prop · GX0331 · 2009-10-15 00:00:00 — beslut enligt 11 § skall offentligt biträde förordnas för den som 1. utvisning, åtgärden avser, om det inte måste 2. anmälningsplikt, antas att behov av biträde saknas. 3. verkställighet av beslut om utvisning, i fall beslut om 4.verkställighet av beslut om utvisning såvitt avser fråga om förvar och utlänningen hållits i förvar , och 5.om tillämpning av tvångs- medel enligt 11 eller 11 a §. Beslut av Säkerhetspolisen, eller enligt denna lag får överklagas till Migrationsöver- domstolen när myndighetens beslut avser 1.fråga om offentligt biträde, 2.ersättning i ett ärende som handläggs enligt denna lag. Bestämmelserna i 9 och 12 §§ förvaltningslagen (1986:223) gäller i fråga om överklagande av Säkerhetspolisens, Migrations- verkets eller beslut om avvisande av ombud eller biträde eller om jäv. Dock att beslut i dessa frågor överklagas till Migrationsöverdomstolen. beslut enligt denna lag om ersättning för kostnad för DNA-analys får överklagas till Migrationsöver- domstolen. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om Säkerhetspolisen har ansökt om utvisning före tillämpas 1 § i dess äldre lydelse. 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser (asylsökande), Förslag till lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. ska ha följande lydelse. I denna lag ges bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till utlänningar som 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i enligt 4 kap. 1 eller 2 § utlänningslagen (2005:716) (asylsökande), 2.har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd med stöd av bestämmelserna i 21 kap. 2, 3, 4 eller 6 § utlänningslagen och som inte är folkbokförda här 3.har ansökt om uppehållstillstånd i och av särskilda skäl medgetts rätt att vistas här medan ansökan prövas. Den som omfattas av denna lag har inte rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) för förmåner av motsvarande karaktär. Rätt till bistånd föreligger inte heller för bostadskostnader. Barn som saknar uppehållstillstånd och som inte vistas på en förläggning omfattas inte av denna lag, om de bor hos en vårdnadshavare som har uppehållstillstånd. En utlänning som vistas här med stöd av ett tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § utlänningslagen omfattas inte av denna lag. Detsamma gäller en utlänning för vilken en ansökan om ett sådant tillstånd är under prövning. I 2 och 3 §§ finns särskilda bestämmelser om mottagande av barn som vid ankomsten till är skilda från båda sina föräldrar eller från någon annan vuxen person som får anses ha trätt i föräldrarnas ställe, eller som efter ankomsten står utan sådan ställföreträdare (ensamkommande barn). Bestämmelserna är tillämpliga endast så länge barnet är att anse som ensamkommande. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2007:323. 6Förslag till lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension. Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § lagen (1998:702) om garanti- pension ska ha följande lydelse. Den som har beviljats uppehållstillstånd med stöd av 4 kap. 1 eller 2 § utlänningslagen (2005:716) skall som försäkringstid för garantipension även tillgodoräknas tid under vilken han eller hon har varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det kalenderår då den pensionssökande fyllde till tidpunkten då han eller hon först ankom till . Därvid skall en så stor andel av tiden i hemlandet tillgodoräknas som svarar mot förhållandet mellan den tid under vilken den pensionssökande har varit bosatt i , inräknad den tid som avses i 2 §, från den första ankomsten till landet till och med det kalenderår då han eller hon fyllde och hela tidsrymden från det att den pensionssökande första gången kom till landet till och med det kalenderår då han eller hon fyllde . Vid beräkningen skall bortses från tid för vilken personen, vid bosättning i , har rätt till pension från hemlandet. Med tid i hemlandet skall Den som har beviljats uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 2 eller 2 a § utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestäm- melser eller statusförklaring enligt 4 kap. 3 b § utlänningslagen eller motsvarande förklaring enligt äldre bestämmelser ska som för- säkringstid för garantipension även tillgodoräknas tid under vilken han eller hon har varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det kalenderår då den pensionssökande fyllde till tidpunkten då han eller hon först ankom till . Därvid