prop · GX0360 · 2009-11-26 00:00:00 — Kvotflyktingar och anhöriga som omfattas av den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare har normalt uppehållstillstånd beviljade när de kommer till och omfattas då över huvud taget inte av LMA. Det innebär att bosättningskommunen redan från ankomsten till har ansvar för att ge ekonomiskt bistånd om den nyanlände inte själv kan svara för sin försörjning. För personer som varit asylsökande i innan de beviljats uppehållstillstånd skulle problemet med att ett glapp i ersättningen kan uppstå kunna lösas genom en ändring av LMA så att tiden för hur länge ersättning enligt LMA betalas ut förlängs så att rätten till ersättning upphör när den nyanlände påbörjat deltagande i aktiviteter enligt en etableringsplan. Mot en sådan lösning kan invändas att dagersättningen enligt LMA ligger väsentligt under försörjningsstödet enligt socialtjänstlagen (2001:453) och att det därför är tveksamt att sträcka ut tiden för denna ersättning längre än för personer som har beviljats uppehållstillstånd och ska etablera sig i . Vid en sådan ändring i LMA skulle ändå kommunernas ansvar kvarstå vad gäller försörjningsstöd för kvotflyktingar och anhöriga från ankomst till dess den nyanlände påbörjat deltagande i aktiviteter enligt en etableringsplan. Med hänsyn till ovanstående anser regeringen att statlig etableringsersättning under vissa förutsättningar ska kunna lämnas redan innan deltagande i aktiviteter enligt en etableringsplan påbörjats. En förutsättning bör vara att den nyanlände medverkar till att en plan upprättas. Därmed avses bl.a. att den nyanlände kommer till bokade besök hos Arbetsförmedlingen och i övrigt medverkar till att arbetet med att upprätta planen påbörjas efter beslut om uppehållstillstånd eller inresa. En annan förutsättning bör vara att den nyanlände inte har rätt till ekonomiskt bistånd enligt LMA. Den ersättning som lämnas vid medverkan bör vara lägre än den som lämnas till personer som deltar i etableringsinsatser enligt en upprättad plan. Därigenom skapas incitament för den enskilde att medverka till att planen tas fram utan onödig tidsspillan och att de insatser som ingår i planen påbörjas möjligt. Genom en lägre etableringsersättning än vid deltagande i aktiviteter markeras också att huvudprincipen är att ersättning till nyanlända ska relateras till ett aktivt deltagande. När en etableringsplan är upprättad och den nyanlände övergår till att delta i aktiviteter enligt planen bör den nyanlände ha rätt till en högre etableringsersättning. däremot beslutar att den nyanlände inte har rätt att få en etableringsplan bör rätten till etableringsersättning upphöra. Ansökan om etableringsersättning innan planen upprättats bör göras Prop. 2009/10:60 hos Arbetsförmedlingen vid det etableringssamtal som Arbetsförmedlingen bör ha med alla i anslutning till att uppehållstillstånd beviljats eller efter inresa i för personer som beviljats uppehållstillstånd innan de kommer till landet. Det innebär att Arbetsförmedlingen normalt kommer att hinna fatta beslut om rätt till reducerad etableringsersättning innan rätten till bistånd enligt LMA har löpt ut och att det därigenom inte borde bli något glapp mellan de båda ersättningsformerna som leder till att kommunens socialtjänst får träda in och svara för försörjningen. För kvotflyktingar kommer det däremot som regel att bli aktuellt med försörjningsstöd från i mottagningskommunen under tid från ankomsten till dess att flyktingen har sitt första etableringssamtal med Arbetsförmedlingen och kan ansöka om etableringsersättning. Vad gäller kvotflyktingar är kommunerna emellertid ändå regelmässigt involverade i samband med ankomsten. De kostnader kommunerna kan ha för initialt försörjningsstöd för kvotflyktingar bör kunna ersättas av staten på motsvarande sätt som vissa andra särskilda kostnader för kvotflyktingar. Anhöriga bedöms inte regelmässigt vara i behov av bidrag till sin försörjning direkt