prop · GX0341 · 2009-10-23 00:00:00 — Utformningen av skatten har också inneburit att träavfall som hushållen sorterat ut har träffats av skatten, trots att det är ett biobränsle. Av utredningen framgår att avfallsförbränningsskatten inte har haft någon mätbar effekt på utsläppen av koldioxid. Regeringen delar således till skillnad från Natur- vårdsverket, och Återvinningsindustrierna i allt väsentligt utredningens bedömning och slutsatser och finner således att Prop. 2009/10:41 det inte kan beläggas att skatten styr mot de mål som motiverade dess Regeringen föreslår mot denna bakgrund att avfallsför- bränningsskatten slopas. Regeringen förslår i avsnitt 6.3 att det skattebortfall som slopandet innebär finansieras genom en höjning av den generella koldioxidskatten med per kilogram koldioxid. Därigenom säkerställs den höga ambitionen i klimatpolitiken. och Svensk Fjärrvärme anser att kraftvärmeproduktion behöver premieras på annat sätt när avfallsförbränningskatten slopas. Regeringen kommer att följa utvecklingen och vid behov överväga eventuella styrmedel. Den föreslagna höjningen av koldioxidskatten ingår som en del i finansieringen av programmet för energieffektivisering och ska träda i kraft (se avsnitt 6.3). I detta avseende är förslaget således synkroniserat med den årliga justeringen av skattesatserna enligt konsumentprisindex, vilket efterfrågats av . Förslaget innebär att 2 kap. 4 a §, 4 kap. 14 § och 5 kap. 4 a § lagen (1994:1776) om skatt på energi slopas och att 1 kap. 2 § och 2 kap. 11 §§ samma lag ändras med ikraftträdande . En följdändring föreslås i 3 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483) med ikraftträdande . 7.1Energiskatt på bränslen för uppvärmning I avsnitt 5 har vissa allmänna principer lagts fast för hur koldioxid- och energibeskattningen bör utformas för att främja målen för minskade utsläpp av växthusgaser, andel förnybar energi och effektivare energi- användning. Utifrån dessa principer behandlas i detta avsnitt närmare energiskattens roll i detta arbete. En fråga som bör undersökas är om energiskatten på uppvärmningsbränslen bör tas ut på en mer generell bas än (jfr prop. 2008/09:1, volym 1, s. 151 f.). De förslag som lämnas i detta avsnitt redovisas i figurerna 6.1 och 6.2. Figur 6.1 redovisar dagens koldioxid- och energiskatter i och är densamma som figur 4.1, med skillnaden att det i figur 6.1 markeras var i skattesystemet som ändringar görs. I figur 6.2 visas de föreslagna skattenivåerna och tidpunkterna för ikraftträdande. 7.1.2Vissa fakta om dagens användning av biobränslen för uppvärmning Användningen av biobränslen, torv och avfall i det svenska energisys- temet har ökat , från av den totala används för uppvärmning framför allt inom skogsindustrin, i fjärr- värmeverk, till elproduktion och vid uppvärmning av bostäder. parten av ökningen kan hänföras till industrin och fjärrvärmeverken, men även användningen inom hushållssektorn ökar. uppgick den totala användningen av biobränslen, torv och avfall till . Förbrukningens fördelning på olika sektorer inom samhället framgår av tabell 7.1 nedan. Tabell 7.1 Total slutlig förbrukning av biobränslen, torv och avfall i , uppdelat på sektorer, Procentuell andel av total slutlig användning av biobränslen, torv och avfall Källa: , Energiläget i siffror 2008 och egen bearbetning. Sålunda kan konstateras att av dagens svenska förbrukning av biobränslen, torv och avfall används för uppvärmning. Med undantag för råtallolja tas ingen energiskatt ut för dessa bränslen. Av skattesystemets uppbyggnad följer att bränslen som an- vänds för elproduktion är skattefria, medan däremot en energiskatt på all el, oavsett ursprung, tas ut vid leverans till kund. Trädbränslen är den förnybara energikälla som används mest i . Det rör sig om såväl oförädlade produkter som ved, bark och spån från grenar, toppar och andra rester som blir över när man avverkar skog, returträ och energiskog, eller rester från när man tillverkar pappersmassa (s.k. returlutar) som förädlade bränsleprodukter som pellets, briketter och flis. Även hushållsavfall och andra former av brännbara avfalls- och restprodukter används som bränsle för uppvärmning. En näraliggande möjlighet till att ersätta fossila oljeprodukter, särskilt i värmeverk, är att använda vegetabiliska och animaliska oljor och fetter. I tabell 7.2 nedan redovisas hur stor andel av den totala energi- förbrukningen inom sektorerna industri, fjärrvärme samt bostäder och service som utgörs av biobränslen, torv och avfall. En viss, mindre del av industrins förbrukning är drivmedel i arbetsmaskiner och stationära motorer, men i huvudsak avser de redovisade mängderna uppvärmnings- bränslen. Tabell 7.2 Förbrukning av biobränslen, torv och avfall i för uppvärmning, uttryckt som andel av den totala energiförbrukningen i respektive sektor, Procentuell andel av total energiförbrukning i sektorn Källa: , Energiläget i siffror 2008 och egen bearbetning. Införandet av koldioxidskatt i kombination med en kontinuerligt höjd beskattning av fossila bränslen har lett till en kraftig ökning av använd- ningen av biobränslen. Merparten av den ökningen har skett i värme- sektorn, men också användningen inom hushållssektorn ökar. Det rör sig Prop. 2009/10:41 således om sektorer där det i allt väsentligt inte finns några nedsättningar eller undantag från koldioxid- och energibeskattningen. Den ökade användningen av biobränslen har i hög grad bidragit till en god uppfyllelse av olika mål på klimat- och energiområdet. Exempelvis har utsläppen av växthusgaser under samtliga år legat års nivå. med denna utsläppsminskning har ekonomin växt. Den mest betydande minskningen av växthusgasutsläpp har skett inom hushålls- och servicesektorerna. har användningen av fjärrvärme ökat. Men eftersom denna ökning främst har skett genom användning av biobränslen har inte fjärrvärmeproduktionens utsläpp ökat. För en närmare redovisning av utsläppsutvecklingen i , se kapitel 6 klimatproposition (prop. 2008/09:162, s. 46 f.). 7.1.3Energiskatt på biobränslen för uppvärmning Regeringens bedömning: Det är inte aktuellt att införa energiskatt på fasta trädbränslen (ved, flis, pellets etc.), skogs- industrins s.k. returlutar eller på torv. Skattefrihet bör tills vidare fortsätta att gälla för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter m.m. samt för biogas som förbrukas som bränsle för uppvärmning. Energiskatten på råtallolja bör kvarstå. Promemorians bedömning överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslogs energiskatten på råtallolja slopas. Remissinstanserna: , Lantbrukarnas Riksför- bund, Skogsindustrierna, , (Svebio), Kommuner och Landsting samt delar den bedömning som görs i promemorian att det inte är aktuellt att införa energiskatt på biobränslen för uppvärmnings- ändamål. De betonar att skattefriheten ska villkoras av att biobränslena uppfyller de hållbarhetskriterier som ställts upp i direktivet om förnybar energi (se vidare avsnitt 7.3). tillägger dock att förutsättningarna för och konsekvenserna av att införa en energiskatt på biobränsle bör utredas. Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser delar inte den bedömning som görs i promemorian utan anser att en energiskatt bör införas på alla biobränslen eftersom huvudprincipen bör vara att all energi ska beskattas. , Skogsindustrierna, Svebio och tillstyrker promemorians förslag att slopa skatten på råtallolja. , Plast & Kemiföretagen, , , , och , i , , , IF/Metall på , i , Kommunstyrelsen i Söder- hamns kommun, Ledarna, , , Ingenjörer samt Unionen avstyrker prome- förslag att slopa skatten på råtallolja. De anser att ett slopande av energiskatten på råtallolja skulle leda till en ökad konkurrens om råtallolja och därmed ett högre pris på produkten som insatsvara vid viss industriproduktion. Bakgrunden till regeringens bedömning I avsnitt 4 redovisas i stora drag hur de svenska koldioxid- och energi- skatterna är utformade. Energiskattedirektivet (Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096) innehåller harmoni- serade regler för beskattningen av en rad olika bränslen inom EU. Vidare måste beaktas vid utformningen av den nationella beskattningen. Detta gäller även om det aktuella bränslet inte omfattas av energiskattedirektivet. Uppvärmningsbränslen som omfattas av energiskattedirektivet Vad gäller uppvärmningsbränslen innehåller energiskattedirektivet regler för beskattningen av i princip samtliga fossila bränslen (eldningsolja, kol, naturgas, gasol m.m.) samt vissa biobränslen (främst vegetabiliska och animaliska oljor och fetter samt biogas). Utgångspunkten är att respek- tive bränsle ska beskattas med ett belopp som minst uppgår till fastlagda minimiskattenivåer. Avsteg från denna princip måste vara tillåtna enligt direktivet. Detta innebär alltså att direktivet måste ge medlemsstaterna rätt att tillämpa differentierade skattenivåer eller skattefrihet för särskilt angivna fall. Energiskattedirektivet ger medlemsstaterna en möjlighet att ge skatte- lättnader för bränslen som framställts av biomassa (se artikel 16.1 i energiskattedirektivet). har för uppvärmningsbränslen utnyttjat denna möjlighet till att skattebefria biogas samt vegetabiliska och animaliska oljor och fetter, icke syntetisk metanol och fettsyrametylestrar m.m. Denna skattebefrielse innebär att vissa företag gynnas. En sådan skattefrihet är att betrakta som driftsstöd enligt artikel 87 i EG-fördraget. Kommissionens tillstånd enligt krävs därför. Kom- missionen har godkänt skattebefrielsen t.o.m. utgången av 2012 (Kommissionens beslut i statsstödsärende N 866/2006, EUT C 220/2). Ett led i statsstödsprövningen är att säkerställa att skattelättnaden inte är så stor att den leder till att de berörda bränslena överkompenseras (jfr även artikel 16.3 i energiskattedirektivet). Energiskattedirektivets möjlighet att ge skattelättnader för bränslen framställda av biomassa upphör att gälla när medlemsstaterna enligt rättsligt bindande krav i gemenskapslagstiftningen är skyldiga att uppfylla ett krav på viss andel av dessa bränslen på marknaden (se artikel 16.6 i energiskattedirektivet). Så vitt kan bedömas innebär detta att möjligheten att ge skattelättnader upphör 2020, då EU:s mål om en minsta andel av förnybar energi av den totala energiförbrukningen i medlemsstaterna ska vara uppnått. Uppvärmningsbränslen som inte omfattas av energiskattedirektivet Fasta biobränslen, som ved, flis och pellets, omfattas inte av reglerna i energiskattedirektivet. Detsamma gäller skogsindustrins s.k. returlutar, råtallolja och torvbränslen samt hushållsavfall och andra restprodukter. Även om inte energiskattedirektivet lägger hinder i vägen för en nationell beskattning av sådana bränslen, måste dock en sådan beskattning ut- formas så att generella gemenskapsrättsliga principer iakttas. Av särskilt betydelse i detta sammanhang är att skatten inte får utformas på ett sätt som strider mot . För miljöskatter som inte omfattas av energiskattedirektivet gäller särskilda bestämmelser i punkterna 154 159 av miljöskyddsriktlinjerna (Gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd, EUT C 82, , s. 1, Celex 52008XC0401(03)). Inte minst är frågan om industrins restprodukter som en möjlig skattebas en komplicerad fråga, jfr analys i betänkandet SOU 2002:9, s. 193 ff. När det gäller uppvärmningsbränslen som inte omfattas av energi- skattedirektivet, är det upp till den enskilda medlemsstaten att bestämma vilken utgångspunkt som ska gälla för beskattningen. Dessa uppvärm- ningsbränslen beskattas i endast i ringa omfattning. Skatt på biobränslet råtallolja vid användning som uppvärmningsbränsle infördes . Råtallolja är en biprodukt från tillverkningen av pappersmassa på kemisk väg. Avsikten med skatten var att söka minska de negativa effekter som energibeskattningen indirekt kan ha för viss kemisk förädlingsindustris råvaruinköp av råtallolja. Vidare beskattas innehållet av fossilt kol i hushållsavfall (jfr dock avsnitt 6.11 