prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — En annan utgångspunkt är att den gymnasiala vuxenutbildningen ska kännetecknas av ett individperspektiv och att innehållet i utbildningen ska präglas av den enskildes behov. Vidare ska en hög grad av flexibilitet och tillgänglighet känneteckna verksamheten med utgångspunkt i den vuxnes livssituation. Kunskaper och kvalifikationer som den vuxne er- hållit i yrkes- och arbetsliv kan tillgodoräknas honom eller henne i sam- band med deltagande i utbildningen. En konsekvens av detta blir att tids- och rumsstyrning av verksamheten inte blir lika framträdande som i ungdomsskolan. Regeringens bedömning: Dagens regelverk medger samverkan mellan gymnasial vuxenutbildning och gymnasieskolan. Deltagarna bör fortfarande vara elever i respektive skolform. Utredarens förslag: Överensstämmer till viss del med regeringens be- dömning. Utredaren föreslår ändringar av bestämmelserna för att en gymnasieelev formellt ska kunna vara elev i gymnasial vuxenutbildning. Remissinstanserna: Det fåtal remissinstanser som har yttrat sig till- styrker förslaget. betonar betydelsen av flexibilitet och utbyte mellan gymnasieskolan och vuxenutbildningen. Även stöder bedömningen. i förordar en närmare samverkan mellan gymnasial vuxenutbildning och gymnasie- skola för att vuxna ska kunna skaffa sig en grundläggande yrkesexamen. Skälen för regeringens bedömning: Som tidigare nämnts ska den gymnasiala vuxenutbildningen utgå från den enskildes behov och önskemål både vad gäller utbildningens innehåll och form. En av de större utmaningar den gymnasiala vuxenutbildningen står inför är att erbjuda den enskilde möjlighet att utveckla sin kompetens eller skaffa sig en annan yrkeskompetens än den han eller hon redan har. Regeringens bedömning är att yrkesutbildning för vuxna på gymnasial nivå bör öka. Elever i gymnasieskolan bör vid behov kunna få delar av sin utbildning genomförd i samverkan med gymnasial vuxenutbildning. Många kommuner förfogar över en stor resurs vad gäller såväl speciallokaler och utrustning som kompetens inom yrkesutbildningsom- rådet i sina gymnasieskolor. Denna resurs kan naturligtvis även nyttjas för yrkesutbildningar inom gymnasial vuxenutbildning. Det är dock viktigt att utbildningen bedrivs i sådana former och på sådana tider att den studerande kan förena studier med andra åtaganden. Det finns inga formella hinder för en samverkan mellan gymnasieskola och gymnasial vuxenutbildning även om regelverket för gymnasial vuxenutbildning är mindre detaljstyrande, t.ex. då det gäller utbildning- ens förläggning och till plats. En samverkan bör särskilt underlätta för kommunerna att genomföra yrkesutbildningar för vuxna. Samverkan bör dock inte innebära att den ena skolformen lyfts fram på bekostnad av den andra eller att den gymnasiala vuxenutbildningen ska vara en spegel- bild av gymnasieskolan vad gäller organisering och genomförande. Båda skolformerna ska således behålla sitt uppdrag och sin särart. Den som deltar i gymnasial vuxenutbildning som genomförs i gymnasieskolans lokaler och kanske med lärare anställda i gymnasieskolan är elev i vuxenutbildning enligt de bestämmelser som gäller för gymnasial vuxenutbildning. Omvänt gäller att en kommun kan låta genomföra utbildningar inom ramen för gymnasieskolan genom s.k. samläsning med deltagare i en kurs i gymnasial vuxenutbildning. Detta gör det möjligt för den enskilde gymnasieeleven att delta i en kurs som organisatoriskt inte anordnas i gymnasieskolan, t.ex. för att bredda sin utbildning eller för att skaffa sig grundläggande behörighet för högskolestudier. Den enskilde är fortfarande elev i gymnasieskolan och omfattas således av de bestämmelser som gäller för gymnasieskolan. Om någon formellt skulle vara elev inom och antagen i såväl gymnasial vuxenutbildning som gymnasieskola skulle otydligheter kunna uppstå vad avser vilka bestämmelser som gäller för honom