ska en så stor andel av tiden i hemlandet tillgodoräknas som svarar mot för- hållandet mellan den tid under vilken den pensionssökande har varit bosatt i , inräknad den tid som avses i 2 §, från den första ankomsten till landet till och med det kalenderår då han eller hon fyllde och hela tidsrymden från det att den pensionssökande första gången kom till landet till och med det kalenderår då han eller hon fyllde . Vid beräkningen ska bortses från tid för vilken personen, vid bosättning i , har rätt till pension från hemlandet. Med tid i hemlandet ska 1 Senaste lydelse 2005:728. likställas tid då den pensions- sökande före den första ankomsten till har befunnit sig i ett annat land där han eller hon har beretts en tillfällig . likställas tid då den pensions- Prop. 2009/10:31 sökande före den första ankomsten Bilaga 13 till har befunnit sig i ett annat land där han eller hon har beretts en tillfällig . Denna lag träder i kraft . 7Förslag till lag om ändring i lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut dels att 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 2 a §, av följande lydelse. En EES-medborgare eller en sådan familjemedlem till en EES- medborgare som avses i 3 a kap. 2 § utlänningslagen (2005:716) som har utvisats av regeringen En ansökan om rättsprövning skall ha kommit in till Regeringsrätten senast för beslutet. Det skall framgå av ansökan vilken rättsregel sökanden anser att beslutet strider mot och vilka omständigheter som åberopas till stöd för detta. En ansökan om rättsprövning enligt 1 eller 2 § ska ha kommit in till Regeringsrätten senast för beslutet. En ansökan om rättsprövning enligt 2 a § ska ha kommit in till Regeringsrätten senast för beslutet. Det ska framgå av ansökan vilken rättsregel sökanden anser att beslutet strider mot och vilka omständigheter som åberopas till stöd för detta. Denna lag träder i kraft . 1 Jfr och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning (EEG) nr 1612/68 och om upphävande av direktiven /360/EEG, 72/194/EEG, 73/148/EEG, 75/34/EEG, 75/35/EEG, 90/364/EEG, 90/365/EEG och 93/96/EEG (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77, Celex 32004L0038). 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestämmelser, Förslag till lag om ändring i lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (2008:290) om godkännande för forskningshuvudmän att ta emot gästforskare ska ha följande lydelse. Bestämmelserna om gästforskare i denna lag är inte tillämpliga på en tredjelandsmedborgare som 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716) eller skyddsbehövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § samma lag eller motsvarande äldre bestämmelser, 2.har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd enligt 21 kap. utlänningslagen, 3.har ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut som inte kan verkställas, 4.utför forskning uteslutande inom ramen för högskoleutbildning för att därigenom få en doktorsexamen, eller 5.har lånats ut av en forskningshuvudman i en annan EU-stat. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. ska ha följande lydelse. 4 § Denna lag omfattar utlänningar som 1. har ansökt om uppehålls- tillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § eller skydds- behövande i övrigt enligt 4 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre bestäm- melser, 2.har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd med stöd av bestämmelserna i 21 kap. 2, 3, 4 eller 6 § utlänningslagen och som inte är folkbokförda här 3.hålls i förvar enligt 10 kap. 1 eller 2 § utlänningslagen och som inte har placerats i kriminalvårdsanstalt, häkte eller polisarrest, eller 4.vistas här med stöd av tidsbegränsat uppehållstillstånd enligt 5 kap. 15 § utlänningslagen. Sådana utlänningar som avses i första stycket 1 eller 2 omfattas av lagen även om de har meddelats beslut om avvisning eller utvisning. Det gäller dock inte utlänning som håller sig undan så att beslutet inte kan verkställas, om han eller hon har fyllt . Denna lag träder i kraft . Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. regeringsrådet samt justitieråden och . Genomförande av skyddsgrundsdirektivet och asylprocedur- direktivet Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i utlänningslagen (2005:716), 2.