där det föreslås att den skatten ska slopas). Skälen för regeringens bedömning: En förhållandevis stor del av bränsleförbrukningen för uppvärmning består av biobränslen som är skattefria. En energiskatt med en utvidgad skattebas skulle bidra till att hålla nere den totala energiförbrukningen och därmed bidra till att uppnå målet för effektivare energianvändning. I sammanhanget bör även be- aktas statens behov av att energiskatten kan utgöra en stabil bas för framtida skatteintäkter. Utifrån dessa utgångspunkter borde energiskatten utformas så generellt som möjligt. Ett teoretiskt korrekt angreppssätt vore att beskatta allt som förbrukas som bränsle för uppvärmning, eller med andra ord utvidga energiskatten till att också omfatta biobränslen, något som Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser förordat i sitt remissvar. Ett krav som bör ställas på ett skattesystem är dock att det är praktiskt hanterbart med en rimlig grad av förutsägbarhet och med rimliga möj- ligheter till kontroll, som det är administrativt enkelt för före- tagen. Detta talar för att begränsa skatteplikten och endast ta ut energi- skatt på vissa utvalda bränslen. Å andra sidan riskerar en sådan begräns- ning att leda till att vissa av biobränslena får omotiverade skattemässiga fördelar. Skattefriheten för biobränslen för uppvärmning har bidragit till att stimulera användningen av dessa bränslen, främst som ersättning till fossila bränslen inom energisektorn. För att ska kunna nå målet för andel förnybar energi till 2020, kommer betydande insatser att krävas. En energiskatt på biobränslen för uppvärmning riskerar att för- svåra möjligheter att nå detta mål. Regeringen anser att detta för dagen talar mot en utvidgad energiskatt. Regeringen anser således att det inte bör införas energiskatt på fasta trädbränslen (ved, flis, pellets etc.), på skogsindustrins s.k. returlutar eller på torv. Denna uppfattning delas av flertalet remissinstanser som yttrat sig i frågan. Vidare bör dagens skattefrihet tills vidare fortsätta att gälla för vegetabiliska och animaliska oljor och fetter samt för biogas som för- brukas som bränsle för uppvärmning. Skattefriheten bör villkoras av att hållbarhetskriterierna i direktivet om förnybar energi är uppfyllda (se avsnitt 7.3). Vid en samlad bedömning anser regeringen att det inte är aktuellt att slopa energibeskattningen av råtallolja. Energiskatten på råtallolja bör således kvarstå. 7.1.4Omläggning av energiskatten på fossila uppvärmningsbränslen efter energiinnehåll Regeringens förslag: Energiskatten på fossila uppvärmningsbränslen struktureras om efter bränslets energiinnehåll. Utgångspunkten för om- läggningen är energiskattesatsen på eldningsolja, som med skattesats om per m3 motsvarar per kWh. Uttryckt i volym- respektive viktenhet beräknas de nya skattesatserna uppgå till per m3 eldningsolja, per gasol, per naturgas samt till per kol och koks. Ändringarna träder i kraft . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , samt Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget om att energi- skatten på fossila uppvärmningsbränslen struktureras om efter bränslets energiinnehåll och att energiskatten på dieselolja i större utsträckning tas ut på bränslets energiinnehåll. Det ökar energiskattens träffsäkerhet. , , Svensk Fjärrvärme och ställer sig också bakom förslaget att lägga om energiskatten efter energiinnehåll. För att nå effektivitetsmålet finns det, enligt , även skäl att belägga förnybar energi med energiskatt enligt föreslagen princip. och Svensk Fjärrvärme anser det vara olämpligt att utgå från energiskattesatsen på eldningsolja vid omläggningen. Naturgasen, den minst miljöstörande av de fossila bränslena, får med det nya förslaget en kraftig höjning vilket är olämpligt såväl från miljö- som försörjningstrygghetssynpunkt. och anser den föreslagna omstruktureringen av energiskatten på fossila uppvärmningsbränslen efter bränslets energi- innehåll vara principiellt riktig. Emellertid