efter ankomsten till . I den mån de har akut behov av försörjningsstöd bör detta prövas av på samma sätt som för andra bosatta här i landet. Etableringsersättningen innan planen upprättats bör i likhet med den etableringsersättning som lämnas vid deltagande i etableringsaktiviteter vara schablonberäknad. Nivån på schablonbeloppet bör i princip motsvara vad en person som helt saknar möjlighet att försörja sig själv och som inte har arbets- eller utbildningsrelaterade kostnader i normalfallet skulle kunna antas vara berättigad till i form av försörjningsstöd enligt socialtjänstlagen. Etableringstillägg och bostadsersättning bör kunna lämnas även vid reducerad etableringsersättning. Bestämmelser om etableringsersättning innan etableringsplanen upprättats bör meddelas i förordning. 10.4Minskning och nedsättning av ersättning Regeringens bedömning: Om den nyanlände utan godkänd frånvaro inte deltar i aktiviteter som ingår i en etableringsplan bör ersättningen sättas ned helt eller delvis. Regler bör införas som minskar ersättningen vid inkomster av förvärvsarbete som omfattas av en etableringsplan. Vid förvärvsarbete vid sidan av en etableringsplan bör dock endast inkomster som överstiger ett visst belopp (fribelopp) påverka etableringsersättningen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Utredningen har dock inte föreslagit att någon nedsättning ska göras på grund av inkomster från förvärvsarbete vid sidan av etableringsinsatser på heltid. Remissinstanserna: (), anser att full introduktionsersättning och barnersättning alltid måste utgå för barn oavsett om föräldern till fullo följer introduktionsplanen. En barnkonsekvensanalys av beslut om nedsättning av ersättningarna måste enligt BO alltid genomföras när det finns barn i familjen. i anser att det är rimligt att lön för extraarbete inte leder till avdrag för den som uppbär introduktionsersättning. i anser att det krävs tydlig information till den nyanlände om vilka inkomster han eller hon kan ha utan att introduktionsersättningen minskas. Akademikers framhåller också att det inte får finnas oklarheter när en individ är berättigad till en viss ersättningsnivå eller när ersättningen ska sättas ned samt att det är viktigt att säkerställa att tillämpningen av regelverken inte tillåts variera lokalt eller regionalt. Kommuner och Landsting, SKL, samt kommun framhåller att det är viktigt att tydliggöra vilka regler det föreslagna ersättningssystemet ska ha för kvalificering till ny ersättning vid ogiltiga avbrott eller vid längre avbrott på grund av graviditet och föräldraledighet. Denna typ av avbrott innebär enligt kommun att den enskilde eller familjen blir beroende av försörjningsstöd. kommun saknar också regelverk för hur man återkvalificerar sig för att komma i åtnjutande av introduktionsersättning och framhåller vidare att det då ersättning inte utgår finns risk att kommunens socialtjänst får träda in med sitt skyddsnät utan att ha möjlighet till planering för detta. Kommunen anser att det behövs en tydlig reglering av vad som förväntas av kommunen i liknande situationer samt täckning i form av statliga medel för det. , kommun och SKL befarar också att det blir övervältringseffekter på kommunernas socialtjänst vid nedsättning av introduktionsersättningen på grund av frånvaro. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens utgångspunkt är att etableringsersättningen ska bidra till att ge den enskilde incitament att vara aktiv och ta egna initiativ. Det ska löna sig att vara aktiv. Nyanlända som utan godkänd frånvaro inte deltar i de aktiviteter som ingår i etableringsplanen bör därför kunna få sin etablerings- och bostadsersättning samt etableringstillägg nedsatt helt eller delvis. För en nyanländ som inom ramen för en etableringsplan har inkomster av förvärvsarbete bör ersättningen minskas med hänsyn till detta. Vid arbete vid sidan av en etableringsplan på heltid bör det däremot på samma sätt som vad gäller för