eller henne. Det skulle innebära att olika regelverk skulle kunna gälla och att olika rektorer och i vissa fall till och med olika styrelser för utbildningen skulle komma att ansvara för verksamheten beroende på i vilken skolform den ena eller andra kursen anordnas. Detta skulle i så fall medföra en osäkerhet kring t.ex. den en- skildes rättigheter och huvudmannens skyldigheter och därmed brister i elevens rättssäkerhet. Regeringens bedömning är att ungdomar som tillhör gymnasieskolan inom ramen för nuvarande bestämmelser bör kunna delta i kurser som i praktiken genomförs i gymnasial vuxenutbildning. De bestämmelser som gäller för den enskilde och för verksamheten är de som gäller för den skolform i vilken han eller hon antagits. Detta innebär bl.a. att gymnasie- skolans rektor är ansvarig rektor enligt gymnasieskolans bestämmelser. En elev i gymnasieskolan är behörig till kurser i gymnasial vuxenut- bildning det år han eller hon fyller , om kursen inte läses i gymnasieskolan. För en elev under kan kommunen, vilket beskrivits ovan, redan med dagens bestämmelser låta genomföra gymnasieutbildningar i samarbete med gymnasial vuxenut- bildning. Detta innebär således att eleven är elev i gymnasieskolan, men att vissa delar av utbildningen kan genomföras inom gymnasial vuxenut- bildning. Regeringen anser således inte att bestämmelserna för elevens formella tillhörighet bör ändras. Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att behörighet att delta i gymnasial vuxenutbildning ska inträda tidigare än det år kommuninvånaren fyller . Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Av remissinstanserna är det ett fåtal som specifikt har kommenterat förslaget om att få delta tidigare än det år kommuninvånaren fyller . stöder närmandet av gymnasieskolan och gymnasial vuxenut- bildning och i det sammanhanget uttrycker man sig också positivt till att få börja tidigare. är mycket positivt till att möjlig- heterna ges för komplettering av program och att möjligheter att läsa på gymnasial vuxenutbildning ges till den som inte fyllt . kommun konstaterar att undantag från åldersgränsen kommer att underlätta studiegången för ett antal elever. Skälen för regeringens förslag: Avsteg från kravet att en person ska ha fyllt det kalenderhalvår utbildningen påbörjas bör kunna göras i särskilda fall. Detta kan gälla t.ex. i det fall en 19-åring påbörjar studier på gymnasial nivå. Det kan också vara fråga om ungdomar som redan bildat familj eller på annat sätt redan tagit ett stort och avgörande steg in i vuxenvärlden och därför har lite gemensamt med ungdomar som påbörjar sina studier i gymnasieskolan. I sådana fall ska hela utbildningen kunna ske inom den gymnasiala vuxenutbildningen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska därför bemyndigas att meddela föreskrifter om att behörighet att delta i gymnasial vuxenutbildning ska kunna inträda tidigare än det år kommuninvånaren fyller . 16.3Rätt till gymnasial vuxenutbildning i vissa fall Regeringens bedömning: Personer med yrkesexamen från gymnasie- skolan som inte har uppnått grundläggande behörighet för högskole- studier bör erbjudas att göra detta inom den gymnasiala vuxenutbild- ningen. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: En klar majoritet av remissinstanserna ställer sig anser att det är särskilt viktigt att de som har yrkesexamen ges möjlighet att genom vuxenutbildningen uppnå behörighet till högskolestudier. ger sitt bifall till rätten att komplettera till grundläggande högskolebehörighet. Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning menar att den kommunala vuxenutbildningen även måste få i uppgift att erbjuda kompletteringsut- bildning för behörighet till yrkeshögskoleutbildningar. tillstyrker utredarens förslag beträffande vuxenutbildningen. Verket betonar vikten av att det utformas tydliga övergångsregler som skapar rättssäkerhet för elever och männens anser att rätten även ska gälla s.k. särskild Skälen för regeringens bedömning: Frågan om en rätt för elever med yrkesexamen att läsa in grundläggande högskolebehörighet inom gymna- sial vuxenutbildning har stor betydelse för den förändring av gymnasie- skolans yrkesprogram som föreslås i denna proposition. Regeringen avser att återkomma med förslag till hur lagregleringen ska utformas i denna fråga. är att bestämmelserna ska gälla för de elever som påbörjar sin Regeringens bedömning: Yrkesutbildningar inom gymnasial vuxen- utbildning kan genomföras i lärlingsliknande former, dvs. förlagda till en arbetsplats, i form av entreprenad. Denna modell bör kunna ut- vecklas ytterligare inom ramen för nuvarande bestämmelser. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Utredaren föreslår att ingen åtskillnad ska göras mellan skolförlagd ut- bildning och lärlingsutbildningar inom gymnasial vuxenutbildning. Remissinstanserna: Av remissinstanserna är det enbart Statens skol- verk som kommenterat lärlingsliknande utbildningar inom den gymna- siala vuxenutbildningen. De anser att resonemanget om lärlingsutbild- ning och yrkesutbildning i den gymnasiala vuxenutbildningen måste förtydligas för att skapa rättssäkerhet för de studerande. Skälen för regeringens bedömning: Inom den gymnasiala vuxenut- bildningen har en mångfald av arbetsplatsförlagda utbildningar eller lärlingsliknande utbildningar utvecklats. Utbildningarna genomförs i form av entreprenad hos bl.a. branschföretag. Regeringens bedömning är att denna form av utbildning blir allt viktigare för att grundläggande yrkesutbildningar ska kunna genomföras inom ramen för gymnasial vuxenutbildning och bör kunna utvecklas ytterligare. Modellen innebär också att kontakter och samarbete etableras mellan det lokala arbetslivet och vuxenutbildningen som arbetslivet ges en bas för rekryte- ring av kompetens. Entreprenadformen innebär vidare möjligheter för vuxenutbildningen att kunna erbjuda yrkesutbildningar som ligger i linje med de krav och behov som arbetslivet ställer. Arbetslivets bedömningar av behov av kompetens är ett viktigt underlag för den enskilde för ställ- ningstaganden till studier inom gymnasial vuxenutbildning. Dessa be- dömningar bör få större genomslagskraft när samverkan och samarbete har utvecklats mellan företrädare för arbetslivets branscher och huvud- mannen för vuxenutbildningen. Regeringens bedömning: En gymnasieexamen inom gymnasial vuxenutbildning bör ha samma omfattning som en examen i gymna- sieskolan (med undantag för ämnet idrott och hälsa), dvs. betyg i 2 400 poäng. För en yrkesexamen bör krävas godkända betyg i 2 250 poäng, där- ibland särskilt angivna kurser i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik om sammanlagt 100 poäng i varje ämne samt vissa karaktärsämneskurser och ett godkänt gymnasiearbete. För en högskoleförberedande examen bör det krävas godkänt betyg i 2 250 poäng, däribland i särskilt angivna kurser i svenska eller svenska som andraspråk om sammanlagt 300 poäng, engelska om sammanlagt 200 poäng och matematik om sammanlagt 100 poäng samt ett godkänt gymnasiearbete. Gymnasieexamen inom gymnasial vuxenutbildning kommer att regleras i förordning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Ett fåtal instanser har kommenterat förslaget om examen inom gymnasial vuxenutbildning. bildning i samverkan betonar dock vikten av att vuxenperspektivet be- aktas i bestämmelserna så att det individuella perspektivet inte går förlorat. Nationellt centrum för flexibelt lärande betonar vikten av att använda valideringsinstrumentet för vuxenutbildningen och därmed erbjuda en alternativ väg till gymnasieexamen. Skälen för regeringens bedömning: Ställningstagandet till examen i gymnasial vuxenutbildning ligger i linje med att resultaten i gymnasie- skolan och gymnasial vuxenutbildning ska vara likvärdiga. Det är också viktigt att bestämmelserna utformas i linje med en