innebär förslaget en så omfattande skattehöjning för särskilt gasol och naturgas att en senare ikraftträdandetidpunkt än vad som föreslås är motiverad för att möjlig- göra anpassning och omställning. Arbetet med det nya energi- skattedirektivet bör avvaktas och ikraftträdandet bör rimligen ske tidigast . Skälen för regeringens förslag: Som ett led i de strukturella för- ändringarna av beskattningen av energi anser regeringen att vissa justeringar ska göras av energiskatten på fossila uppvärmningsbränslen. För att uppnå en effektiv styrning mot olika mål på EU-nivå respektive nationell nivå är det angeläget att skatterna är utformade på ett kostnadseffektivt sätt. Även om energiskatten har ett styrande inslag, genom att den verkar allmänt dämpande på energianvändningen och alltså bidrar till en effektivare energianvändning, kan denna roll förstärkas och göras mer tydlig. I den skattemodell som presenterades av (se SOU 1997:11) utformades energiskatten (vilken då ansågs utgöra en rent fiskal skattekomponent) strikt efter energiinnehåll. Skatten skulle alltså tas ut på ett neutralt sätt. Detta bör alltjämt vara en naturlig utgångspunkt för en omläggning av energiskatten, även om energiskatten numera också bör tjäna andra syften är de rent fiskala. Energiskatten är ett viktigt styrmedel för att kostnadseffektivt uppnå målet för effektivare energianvändning. Som framgår av avsnitt 7.1.3 bör skattebasen för uppvärmningsbränslen även i fortsättningen omfatta enbart fossila bränslen och inte förnybara sådana, vilket anser att det finns skäl för. Detta innebär dock att energiskatten även bidrar till att nå det uppsatta målet för andel förnybar energi. Energiskatten kommer även i fortsättningen att vara stats- finansiellt relevant, eftersom användning av fossila uppvärmnings- bränslen bedöms finnas kvar ännu . Mot denna bakgrund föreslår regeringen, med stöd av flertalet remiss- instanser, att energiskatten ska tas ut efter en likformig grund efter energiinnehållet i respektive bränsle. Med en sådan koppling till objektiva egenskaper blir det också möjligt att ändra skattesatserna med mindre risk för snedvridningar. Sammantaget skapar detta goda förut- sättningar för att på ett kostnadseffektivt sätt använda energi- beskattningen som ett viktigt medel för att nå målen för effektivare energianvändning och andel förnybar energi. Trots vad och Svensk Fjärrvärme anfört föreslår regeringen att utgångspunkten för omläggningen ska vara energiskattesatsen på eldningsolja, som 2009 motsvarar per kWh. Omläggningen av energiskatten stärker koldioxidskattens styrande effekt i klimathänseende. Eldningsolja har den högsta energiskatten per kWh av de fossila bränslena. Både kol och naturgas har således en lägre energiskatt, uttryckt per kWh. Detta innebär att kol och naturgas, även med hänsyn till koldioxidskatten, sammanlagt beskattas lägre än eldningsolja i förhållande till utsläpp av koldioxid. Detta är av klimatskäl inte motiverat. Koldioxid- och energiskatterna justeras med konsumentpris- index. Eftersom omläggningen föreslås genomföras är det den justerade energiskattesatsen som blir utgångspunkt för omläggningen. Den generella energiskattenivån be- räknas motsvara per kWh, vilket avrundas till per kWh. 2011 kvarstår således energiskatten på eldningsolja skattenivå. I lagen (1994:1776) om skatt på energi (LSE) kommer skatten för eldningsolja, gasol, naturgas samt för kol och koks uttryckas i dagens volym- respektive viktenheter. De olika skattesatser som blir resultatet av förslaget redovisas nedan i tabell 7.3. För övriga skattepliktiga produkter, som t.ex. petroleumkoks, behålls den nuvarande bestämmelsen om beskattning i nivå med likvärdigt bränsle, eftersom det direkt följer av tvingande gemenskapsrätt (se artikel 2.3 i energiskattedirektivet och 2 kap. 3 § LSE). Den lägre energiskattenivån, som föreslås gälla för förbrukning i vissa sektorer, uttrycks i lagen om skatt på energi som en procentuell skattebefrielse, se nedan avsnitt 