studiemedel finnas möjligheter att ha sidoinkomster upp till ett fastställt belopp (fribelopp) utan att etableringsersättningen minskas. För en nyanländ kan arbete vid sidan av deltagande i aktiviteter som ingår i etableringsplanen bidra till att individen snabbare tillgodogör sig innehållet i dessa aktiviteter, vilket bör medverka till en snabbare övergång till arbete. Leder extraarbete till att etableringsplanen inte följs bör ersättningen sättas ned på samma sätt som för den som av andra skäl utan godkänd frånvaro inte deltar i aktiviteter som ingår i etableringsplanen. Närmare föreskrifter om minskning och nedsättning bör lämnas i förordning. En person som fått sin etableringsersättning helt eller delvis nedsatt på Prop. 2009/10:60 grund av att han eller hon utan godkänd frånvaro inte deltar i etableringsinsatser och som vänder sig till för att få ekonomiskt bistånd till sin försörjning bör som regel inte ha rätt till sådan ersättning. Den nyanlände bör i stället genom att följa sin etableringsplan ha rätt till etableringsersättning och därmed få sitt behov av försörjning tryggad på annat sätt än i form av ekonomiskt bistånd av socialnämnden. Kommunens yttersta ansvar enligt socialtjänstlagen (2001:453) kan dock innebära en skyldighet att lämna akut hjälp. Det gäller inte minst till familjer med barn. 10.5När etableringsplanen och rätten till ersättning upphör Regeringens förslag: Etableringsplanen upphör att gälla när 1.tiden för etableringsplanen har löpt ut, 2.den nyanlände har haft ett förvärvsarbete på heltid , eller 3.den nyanlände påbörjar en utbildning på högskolenivå för vilken studiemedel kan lämnas enligt studiestödslagen (1999:1395). Utredningens förslag: Utredningen har inte lämnat något förslag om när ett introduktionsprogram ska upphöra att gälla. Utredningen har däremot föreslagit att introduktionsersättning ska lämnas till den som deltar i ett introduktionsprogram och följer en upprättad utvecklingsplan. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några invändningar mot att introduktionsersättning ska upphöra när den introduktionstid som fastställts i utvecklingsplanen har löpt ut. Kommuner och Landsting samt några kommuner har dock framfört att introduktionstiden i många fall kan behöva förlängas utöver den tid som utredningen föreslagit. Skälen för regeringens förslag: Frågan om rätten till etableringsersättning till nyanlända och tiden för etableringsplanens genomförande är frågor som är nära sammankopplade. Detta eftersom rätten till etableringsersättning enligt regeringens förslag i avsnitt 10.2 och 10.3 är villkorad med krav på aktivt deltagande i aktiviteter enligt en etableringsplan eller medverkan till upprättandet av en sådan plan. Etableringsplanen bör upphöra att gälla när tiden för etableringsplanen har löpt ut. Därmed upphör även rätten till etableringsersättning. Om den nyanlände utan godtagbart skäl avbryter sitt deltagande i aktiviteterna enligt etableringsplanen bör någon ersättning inte längre betalas ut. som etableringsplanen gäller bör ersättning på nytt börja betalas ut om den nyanlände åter börjar delta i aktiviteter enligt etableringsplanen. Detta innebär att kommunerna under hela den tid som etableringsplanen gäller ska kunna ha möjlighet att hänvisa personer som eventuellt söker försörjningsstöd till att återuppta sitt deltagande i planens aktiviteter och därigenom få sin försörjning tryggad. Om etableringsplanen revideras med en förlängd tid bör den nyanländes rätt till ersättning vid deltagande i aktiviteter fortsätta att gälla som den reviderade planen gäller. En nyanländ som förvärvsarbetar och ofrivilligt blir av med sitt arbete Prop. 2009/10:60 har som regel rätt till arbetslöshetsersättning. nyanländ som förvärvsarbetar på heltid innan etableringsplanen har fullföljts bör planen därför inte upphöra att gälla förrän arbetet varat . Etableringsersättningen bör dock inte betalas ut . Om arbetet upphör och den nyanlände