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, 3.lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481), 4.lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, 5.lag om ändring i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., 6.lag om ändring i lagen (1998:702) om garantipension, 7.lag om ändring i lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut, 8.lag om ändring i lagen (2008:290) om godkännande för forsk ningshuvudmän att ta emot gästforskare, 9.lag om ändring i lagen (2008:344) om hälso- och sjukvård åt asylsökande m.fl. Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: De lagförslag som läggs fram i lagrådsremissen är avsedda att genomföra rådets direktiv /83/EG av om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (skyddsgrundsdirektivet) och rådets direktiv /85/EG av om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus (asylprocedurdirektivet) samt i viss mån Europa- parlamentets och rådets direktiv /38/EG av om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (rörlighets- direktivet). Genomförandet medför omfattande ändringar i utlän- ningslagen (2005:716) och lagen (1991:572) om särskild utlännings- I fråga om utlänningslagen innefattar ändringarna bl.a. nya regler om skyddsstatus och nya regler om vissa brott som hinder för erhållande av skyddsstatus. Ändringarna i lagen om särskild utlän- ningskontroll rör huvudsakligen regler om handläggningen av ärenden med säkerhetsaspekter. Förslaget till lag om ändring i utlänningslagen 1 kap. 7 § De två första styckena är avsedda att ange i vilka fall ärenden blir säkerhetsärenden enligt utlänningslagen. Rubriken till paragrafen kommer fortsättningsvis också att vara Säkerhetsärenden, vilket är en adekvat beteckning vad gäller dessa båda stycken. I de föreslagna tredje och fjärde styckena regleras däremot en annan fråga, nämligen att vissa ansökningsärenden ska handläggas enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Det är inte heller fråga om någon definition av begreppet säkerhetsärende, vilket huvudrubriken kan anses ställa i utsikt. Enligt Lagrådets mening bör dessa båda stycken brytas ut och få bilda en egen paragraf. Denna skulle kunna placeras under , förslagsvis som 12 a § eller 14 §. I det föreslagna andra stycket bör förtydligas att bestämmelsen tar sikte på ärenden i vilka det avgörs om ny prövning ska beviljas enligt 12 kap. 19 eller 19 a §. Lagrådet anser vidare att hänvisningen till 8 kap. 7 § kan utgå, eftersom bestämmelsen bör omfatta alla ärenden i vilka grundbeslutet om utvisning har fattats i ett säkerhetsärende. Det föreslås att stycket får följande lydelse: Ett ärende hos som avser frågan om ny prövning ska beviljas enligt 12 kap. 19 eller 19 a § är ett säkerhetsärende om beslutet om avvisning eller utvisning har fattats i ett säkerhetsärende. 4 kap. 2 § Genom den föreslagna paragrafen införs begreppet civilperson som inte tidigare funnits i utlänningslagen. Det bör i det fortsatta lagstift- ningsarbetet uppmärksammas om inte en uttrycklig definition av begreppet bör tas in bland definitionerna i 1 kap. Innebörden av begreppet spelar en viss roll i fråga om gränsdragningen mellan de föreslagna bestämmelserna i 4 kap. 2 § och 2 a §. 4 kap. 2 b och 2 c §§ I bestämmelserna, som är nya, anges i vilka fall en utlänning är utesluten från att anses som flykting (2 b §) respektive utesluten från att anses som alternativt skyddsbehövande och övrig skyddsbehövande (2 c §). Uttryckssätten framstår som främmande för svenskt språkbruk och Lagrådet föreslår att bestämmelserna inleds på följande sätt: En utlänning ska inte anses som.... Bland förutsättningarna i 2 b § första stycket 2 ingår att brottet ska vara grovt, medan det i 2 c § 2 talas om ett allvarligt brott. Uttrycken har hämtats från den svenska språkversionen av skyddsgrundsdirektivet, artiklarna 12.2 (jfr även artikel 1 F i ) och 17.1. Lagrådet noterar att det i den engelska respektive den franska språkversionen används samma ord i de båda artiklarna (serious respektive grave) och ifrågasätter om inte ordet allvarligt borde användas även i 2 b § första stycket 2, för undvikande av tillämpningsproblem. I 2 c § första punkten bör hänvisningen till lagrummet vara 2 b § första stycket 1 eller 3. Eftersom artikel 17.2 i skyddsgrundsdirektivet innehåller samma tillägg som artikel 12.3, angående personer som har anstiftat eller på annat sätt deltagit i förövandet av brotten eller gärningarna, bör i 2 c § tilläggas ett andra stycke med samma lydelse som 2 b § andra stycket. 