, har föreslagit att barnfamiljer ska undantas från försörjningskravet. Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att ett försörjningskrav som inte undantar barn och deras föräldrar som ansöker om uppehållstillstånd kan leda till orimliga konsekvenser för berörda familjer. Bland annat Kristna Råd och FARR har gett uttryck för samma uppfattning. Regeringen anser därför att försörjningskravet inte ska gälla om sökanden är ett barn och den som barnet åberopar anknytning till är barnets förälder. Försörjningskravet ska inte heller gälla om barnets andra förälder ansöker om uppehållstillstånd tillsammans med barnet. Regeringens förslag: Om det finns särskilda skäl får undantag från försörjningskravet medges helt eller delvis. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att försörjnings- kravet får efterges helt eller delvis om det finns synnerliga skäl. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har varit för en möjlighet till undantag av det slag som utredningen har föreslagit. Röda Korset, har anfört att samtliga skyddsbehövande i övrigt samt personer som har beviljats uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter ska undantas från försörjningskravet. Ambassaden i , och , har anfört att alltför många undantag skulle leda till att förslaget antagligen inte skulle få avsett resultat. Ett flertal remissinstanser har dock förespråkat ett vidare undantag än det som utredningen föreslagit. att undantag ska göras om det finns särskilda skäl. Skälen för regeringens förslag: När det gäller undantag från försörjningskravet för personer som beviljats uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter eller för övriga skyddsbehövande delar regeringen i och Svenska Föreningens för Barn- och Ungdomspsykiatri bedömning att alltför många undantag skulle leda till att försörjningskravet inte får Det finns inte heller några konventionsåtaganden som förpliktar att generellt undanta de nu nämnda grupperna. Regeringen anser därför att något generellt undantag från försörjningskravet inte bör göras för dessa kategorier. Utredningen har föreslagit att försörjningskravet ska kunna efterges helt eller delvis om det finns synnerliga skäl. påpekat att detta undantag är för snävt och endast skulle kunna tillämpas i rent exceptionella fall. Enligt regeringens mening kan det finnas anledning att göra undantag från försörjningskravet med hänsyn till såväl anknytningspersonens som När det gäller anknytningspersonens situation bör undantag från försörjningskravet t.ex. kunna medges om anknytnings- personen har en mer långvarig nedsättning av arbetsförmågan på grund av sjukdom eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsförmågan och därför inte kan förväntas försörja sig genom Även i de fall en anknytningsperson är delvis arbetsoförmögen kan det finnas skäl att delvis medge undantag från försörjningskravet. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att ett undantag för synnerliga skäl riskerar att bli alltför snävt. Regeringen anser därför, i likhet med , att undantag från försörjningskravet ska kunna medges om det finns särskilda skäl. Med en sådan utformning kan undantag från försörjningskravet dessutom medges för personer inom de kategorier där vissa remissinstanser har förespråkat generella undantag. En bedömning ska göras i varje enskilt fall om det finns skäl att göra undantag från försörjningskravet och, i den mån det finns skäl för ett sådant undantag, om undantaget bör medges helt eller delvis. 7 Handläggningen av ärenden om försörjningskrav Regeringens bedömning: Det finns inte något behov av att i lag eller förordning införa särskilda regler som rör prövningen av om försörj- ningskravet är uppfyllt. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inte haft någon invändning mot bedömningen. har efterfrågat ett klarläggande av vilka kontroller som får och bör göras mot t.ex. register när det gäller frågan om försörjningskravet är uppfyllt. Vidare har myndigheten efterfrågat vägledning gällande 7 kap. 1 § och dessa reglers förenlighet med artikel 8 befarar att beslut om återkallelse skulle kunna leda till stötande resultat. har anfört att det kommer att vara svårt att utreda förhållandena i hem- och transitländerna. Skälen för regeringens bedömning: Vid handläggning av ärenden om uppehållstillstånd gäller förvaltningslagen (1986:223). Det finns också vissa bestämmelser om handläggningen av sådana ärenden i 13 kap. Enligt