därmed inte har rätt till arbetslöshetsersättning bör han eller hon ha möjlighet att återuppta aktiviteter. Det kan ske genom att den nyanlände fortsätter delta i aktiviteter enligt en tidigare eller reviderad etableringsplan. Därmed har den nyanlände rätt att åter få etableringsersättning för deltagande. En nyanländ som bedriver studier på högskolenivå bör finansiera dessa med studiemedel. Regeringen föreslår därför att etableringsplanen upphör att gälla när den nyanlände påbörjar en utbildning på högskolenivå för vilken studiemedel kan lämnas enligt studiestödslagen. En förutsättning för att etableringstillägg och bostadsersättning ska kunna lämnas till en nyanländ bör vara att den nyanlände har rätt till etableringsersättning, se avsnitt 10.2. Rätten till etableringstillägg och bostadsersättning bör således alltid upphöra när etableringsplanen upphör att gälla och därmed rätten till etableringsersättning upphör. 10.6Samordning med andra förmåner Regeringens förslag: Bistånd i form av bostadsersättning, dagersättning och särskilt bidrag enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) får inte betalas ut för tid då etableringsersättning lämnas till en utlänning som deltar i aktiviteter enligt den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. Studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1395) får inte lämnas eller tas emot för den tid för vilken det lämnas ersättning enligt den föreslagna lagen. Kommunalt vårdnadsbidrag enligt lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag får inte lämnas till en vårdnadshavare som för samma kalendermånad eller del därav får ersättning enligt den föreslagna lagen. Regeringens bedömning: Regler bör införas som förhindrar att en nyanländ blir överkompenserad genom att få etableringsersättning och vissa ersättningar inom socialförsäkringens område, aktivitetsstöd, utvecklingsersättning eller ersättning från arbetslöshetsförsäkringen. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag vad gäller förslaget till ändring av LMA och samordning med socialförsäkringsförmåner. Vad gäller samordning med inkomster vid deltagande i arbetsmarknadspolitiska åtgärder är utredningens utgångspunkt att det är introduktionsersättningens storlek som ska påverkas. I övrigt har utredningen inte lämnat några förslag till regler om samordning. Remissinstanserna: anser, till skillnad från utredningen, att målgruppen bör beredas möjlighet att genomföra grundläggande och gymnasial vuxenutbildning med introduktionsersättning i stället för att erhålla studiemedel och skuldsätta sig. Skälen för regeringens förslag och bedömning: En viktig utgångspunkt för regeringen är att det inte ska kunna utgå dubbla ersättningar för samma aktivitet eller kostnader. För att undvika detta behöver det göras ändringar i vissa författningar som reglerar ersättningar och bidrag till enskilda. Enligt LMA har asylsökande som vistas på förläggning, s.k. anläggningsboende, rätt till bistånd även efter det att de har beviljats uppehållstillstånd, om de inte anvisats eller kunnat utnyttja en anvisad plats i en kommun. Utlänningar som inte vistas på förläggning utan bor i s.k. eget boende har rätt till bistånd även under en månad från den dag de har beviljats uppehållstillstånd enligt samma lag. Om en nyanländ skulle hinna påbörja deltagande i aktiviteter enligt en etableringsplan innan rätten till bistånd enligt LMA upphör skulle han eller hon kunna få rätt till ersättning från två håll. För att förhindra detta behöver en ändring göras i LMA så att bistånd i form av bostadsersättning, dagersättning och särskilt bidrag enligt LMA inte betalas ut för tid då den nyanlände deltar i aktiviteter enligt den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och uppbär etableringsersättning (se förslag till ändring i 8 § LMA). Studiemedelsberättigande studier på grundskole- och gymnasienivå bör kunna vara en insats som ingår i en etableringsplan. När en sådan utbildning