4 kap. 3 § Av den föreslagna bestämmelsen i första stycket framgår inte i vilket sammanhang flyktingstatusförklaringen ska meddelas. Bestämmelsens formulering ger närmast intrycket att en sådan förklaring ska ges oberoende av något pågående ärende hos myndigheten. Denna skulle således på eget initiativ, det vill säga ex officio, ta upp särskilda ärenden om flyktingstatusförklaringar. Vid föredragningen framkom att tanken är att frågan om en dylik statusförklaring ska prövas inom ramen för ett ärende om uppehållstillstånd. Detta bör framgå uttryckligen av bestämmelsen, som förslagsvis kan ges följande lydelse: En utlänning, som med åberopande av skyddsskäl ansökt om uppe- hållstillstånd, ska förklaras vara flykting (flyktingstatusförklaring) om han eller hon omfattas av definitionen i 1 § och inte är utesluten från att anses som flykting enligt 2 b §. 4 kap. 3 a § Vad ovan anförts under 4 kap. 3 § har också avseende på denna paragraf. Paragrafen reglerar statusförklaring beträffande andra skyddsbehövande än flyktingar. Dessa andra skyddsbehövande benämns enligt förslaget alternativt skyddsbehövande och övrig skyddsbehövande. Definitionerna finns i 4 kap. 2 och 2 a §§. De andra skyddsbehövandes statusförklaring föreslås emellertid få beteckningen internationell skyddsstatusförklaring respektive nationell skyddsstatusförklaring. En statusförklaring kommer endast att gälla i . Enligt Lagrådets mening är därför begreppet internationell skyddsstatusförklaring missvisande. Då begreppen endast förekommer i ytterligare en paragraf, 4 kap. 5 c §, framstår det också som omotiverat att ha en annan benämning på statusförklaringen än den som används för att ange den Det kan också finnas ett egenvärde i att använda motsvarande terminologi som används för att ange vilken kategori skyddsbehövande det är fråga om. Även om Lagrådet, liksom ett par av remissinstanserna, anser att benämningen alternativt skyddsbehövande inte är ett adekvat uttryck för det skydd som avses ett i förhållande till skyddet för flyktingar subsidiärt skydd föreslår Lagrådet inte någon annan benämning, bl.a. eftersom ordet subsidiärt bör undvikas i lagtext och ett synonymt ord är svårt att finna samt benämningen alternativt skyddsbehövande trots allt är den som återfinns i den svenska översättningen av Med hänvisning till vad ovan sagts föreslår Lagrådet benämningarna alternativ skyddsstatusförklaring respektive övrig skyddsstatus- 4 kap. 3 b § Eftersom avsikten är att någon ansökan eller något yrkande om statusförklaring inte ska behövas, bör paragrafen inledas med orden Frågan om i stället för En ansökan om. Vidare bör hänvisningen till 5 kap. 1 c § preciseras till att avse andra stycket. de föreslagna ändringarna få lydelsen: Frågan om statusförklaring får inte prövas om asylansökan avvisas enligt 5 kap. 1 b § eller 1 c § andra stycket. 4 kap. 3 c § I paragrafen regleras möjligheten till statusförklaring för en utlänning som redan har beviljats uppehållstillstånd. Enligt förslaget ska en fråga om statusförklaring prövas ex officio i samband med ansökan om uppehållstillstånd som skyddsbehövande. Möjligheten att i efterhand ansöka om statusförklaring gäller alltså fall där uppehållstillståndet meddelats på annan grund än den att utlänningen är skyddsbehövande. Det framgår av motiven att avsikten med paragrafen är att slå fast att utlänningen har en rätt att ansöka om statusförklaring i sådana fall, varvid en prövning av ansökan ska göras enligt 3 eller 3 a §. föreslagna lydelsen kan emellertid ge intrycket att det för bifall till en ansökan om flyktingstatusförklaring är tillräckligt att förutsättningarna i 3 § första stycket är uppfyllda. För att det inte skall råda någon tvekan om att prövningen även omfattar 3 § andra stycket föreslår Lagrådet att 3 c § får följande lydelse: En utlänning som har beviljats uppehållstillstånd i får ansöka om En sådan ansökan ska prövas enligt 3 eller 3 a §. 4 kap. 5 b § I förutsättningarna för återkallelse av flyktingstatusförklaring anges att det kommer fram att utlänningen inte kan anses vara flykting. Lagrådet föreslår att formuleringen ändras till att det kommer fram omständigheter som medför att utlänningen inte kan anses vara flykting. 4 kap. 5 c § Paragrafen reglerar återkallelse av statusförklaring beträffande andra skyddsbehövande än flyktingar. Med hänvisning till vad Lagrådet anfört under 4 kap. 3 a § bör internationell skyddsstatusförklaring ersättas med alternativ skyddsstatusförklaring samt nationell skyddsstatus- förklaring ersättas med övrig skyddsstatusförklaring. Vad ovan anförts under 4 kap. 5 b § har också avseende på denna paragraf. 