den s.k. officialprincipen ska utreda ett Prop. 2009/10:77 ärende i den omfattning som dess beskaffenhet kräver. Utgångspunkten när det gäller försörjningskravet måste vara att det ankommer på sökanden att presentera ett underlag för bedömningen av om anknytningspersonen uppfyller detta krav. I flertalet anknyt- ningsärenden har dock anknytningspersonen fullmakt att föra sökandens talan i ärendet. Eftersom försörjningskravet innebär en prövning av anknytningspersonens försörjningsförmåga och tillgång till bostad faller det sig naturligt att det i första hand är anknytningspersonen som kommer med underlag för prövningen. Avsikten är således inte att beslutsmyndigheten ska utföra någon självständig utredning i register för att utröna en anknytningspersons inkomst. har anfört att det kommer att vara svårt att utreda förhållandena i hem- och transitländerna. Detta kommer, enligt föreningen, att påverka möjligheten att efterge försörjningskravet med hänsyn till den anhöriges situation. Regeringen vill i sammanhanget påpeka att bedömningar av villkoren i andra länder redan är en del av prövningen i ett flertal utlänningsärenden och följaktligen något som de beslutsfattande myndigheterna är väl förtrogna med. Enligt 14 § förvaltningslagen kan beslutsmyndigheten även hämta in underlag för ett beslut om uppehållstillstånd genom muntlig hand- läggning. Sammantaget anser regeringen att nu gällande handläggnings- regler avseende ärenden om uppehållstillstånd bör gälla vid prövning av frågan om försörjningskravet är uppfyllt. Försörjningskravet ska endast prövas vid ansökningstillfället. Det är inte rimligt att den som en gång beviljats uppehållstillstånd i ska behöva riskera att senare fråntas sitt uppehållstillstånd om det skulle visa sig att försörjningskravet är uppfyllt. Någon prövning i efterhand av om försörjningskravet är uppfyllt ska alltså inte göras och uppehållstillståndet för den anhörige ska följaktligen inte kunna återkallas om anknytningspersonen inte längre uppfyller försörjnings- kravet. Däremot ska ett uppehållstillstånd på grund av anknytning, i samma utsträckning som enligt nuvarande ordning, kunna återkallas med stöd av 7 kap. 1 § UtlL om det förekommit vilseledande uppgifter beträffande försörjningskravet. Med anledning av vad har anfört om att återkallelsebeslut skulle kunna leda till stötande resultat vill regeringen erinra om att ett beslut om återkallelse alltid ska föregås av en prövning enligt 7 kap. 4 § UtlL varvid särskilt ska beaktas bl.a. utlänningens familjeförhållanden och hur länge utlänningen har vistats i . Den omständigheten att sökanden har lämnat oriktiga uppgifter innebär alltså inte att uppehållstillståndet automatiskt återkallas. 8 Information om försörjningskravet Regeringens bedömning: , utlandsmyndigheterna och kommunerna bör lämna information om försörjningskravet. Utredningens bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Inte någon remissinstans har haft något att erinra Skälen för regeringens bedömning: Både för anknytningspersonen och den sökande är det av vikt att känna till vad försörjningskravet och utlandsmyndigheterna är de myndigheter som handlägger frågor om uppehållstillstånd på grund av anknytning. Information om innebörden av försörjningskravet bör därför lämnas av Även kommunernas mottagningsenheter för nyanlända bör medverka i informationsspridningen. Information om försörjningskravet bör lämnas . Allmän information om innebörden av försörjningskravet bör lämnas vid det första tillfället som en utlänning har kontakt med eller en utlandsmyndighet för att ansöka om uppehållstillstånd i . Därefter, som asyl- eller tillståndsärendet handläggs, bör framför allt ge en utlänning mer specifik information om vad försörjningskravet innebär. Av särskilt intresse i det samman- hanget är möjligheterna att få arbete och bostad. Det åligger redan , utlandsmyndigheterna och kommunerna att lämna information i frågor som rör uppehållstillstånd och invandring till . Det finns därför inte något behov av att särskilt reglera skyldigheten att lämna information om försörjnings- 9 Konsekvenser av förslaget Regeringens bedömning: De föreslagna reglerna om försörjnings- krav bedöms medföra positiva samhällsekonomiska effekter. De be- räknas leda till något ökade kostnader vid prövning och överprövning av ansökningar om uppehållstillstånd på grund av anknytning. De ökade kostnaderna bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar. Utredningens