prop · GX031d11 · 2009-09-21 00:00:00 — har fått en stadigvarande sjukersättning, även detta något färre jämfört med vad som gällde före regeländringarna (). En viktig förändring är att av personerna har lämnat sjukförsäkringen helt jämfört året innan. av dessa personer har övergått till Arbetsförmedlingen, vilket är en oförändrad andel jämfört med året innan. Det höga utflödet kan inte förklaras av reformen i sig eftersom äldre regler fortfarande gäller för denna grupp. Det är dock troligt att reformen har haft en indirekt effekt på utflödet. Det faktum att ersättningen kommer att ta slut ger både den försäkrade, och andra aktörer ökade incitament att finna andra lösningar än fortsatt passivitet med sjukersättning. gäller nya regler för personer som har beviljats en varaktig sjukersättning . Dessa personer kan arbeta, arbeta ideellt eller studera utan att rätten till sjukersättning omprövas. Vid arbete minskas den utbetalda sjukersättningen på ett särskilt sätt enligt ett system med steglös avräkning. Reglerna för steglös avräkning är konstruerade så att det alltid ska löna sig ekonomiskt att arbeta. Till och med maj hade cirka 8 000 personer ansökt om att arbeta med steglös avräkning. 2.4.4Försäkringskassans bidrag till en stabil och låg nivå på sjukfrånvaron Informations- och utbildningsinsatser samt ärendehandläggning arbetar kontinuerligt med kunskapsuppbyggnad och kunskapsspridning om sjukförsäkringens intentioner och regelverk. har det genomförts informationsinsatser gentemot allmänheten. Enligt mätningar har informationsinsatserna bidragit till att allmänhetens kunskaper om sjukförsäkringen och regelverket har förbättrats. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 Regeringen anser att informationsinsatser är ett viktigt verktyg för att påverka attityder och värderingar kring sjukförsäkringens intentioner och funktionssätt. Dessa insatser bedöms ha bidragit till den minskade sjukfrånvaron. har arbetat aktivt med att uppnå en mer försäkringsmässig tillämpning av sjukförsäkringen, bl.a. vad avser prövning av arbetsförmåga och därmed rätt till ersättning. har också genomfört utbildningsinsatser kring sjukförsäkringens intentioner och regelverk gentemot handläggare och läkare i syfte att uppnå en likformig och rättssäker tillämpning. Även dessa insatser bedöms ha bidragit till den minskade sjukfrånvaron. Handläggningstiderna inom sjukförsäkringen har varit oacceptabelt långa. Detta kan till viss del förklaras av de påfrestningar som blev följden av den stora omorganisation som genomförde . Dessutom har det funnits stora brister i kvaliteten i ärendehandläggningen av sjukpenning, sjukersättning och aktivitetsersättning. Andelen av sjukpenningärendena som hade tillräckliga beslutsunderlag uppgick till jämfört . Däremot förbättrades handläggningstiderna för sjuk- och aktivitetsersättning och arbetsskadelivräntor jämfört med . Emellertid nåddes inte regeringens mål för att senast vid utgången av 2008 ska av dem som ansökt om arbetsskadelivränta få beslut från ansökningsdagen. Vid utgången av 2008 fick beslut . Det är inte tillfredsställande att detta mål inte har uppnåtts. Regeringen bedömer att det bör vara möjligt att nå målet, eftersom antalet ansökningar om livränta har minskat betydligt . I samband med regelförenklingsarbetet har bl.a. påpekat nödvändigheten av att arbetsgivaren får kännedom om de beslut som fattar. Det gäller bl.a. beslut om sjukersättning. Enligt 33 § lagen om anställningsskydd (LAS) kan arbetsgivaren avsluta en anställning om arbetstagaren beviljas hel sjukersättning som inte är tidsbegränsad. Att lämna uppgifter om en enskild persons hälsosituation är dock inte tillåtet enligt sekretesslagstiftningen. har därför i sitt beslut till den enskilde om sjukersättning lagt in information om att den enskilde själv ska ta kontakt med sin arbetsgivare och informera om beslutet om sjukersättning. Regeringen ser positivt på de åtgärder som har vidtagit i syfte att arbetsgivaren ska få kännedom om beslut. För att få fler personer att återgå i arbete bedrivs rehabiliteringsinsatser i samverkan mellan och andra aktörer inom rehabiliteringsområdet. För detta ändamål får av de beräknade utgifterna för sjukpenning användas. Regeringen bedömer att de samlade aktiva åtgärder som vidtagits inom ramen för samverkansmedlen har bidragit till att förebygga och minska det samlade utanförskapet samt minskat utgifterna för