7.1.5. I tabell 7.3 redovisas riktvärden för energiinnehåll och hur stora utsläpp av fossilt koldioxid som en enhet bedöms ge upphov till. Där- utöver redovisas nuvarande energiskattenivåer och föreslagna nivåer där även förändringar i konsumentprisindex beaktats. Tabell 7.3 Koldioxidskatt och energiskatt på fossila bränslen för uppvärmning, nuvarande och förslag Energiinnehåll, kWh per enheta Koldioxidutsläpp, kg/enhet Energiskatt per , kr Koldioxidskatt per , kr Total skatt (exkl. moms), kr Total skatt (exkl. moms), kr Förändring, kr per enhet a Omräkningsfaktorer för effektiva värmevärden, som används av SCB och . De föreslagna förändringarna innebär högre energiskatt på gasol, natur- gas, kol och koks. Hushåll med naturgasuppvärmning (normalvilla, års- förbrukning 15 000 kWh) får en kostnadsökning om inklusive moms. Den årliga kostnaden för uppvärmning motsvarar innan skattehöjningen. Vid omläggning innebär det en ökad årlig kostnad . Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 1 § LSE. Ändringarna föreslås träda i kraft . Vad och Svenskt Närings- liv anför föranleder inte annan bedömning. 7.1.5Energiskatten på fossila uppvärmningsbränslen m.m. i vissa sektorer Regeringens förslag: Energiskatt införs på fossila bränslen för upp- värmning och drift av stationära motorer i sektorer där energiskatten är noll, dvs. inom industrin, jordbruks-, skogsbruks- och vatten- bruksverksamheterna samt för värmeproduktion i kraftvärmeverk. Energiskatten för sådan bränsleförbrukning sätts dock till en lägre nivå än förbrukning i övriga sektorer. Den lägre energiskattenivån uppgår till av den generella energiskattenivån, vilket med skattesatser motsvarar per kWh. Motsvarande energiskatt införs också för dieselolja som förbrukas i viss gruvindustriell verksamhet. Ändringarna träder i kraft och . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , , och Kommuner och Landsting tillstyrker förslaget om införandet av en nedsatt energiskatt på fossila bränslen för uppvärmning och drift av stationära motorer i sektorer där energiskatten är noll. Tillsammans med den höjda koldioxidskatten i industrin utanför den handlande sektorn skapar skattehöjningen, enligt , förbättrad marknad för konvertering till förnybara bränslen och fjärrvärme. SveMin och avstyrker förslaget om att införa en energiskatt på /kWh för uppvärmningsbränslen i viss gruvindustriell verksamhet. Gruvföretagen har mycket omfattande tunga transporter över stora avstånd. Förslaget medför stora kostnadsökningar för företagen som inte kompenseras av sänkt fordonsskatt vid det andra steget 2013. Bakgrunden till regeringens förslag: Nuvarande koldioxid- och energiskatteregler innehåller en sektorsvis differentiering av skattenivåerna för fossila bränslen som förbrukas som bränsle för uppvärmning och drift av stationära motorer. Ingen energiskatt och en lägre koldioxidskatt än den generella nivån tas ut vid sådan förbrukning som sker vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet (fortsättningsvis industrin), jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruksverk- samheterna samt för värmeproduktion i kraftvärmeverk. Om för- brukningen sker i en industri- eller kraftvärmeanläggning som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter utgör koldioxidskatten av den generella skattenivån. För förbrukning i sådana anläggningar utanför handelssystemet betalas en 21-procentig kol- dioxidskatt. Detsamma gäller förbrukning för uppvärmning eller drift av stationära motorer inom jordbruks-, skogsbruks- och vattenbruks- verksamheterna. Samma skatt, dvs. noll energiskatt och av den generella koldioxidskattenivån, tas ut för dieselolja som förbrukas vid tillverkningsprocessen i gruvindustriell verksamhet för drift av andra motordrivna fordon än personbilar, lastbilar och bussar. Skälen för regeringens förslag: För att målet för andel förnybar energi ska kunna nås, krävs att samtliga sektorer i samhället genomför en omställning av sin energianvändning.