bedömning: Vissa ökade kostnader för kommer enligt utredningen att uppstå för den prövning av försörjningsförmåga och bostad som följer av att ett försörjningskrav införs. Dessutom kan reformen, enligt utredningen, medföra ökade kostnader för migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen. De intäkter som kan påräknas är de som genereras av att fler kommer i arbete. Kostnaderna för ekonomiskt bistånd minskar som en följd därav och arbetsinkomsterna ger arbetsgivarintäkter och skatteintäkter till kommun och stat. Utredningens räkneexempel visar att det räcker med att ytterligare drygt 100 personer kommer i arbete för att reformen ska vara samhällsekonomiskt motiverad. Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig särskilt i denna del har i allt väsentligt anslutit sig till utredningens bedömning. Kammarrätten i och har anfört att ett försörjningskrav vid anhöriginvandring får antas medföra ett ökat antal överklaganden. anfört att kostnader för psykiatrisk vård med största sannolikhet kommer har påpekat att det är viktigt att verket tilldelas Prop. 2009/10:77 de ytterligare resurser som kommer att krävas för att kunna utföra de med försörjningskravet förknippade uppgifterna. Vidare har och DO efterlyst en utförligare jämställdhetsanalys för att ytterligare belysa konsekvenserna av bristande kontakt med föräldrarna. Skälen för regeringens bedömning Det är regeringens uppfattning att det föreslagna försörjningskravet kommer att påverka anknytningspersoner i att bosätta sig i regioner med goda förutsättningar för arbete och bostad. Fler personer kommer därmed att kunna försörja sig genom arbete och inte vara beroende av olika slag av bidrag. Detta medverkar till delaktighet i samhället vilket främjar integrationen. Risken att nyanlända familje- medlemmar hamnar i utanförskap minskar. Förutom minskade kostnader för kommunerna kan även ökade skatteintäkter och arbetsgivaravgifter påräknas. Sammantaget måste reformen anses leda till positiva samhällsekonomiska effekter. Konsekvenser för det allmänna Förslaget att införa bestämmelser om försörjningskrav innebär att , migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen tillförs nya arbetsuppgifter i prövningen respektive överprövningen av ärenden om uppehållstillstånd på grund av anknytning. Arbetsuppgifterna medför ökade kostnader. Regeringens bedömning är dock att införandet av försörjningskravet inte nämnvärt kommer att påverka antalet asyl- och anknytningsärenden. Sammantaget beräknas kostnaderna för reformen att uppgå till ca . De beräknade kostnaderna för och framåt bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar. Regeringen kommer att följa upp och utvärdera reformens konsekvenser. Ett försörjningskrav, som syftar till att främja arbete, egenförsörjning och garantera ett ordnat boende vid ankomsten, gynnar enligt regeringens mening såväl kvinnor som män. Oavsett om det är en kvinna eller en man som är anknytningsperson stärks incitamenten för att arbeta och bli självförsörjande. har uttryckt farhågor när det gäller jämställdheten eftersom det ofta är mannen som kommer först till och det ökade incitamentet för arbete som försörjningskravet medför enbart kommer mannen till godo. Försörjningskravet ska emellertid ses som en del av regeringens allmänna strävan att stimulera till arbete. I familjer där det finns en tradition att endast mannen förvärvsarbetar är det särskilt viktigt att skapa incitament för både kvinnan och mannen att arbeta. jämställdhetsperspektiv är det därför av individuell etableringsersättning som inte påverkas av inkomsterna hos andra personer i hushållet. På så sätt skapas starkare ekonomiska incitament för båda makarna i en familj att arbeta. arbetsmarknadsetablering egenansvar med professionellt stöd (2009/10:60). I propositionen ingår förslag om en statlig individuell etableringsersättning. 10 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Ändringarna i utlänningslagen ska träda i kraft . Den som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt utlänningslag därför att han eller hon på grund av sitt kön eller homosexualitet känt välgrundad fruktan för förföljelse ska undantas från försörjningskravet. Den person som har beviljats uppehållstillstånd som skydds- behövande i övrigt enligt utlänningslag eller utlänningslag i dess lydelse före genomförandet av skyddsgrunds- direktivet på grund av att han eller hon känt välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt ska också undantas från försörjningskravet. Utredningens förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningens förslag till övergångsbestämmelse omfattar dock endast personer som har beviljats uppehållstillstånd enligt utlänningslag på grund av att de känt välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft någon erinran mot förslaget. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna ändringarna i utlänningslagen bör träda i kraft . De bör därför träda i kraft . Enligt utlänningslag har personer som har känt välgrundad fruktan för förföljelse på grund av sitt kön eller homosexualitet beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt. Denna kategori skyddsbehövande beviljas enligt utlänningslag uppehålls- tillstånd som flyktingar. I propositionen föreslås att det ska göras undantag från försörjningskravet för flyktingar. Det finns enligt regeringens mening inte skäl att behandla dem ur denna kategori skyddsbehövande som beviljats uppehållstillstånd enligt utlänningslag på annat sätt. En övergångsbestämmelse ska därför införas som från försörjningskravet undantar personer som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt utlänningslag därför att de på grund av sitt kön eller homosexualitet känt välgrundad fruktan för förföljelse. Övergångsbestämmelsen ska utformas Prop. 2009/10:77 så att den likställer dessa skyddsbehövande i övrigt med flyktingar. I propositionen föreslås att det ska göras undantag från försörjnings- kravet för de personer som har beviljats uppehållstillstånd som alternativt skyddsbehövande. Enligt regeringens mening bör personer som har beviljats uppehållstillstånd med stöd av motsvarande bestämmelser före skyddsgrundsdirektivets genomförande också undantas från försörjnings- kravet. Med en sådan utgångspunkt ska från försörjningskravet undantas personer som har beviljats uppehållstillstånd som skyddsbehövande i övrigt enligt utlänningslagen i dess lydelse före skyddsgrundsdirektivets genomförande på grund av att de känt välgrundad fruktan för att straffas med döden eller att utsättas för tortyr eller på grund av yttre eller inre väpnad konflikt. En övergångsbestämmelse ska därför införas som likställer dessa skyddsbehövande i övrigt med alternativt skydds- behövande. Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) 3 b § Uppehållstillstånd på grund av anknytning till en person enligt 3 eller 3 a § får beviljas endast om den person som utlänningen åberopar anknytning till kan försörja sig och har en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. Paragrafen, som är ny, innehåller en bestämmelse om försörjningskrav. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. Försörjningskravet innebär att den person som en utlänning åberopar anknytning till (anknytningspersonen) dels ska kunna försörja sig, dels ska ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig själv och för utlänningen. Att försörjningskravet är uppfyllt är ett villkor för att uppehållstillstånd ska beviljas en utlänning på grund av anknytning till en person enligt 3 eller 3 a §. Prövningen av om försörjningskravet är uppfyllt ska ske i samband med prövningen av ansökan om uppehållstillstånd. Försörjningsförmågan måste ha en viss varaktighet för att försörjningskravet ska anses vara uppfyllt. Sedan uppehållstillstånd beviljats ska det inte göras någon ytterligare prövning av försörjningskravet. Kravet att anknytnings- personen ska ha en bostad är uppfyllt om han eller hon äger en bostad, hyr en bostad eller innehar en bostadsrätt. Om det är fråga om ett hyresförhållande måste det vara av viss varaktighet. Även om anknytningspersonen inte disponerar över bostaden vid ansöknings- tillfället bör han eller hon anses ha tillgång till bostaden om den är disponibel för anknytningspersonen senast vid den sökandes ankomst till landet. Ett uppehållstillstånd på grund av anknytning ska i samma utsträckning som enligt nuvarande ordning kunna återkallas med stöd av 7 kap. 1 § om det förekommit vilseledande uppgifter beträffande försörjnings- förmåga och bostad. Vad som närmare avses med kravet att kunna försörja sig och att ha en bostad av tillräcklig storlek och standard ska meddelas genom Ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela sådana föreskrifter finns i den föreslagna 27 §. 3 c § Kraven i 3 b § gäller inte om den person som utlänningen åberopar anknytning till är