flexibel och individu- ellt anpassad vuxenutbildning. Vägen till examen kan se olika ut jämfört med gymnasieskolan eftersom studier inom gymnasial vuxenutbildning inte utformas som program. Det innebär att en examen inom gymnasial vuxenutbildning på samma sätt som motsvarande examen i gymnasieskolan kvalificerar till fortsatta studier. Ett godkänt gymnasiearbete bör ingå som krav för examen även inom gymnasial vuxenutbildning. Regeringen delar utredarens uppfattning att inom den gymnasiala vuxenutbildningen ska utgångspunkten vara att innehållet i studierna utgår från den enskildes behov då det gäller kompetenser och behörigheter. Studierna ska utgå från den enskildes individuella studieplan som i sin tur bygger på det individuella behovet. Detta innebär att studierna inte behöver omfatta exakt samma kurser som ett program gör i gymnasieskolan. Kraven för en examen då det gäller omfattning av studierna bör vara desamma med undantag för ämnet idrott och hälsa. En elev som fått examen inom gymnasial vuxenutbildning bör, liksom i gymnasieskolan, få examensbevis. Det bör framgå om eleven uppfyllt kraven för yrkesexamen eller för högskoleförberedande examen. 17Gymnasieexamen och grundläggande behörighet till högskoleutbildning 2004/05:162, 2005/06:UbU3, 2005/06:160) tillkännagivanden om särskild behörighet, urval och meritämnen beslutade den dåvarande regeringen om nya regler för tillträde till högre utbildning genom förordningarna (2006:1053 respektive 2006:1054) om ändring i högskoleförordningen (1993:100). Med anledning av propositionen Vägar till högskolan för kunskap och kvalitet (prop. 2006/07:107, bet. 2006/07:UbU17, rskr. 2006/07:202) beslutade regeringen om ändrade och ytterligare nya regler för tillträde till högre utbildning (jfr förordningen [2007:666] om ändring i förordningen [2006:1054] om ändring i högskoleförordningen samt förordningen [2007:644] om ändring i högskoleförordningen). Vissa av de nya reglerna tillämpades första gången inför antagningen till respektive 2008. De övriga bestämmelserna ska tillämpas inför antagningen till . De ändringar som gäller för antagning avser nya bestämmelser om såväl grundläggande som särskild behörighet och om meritvärdering i fråga om utbildning som påbörjas på grundnivå. Regeringen redogör i kommande avsnitt för förslag om skärpta krav för grundläggande behörighet som en konsekvens av de förslag och bedömningar om gymnasieexamen som behandlas i avsnitt 11 och 16. 17.2Översikt över nuvarande bestämmelser Av nuvarande 1 kap. 8 § högskolelagen (1992:1434) framgår att utbildning på grundnivå väsentligen ska bygga på de kunskaper som eleverna får på nationella eller specialutformade program i gymnasieskolan eller motsvarande kunskaper. Regeringen får enligt samma paragraf medge undantag när det gäller konstnärlig utbildning. Enligt 4 kap. 2 § högskolelagen avgör den högskola som anordnar en utbildning vilka behörighetskrav som ska gälla för att bli antagen till utbildningen, om inte annat följer av föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Om inte alla behöriga sökande kan tas emot till en utbildning, ska enligt 4 kap. 3 § högskolelagen urval göras bland de sökande. I högskoleförordningen (1993:100) finns ytterligare bestämmelser om behörighet och urval. Utöver de bestämmelser om tillträde som finns i 7 kap. högskoleförordningen finns även bestämmelser om tillträde i 5 kap. förordningen (1993:221) för och i 5 kap. förordningen (2007:1164) för Försvarshögskolan. För att bli antagen till högre utbildning krävs att en sökande uppfyller kraven på grundläggande behörighet och dessutom den särskilda behörighet som kan vara föreskriven. Den grundläggande behörigheten är gemensam för all högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå och finns reglerad i 7 kap. 5, 6 och 24 §§ högskoleförordningen (1993:100). Grundläggande behörighet kan uppnås på olika sätt. Enligt 7 kap. 5 § högskoleförordningen gäller följande. Grundläggande behörighet till utbildning som påbörjas på grundnivå och som vänder sig till nybörjare har den som 1.fått slutbetyg från ett nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan och har lägst betyget Godkänt på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för ett fullständigt program, 2.fått slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning eller fått samlat betygsdokument från gymnasial vuxenutbildning och har lägst betyget Godkänt på kurser som omfattar av de gymnasiepoäng som krävs för ett slutbetyg, 3.har en svensk eller utländsk utbildning som motsvarar kraven i 1 eller 2, 4.är bosatt i , , eller och där är behörig till högre utbildning, eller 5.genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. 17.2.2Bestämmelser som träder i kraft Regeringen har tidigare beslutat om nya bestämmelser för grundläggande behörighet (se avsnitt 17.1). Dessa träder i kraft och ska tillämpas vid antagning till utbildning som påbörjas . Enligt de beslutade ändringarna i 7 kap. 5 § högskoleförordningen (1993:100) gäller följande från och med . Grundläggande behörighet till utbildning som påbörjas på grundnivå och vänder sig till nybörjare har den som 1.fått slutbetyg från ett fullständigt nationellt eller specialutformat program i gymnasieskolan och har lägst betyget Godkänt i minst 2 250 gymnasiepoäng inklusive lägst betyget Godkänt i kärnämneskurserna i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik, 2.fått slutbetyg från gymnasial vuxenutbildning och har lägst betyget Godkänt i minst 2 250 gymnasiepoäng inklusive lägst betyget Godkänt i kärnämneskurserna i ämnena svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik, 3.har en svensk eller utländsk utbildning som motsvarar kraven i 1 eller 2, 4.är bosatt i , , eller och där är behörig till högre utbildning, eller 5. genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. 17.3 Krav för grundläggande behörighet till högskoleutbildning kopplas till högskoleförberedande examen Regeringens förslag: Grundläggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå har den som -avlagt en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan eller inom gymnasial vuxenutbildning, eller -avlagt en yrkesexamen i gymnasieskolan eller inom gymnasial vuxenutbildning samt har godkänt betyg i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för högskoleförberedande examen. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har kommenterat kopplingen mellan högskoleförberedande examen och grundläggande behörighet till högskolestudier. Bl.a. och Verket för högskoleservice tillstyrker förslaget att examen från högskoleförberedande program alltid ska ge grundläggande behörighet till högskolestudier. , m.fl. ger sitt fulla stöd till den utökning av svenska eller svenska som andraspråk som föreslås för de högskoleförberedande programmen. välkomnar en examen från de högskoleförberedande programmen med krav på godkänt i ämnen som är viktiga för framgångsrika studier i högskolan. Skälen för regeringens förslag: Den grundläggande behörigheten utgör en minsta gemensam nämnare för all högskoleutbildning och ger, precis som den särskilda behörigheten som ibland krävs, universitet och högskolor en signal om nivån på studenternas förkunskaper. Behörighetskraven ger också tydlig information till blivande studenter om vilken nivå utbildningen håller. För effektiviteten och kvaliteten i högskolan är det avgörande att de som antas till utbildning har tillräckliga förkunskaper för att kunna tillgodogöra sig utbildningen. Därför är det viktigt att kraven på grundläggande behörighet är utformade på ett sådant sätt att de garanterar att sökande som når upp till dem har reella förutsättningar att tillgodogöra sig högskolestudier. Regeringen redogör i avsnitt 11 för vad som ska gälla för att en högskoleförberedande examen eller en yrkesexamen i gymnasieskolan ska