ingår som en aktivitet i en etableringsplan bör deltagaren ha rätt till etableringsersättning i stället för att behöva söka studiemedel. Härigenom skapas flexibilitet och det blir en enklare administration än om individen skulle få studiemedel för den del av aktiviteterna i etableringsplanen som avser studiemedelsberättigande studier och etableringsersättning för deltagande i andra aktiviteter som ingår i planen. För att en nyanländ som får etableringsersättning inte ska kunna få studiemedel föreslås en ny bestämmelse i studiestödslagen där det anges att den som uppbär etableringsersättning inte har rätt att få studiemedel (se förslag till ändring i 3 kap. 25 § studiestödslagen). I lagen om kommunalt vårdnadsbidrag anges att vårdnadsbidrag inte får lämnas till en vårdnadshavare som för samma kalendermånad eller del därav får ersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Detsamma bör gälla för en vårdnadshavare som får ersättning enligt den föreslagna etableringsslagen. En ändring i lagen om kommunalt vårdnadsbidrag föreslås därför. Om en nyanländ inom ramen för en etableringsplan deltar i arbetsmarknadspolitiska åtgärder bör inte aktivitetsstöd eller utvecklingsersättning och etableringsersättning betalas ut . Detsamma bör gälla för vissa socialförsäkringsförmåner. Regeringen avser att lämna närmare föreskrifter i detta avseende i förordning. Det bör inte heller vara möjligt för en nyanländ att få etableringsersättning och ersättning från en arbetslöshetskassa. Regeringens förslag: Anordnare av aktiviteter för nyanlända ska till den myndighet som regeringen föreskriver lämna de uppgifter som är av betydelse för tillämpningen av lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om en anordnares skyldighet att lämna uppgifter. Regeringen meddelar föreskrifter om till vilken myndighet denna skyldighet ska fullgöras. ska ha rätt att ta del av uppgifter som lämnats i ärenden om ersättning enligt den föreslagna lagen hos en myndighet som prövar frågor om ersättning enligt den lagen. I lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag har en hänvisning till lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar ersatts med en hänvisning till den föreslagna lagen. Regeringens bedömning: Ansökan om etableringsersättning etableringstillägg och bostadsersättning bör lämnas till Arbetsförmedlingen. Arbetsförmedlingen bör pröva rätten till etableringsersättning samt besluta om minskning av ersättning och nedsättning vid frånvaro. bör pröva rätten till etableringstillägg och bostadsersättning samt betala ut ersättningar enligt den föreslagna lagen. Berörda myndigheter bör få en uppgiftsskyldighet rörande uppgifter som har betydelse för att ersättningarna ska kunna beslutas, beräknas och betalas ut. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens förslag och bedömning. Utredningen har dock inte lämnat något konkret förslag om vilken myndighet som ska fatta beslut om och betala ut ersättningarna. Ansvarig beslutsmyndighet skulle enligt utredningen kunna vara antingen eller Arbetsförmedlingen. Ansvarig myndighet skulle i sin tur kunna överlåta den praktiska hanteringen av utbetalningar till t.ex. () eller . Utredningen har vidare föreslagit att frånvarorapportering kan ske genom lotsarnas försorg. Remissinstanserna: Majoriteten av de remissinstanser som yttrat sig om vilken myndighet som ska ansvara för introduktionen förordar Arbetsförmedlingen och har inga invändningar mot att detta ansvar även ska omfatta beslut om ersättningar till nyanlända. Frågan om Arbetsförmedlingen även ska betala ut ersättningarna eller om någon annan myndighet bör göra det kommenteras endast i ett fåtal remissvar. Arbetsförmedlingen anser att arbetslinjen bör tillämpas mer enhetligt och utifrån likabehandlingsprincipen om staten tar över ansvaret för att betala ut introduktionsersättning. En möjlighet skulle enligt Arbetsförmedlingen kunna vara att introduktionsersättningen, för nyanlända i arbetskraften, knyts till Alfa-kassan. anser att ett överlämnande av ansvaret för utbetalningar från den myndighet som ska fatta beslut om ersättning till en annan myndighet . 