5 kap. 1 a § Hänvisningen till 4 kap. 3 b § torde vara felaktig och bör i stället vara 4 kap. 3 c §. 5 kap. 1 b § I bestämmelsen anges i vilka fall en asylansökan får avvisas. Enligt Lagrådets mening bör det istället föreskrivas att asylansökan i de angivna fallen ska avvisas. Bestämmelsen i andra stycket 1 bör förtydligas och inledas på följande sätt: 1. sökanden har en make, ett barn eller en förälder som är bosatt i och sökanden inte har en lika nära familjeanknytning 8 kap. 14 § I tredje och fjärde styckena bör vissa preciseringar göras, så att inte några missförstånd uppkommer hos en läsare. Detta gäller främst bruket av ordet domstolen i båda styckena. Det bör uttryckligen framgå att härmed avses en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen. Tredje och fjärde styckena föreslås få följande lydelse: Om en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen, efter överlämnande av ärendet enligt 5 kap. 20 §, finner att en utlänning som av allmän domstol har utvisats på grund av brott ska beviljas uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a §, får migrationsdomstolen eller Migrationsöverdomstolen upphäva utvisningsbeslutet och bevilja uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 §. Samma befogenhet har migrations- domstolen eller Migrationsöverdomstolen om en utlänning som av allmän domstol har utvisats på grund av brott har överklagat beslut att inte bevilja uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a §. Om en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen inte upp- häver beslutet om utvisning får den bevilja ett tidsbegränsat uppehålls- tillstånd enligt 5 kap. 1 §. Utvisningsbeslutet får inte verkställas medan tillståndet gäller. 8 kap. 16 § Vissa språkliga justeringar bör göras i den föreslagna paragrafen. I första stycket bör således ordföljden ändras i en av satserna. Vidare bör ordet sägs i andra stycket bytas ut mot ordet föreskrivs. Paragrafen skulle med hänsyn till det anförda få följande lydelse: Avslås eller avvisas en ansökan om uppehållstillstånd eller återkallas ett sådant tillstånd och befinner sig utlänningen i , ska det meddelas beslut om avvisning eller utvisning, om inte särskilda skäl talar mot det. Vad som föreskrivs i första stycket gäller inte om ansökan avvisas enligt 5 kap. 1 c §. 10 kap. 14 § I första stycket 1 anges att ärendet överklagas. Detta språkliga fel bör rättas till inom ramen för föreliggande lagstiftningsarbete. Föremål för överklagande kan vara en dom, ett beslut eller annat myndighets- avgörande men alltså inte ett ärende eller ett mål. 10 kap. 16 § Det anges inte uttryckligen i den föreslagna lagtexten vilka slags ärenden domstolen blir handläggande myndighet i. Ett förtydligande borde tas in i texten, varvid paragrafen förslagsvis skulle kunna ges följande lydelse: En migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen är i ärenden, där beslut om inhibition kan meddelas med stöd av 12 kap. 11 § första stycket, handläggande myndighet från det att den meddelar beslut om inhibition. 12 kap. 3 § Bestämmelsen bör ha följande lydelse: Ett beslut om avvisning eller utvisning av en utlänning som avses i 4 kap. 2 § första stycket 1, i fall av väpnad konflikt, eller 2 a § första stycket får inte verkställas till utlänningens hemland eller till ett land där han eller hon riskerar att sändas vidare till hemlandet, om det finns synnerliga skäl mot det. 12 kap. 8 a § Denna nya paragraf reglerar, som anges i den föreslagna rubriken, vad som gäller beträffande verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning av utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande, dvs. med förslagets terminologi alternativt skyddsbehövande och övrig skydds-behövande. Hänvisningen i paragrafens första stycke till 5 kap. 1 c § bör utgå. Den bestämmelsen behandlar avvisande av asylansökningar då beslut om överföring enligt Dublinförordningen föreligger. Det är i dessa fall inte aktuellt med något avvisnings- eller utvisningsbeslut som ska verkställas. Det har vid föredragningen framkommit att de avvisnings- eller utvis- ningsbeslut som avses normalt meddelas i samband med prövningen av ansökan om uppehållstillstånd men att det också finns fall där det redan föreligger ett beslut om avvisning eller utvisning då ansökan om uppehållstillstånd på grund av skyddsbehov prövas. Av andra bestämmelser i utlänningslagen följer att avvisnings- eller utvisnings- beslut inte får verkställas om uppehållstillstånd beviljats på grund av skyddsbehov.