utfärdas. I avsnitt 16.5 redovisas regeringens bedömning av vad som bör gälla för sådana examina inom gymnasial vuxenutbildning. Syftet med dessa examina är att befästa och förstärka kvaliteten i svensk gymnasieutbildning. För att stärka kopplingen mellan gymnasieskolans högskoleförberedande program och högskolan är det rimligt att de krav som gäller för grundläggande behörighet är samma krav som ställs för en högskoleförberedande examen i gymnasieskolan. Goda kunskaper i svenska eller svenska som andraspråk, engelska och matematik är särskilt betydelsefulla för att en student ska ha förutsättningar att klara högskolestudier. Därför föreslår regeringen i denna proposition att godkända betyg i dessa ämnen i viss omfattning ska ingå i kraven för högskoleförberedande examen (se vidare avsnitt 11.3). Dessa ämnen ska också ingå i kraven för yrkesexamen, dock inte i samma omfattning (se vidare avsnitt 11.2). Det är emellertid viktigt att även personer med en sådan examen har möjlighet att studera på högskolan. Därför föreslås att även den som har avlagt en yrkesexamen i gymnasieskolan och har godkända betyg i de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för högskoleförberedande examen ska ha grundläggande behörighet. Godkänt betyg i ämnet matematik i en omfattning av 100 poäng är ett krav både för högskoleförberedande examen och för yrkesexamen. På vissa yrkesprogram kommer sannolikt en eller flera kurser i svenska eller svenska som andraspråk eller engelska utöver dem som är gemensamma för samtliga yrkesprogram att ingå. Regeringen redogör i avsnitt 14.5 för hur det ska vara möjligt för elever på yrkesprogram att utöver de kurser som ingår i yrkesprogrammet läsa de kurser i svenska eller svenska som andraspråk och engelska som krävs för grundläggande behörighet som individuellt val eller utökat program. När det gäller gymnasial vuxenutbildning föreslås att en högskoleförberedande examen eller en yrkesexamen, som i fråga om omfattningen av ämnena svenska eller svenska som andraspråk och engelska motsvarar kraven för en högskoleförberedande examen, ska ge grundläggande behörighet. En svensk eller utländsk utbildning som motsvarar de krav som ställs i gymnasieskolan eller inom gymnasial vuxenutbildning ska även fortsättningsvis ge grundläggande behörighet. Även den som genom svensk eller utländsk utbildning, praktisk erfarenhet eller på grund av någon annan omständighet har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen eller den som är bosatt i , , eller och där är behörig till högre utbildning ska också i fortsättningen ha grundläggande behörighet. Indirekt kommer de höjda kraven att påverka sökande vars utbildning ska bedömas i enlighet med de krav som ställs för behörighet på grund av gymnasieexamen. Någon förändring i övrigt är inte avsedd. De nya bestämmelserna om grundläggande behörighet för tillträde till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå bör tillämpas från och med den tidpunkt när de nya bestämmelserna om högskoleförberedande examen eller yrkesexamen i gymnasieskolan eller inom gymnasial vuxenutbildning börjar gälla. har redovisat ett förberedande uppdrag som innebar att utveckla en modell för ämnesplaner i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning (U 2009/2114/G). huruvida det är möjligt att samtliga ämnen och kurser har samma struktur med hänsyn till gymnasieskolans breda kunskapsuppdrag. Efter det att propositionen har överlämnats till och i avvak- tan på ställningstagande bör få i uppdrag att förbe- reda de förändringar av gymnasieskolan som föreslås i propositionen. bör då göra en översyn av nationella program, nationella inriktningar, examensmål, ämnen och kurser. examensmål för vart och ett av de nationella gymnasieprogrammen. Examensmålen för yrkesprogrammen bör utarbetas i samråd med de nationella programråden för yrkesprogrammen. gång på programmen ska kunna kopplas till examensmålen.