2009/10:60 såsom CSN eller förutsätter författningsreglering. framhåller vidare att det dessutom krävs viss framförhållning och resurser initialt för att bygga upp ett IT-system. i anser att det är viktigt att utbetalning av ersättningar överlåts till en annan självständig myndighet, förslagsvis CSN. är starkt kritisk till utredarens förslag att beslut om och utbetalning av ersättningen ska övergå från kommunen till alternativt Arbetsförmedlingen och att dessa i sin tur ska kunna överlåta den praktiska handläggningen till CSN eller . En majoritet av dem som yttrat sig över förslagen om uppgiftsskyldighet för nyanlända och återbetalningsskyldighet, däribland i och i , tillstyrker förslagen. Skälen för regeringens förslag och bedömning Ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmedlingen och Den som av Arbetsförmedlingen anvisats ett arbetsmarknadspolitiskt program och deltar i ett sådant får aktivitetsstöd eller Arbetsförmedlingen svarar inte för arbetsmarknadspolitiska program eller motsvarande och har inga uppbyggda administrativa funktioner för sådana utbetalningar. mot denna bakgrund inte lämpligt att Arbetsförmedlingen svarar för utbetalningar av ersättningar enligt den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och den administration som är kopplad till detta. Beräkning och utbetalning av aktivitetsstöd och föreslagna etableringsersättningen har likheter med aktivitetsstödet. båda fallen bygger ersättningen på beslut från Arbetsförmedlingen om deltagande i aktiviteter . fungerande rutiner för administration av aktivitetsstödet och har omfattande erfarenhet av transfereringar till enskilda individer. med aktivitetsstödet finns också en etablerad samverkan mellan Regeringen anser därför att bör ansvara för utbetalning av ersättningarna till Vad gäller etableringstillägg och bostadsersättning är den rätt till etableringsersättning som Arbetsförmedlingen fattar beslut om ett av kriterierna för att ersättning ska lämnas. Därutöver krävs vad gäller etableringstillägg vissa uppgifter om hemmavarande barn i familjen. att kunna fatta beslut om bostadsersättning krävs uppgifter om bl.a. den Den prövning som krävs inför beslut i dessa ärenden ligger utanför Arbetsförmedlingens uppdrag att underlätta uppgifter vad gäller hantering bostadsbidrag och erfarenheter från hanteringen av dessa bidrag bör kunna komma till nytta. Beslut om rätt till etableringstillägg och bostadsersättning bör därför fattas av . Som framgår av avsnitt 8.2 ska etableringsplanen vara ett levande dokument där Arbetsförmedlingen ska upprätta etableringsplanen och vara den myndighet som ska säkerställa att planen lever upp till de krav som lagen ställer och att innehållet i planen justeras när det finns behov av det. Arbetsförmedlingen ska därför också fatta beslut om rätten till etableringsersättning, se avsnitt 10.2. Arbetsförmedlingen är alltså den myndighet som ska ha löpande kännedom om aktuella förhållanden i det enskilda fallet och därmed även i vad mån den nyanlände har eller får förvärvsarbete som omfattas av etableringsplanen alternativt sidoinkomster från ett förvärvsarbete som inte omfattas av etableringsplanen. Arbetsförmedlingen bör därför vara den som beslutar om de eventuella minskningar som ska göras av etableringsersättningen med hänsyn till förvärvsarbete eller av andra skäl. ska i första hand vara utbetalande myndighet. bör därför inte göra bedömningar som har sin grund i rätten till etableringsplan och etableringsersättning. Arbetsförmedlingens beslut bör utgöra underlag för beslut om etableringstillägg och bostadsersättning samt utbetalning av ersättningar. Regeringen har för avsikt att i förordning närmare reglera Arbetsförmedlingens respektive uppgifter. Kontroll av deltagande i aktiviteter m.m.