trygghetssystemen. Samverkan mellan och Arbetsförmedlingen och Arbetsförmedlingen ska genom samverkan underlätta övergången från ersättning via sjukförsäkringen till aktivt arbetssökande och nytt arbete. För detta har myndigheterna, på regeringens uppdrag, upprättat en nationell handlingsplan för stöd till den enskildes återgång i arbete. Handlingsplanen innehåller ett fokus på effektiv matchning till arbete som människor ska få det stöd de behöver. Regeringen har pekat ut arbetet med den nationella handlingsplanen som ett viktigt verktyg i samband med införandet av den s.k. rehabiliteringskedjan . För att säkerställa ett väl fungerande samarbete i rehabiliteringskedjan har och Arbetsförmedlingen utarbetat följande rutiner: -kontaktmöte efter 90 dagars sjukskrivning, -överlämningsmöte vid nej till sjukpenning och sjuk- eller aktivitetsersättning, -avstämningsmöte för att klargöra arbetsförmågan. Målgruppen för rehabiliteringsinsatser via denna s.k. handlingsplanssamverkan är arbetslösa med ersättning från sjukförsäkringen och sjukskrivna anställda som bedöms behöva byta anställning på grund av ohälsa. deltog cirka 12 000 personer i den nationella handlingsplanen, varav var kvinnor och Av dessa gick vidare till arbete eller utbildning. Det är en minskning med en procentenhet jämfört med . försämrades förutsättningarna på arbetsmarknaden och antalet varsel och uppsägningar ökade, vilket bedöms ha påverkat resultatet . Antalet personer som omfattas av den nationella handlingsplanen beräknas till 15 000 personer vilket är en ökning med 3 000 jämfört med . deltog cirka 8 500 personer inom ramen för handlingsplanens verksamhet, varav var kvinnor och var män. Resultatet för visar att av deltagarna var i arbete eller utbildning 12 månader efter påbörjad insats. Resultatet är en försämring jämfört med . Regeringen gör bedömningen att rådande konjunkturläge har påverkat möjligheterna för grupperna inom samverkan som från början står långt från arbetsmarknaden att erbjudas arbetsprövning samt att få en anställning. Alternativa insatser för långtidssjukskrivna har regeringen uppdragit åt Arbetsförmedlingen och att inom ramen för en försöksverksamhet pröva alternativa insatser för långtidssjukskrivna. Försöksverksamheten bedrivs i , , och . Försöksverksamheten är riktad till samma målgrupp som samverkan enligt nationella handlingsplanen mellan Arbetsförmedlingen och . Syftet med försöksverksamheten är att pröva om man genom att anlita kompletterande aktörer, som ges ersättning utifrån prestation och resultat, snabbare och effektivare kan ge långtidssjukskrivna stöd för att återfå arbetsförmågan och erhålla ett reguljärt arbete. ska minst 1 500 personer ta del av insatser hos de alternativa aktörerna. Både sociala och privata företag deltar i försöksverksamheten att stödja långtidssjukskrivna. Fram har 1 200 personer fått ta del av service från privata aktörer, varav 150 personer från sociala företag. Det är ännu för tidigt att säga något om resultaten. En slutrapport ska lämnas av och Arbetsförmedlingen. () utvärderar försöksverksamheten och en rapport kommer att lämnas under 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 En processutvärdering görs av på uppdrag av Arbetsförmedlingen. Finansiell samordning genom samordningsförbund är det möjligt för , Arbetsförmedlingen, kommuner och landsting att genom samordningsförbund bedriva finansiell samordning av rehabiliteringsområdet. Finansiell samordning inom ramen för samordningsförbund bedrevs i 72 samordningsförbund som fanns representerade i 19 län och 141 kommuner. fanns 81 samordningsförbund representerade i 19 län och 166 kommuner. är ett forum för myndigheterna att samverka. Målgruppen utgörs av individer som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. Myndigheterna aktualiserar de individer som bedöms ha sammansatta problem. kan via den gemensamma budgeten finansiera de insatser som behövs för individer med behov av stöd från olika myndigheter. Dessa insatser köps eller utförs sedan av respektive ansvarig myndighet. bedöms cirka 30 500 individer omfattas av aktiviteter finansierade av samordningsförbunden. De individinriktade verksamheterna syftar till att såväl förbättra som att uppnå förmåga till egen försörjning och många aktiviteter ger även stöd till individen att komma ut på arbetsmarknaden. En uppföljning som samordningsförbunden i finansierat visar att av deltagarna (2 120 personer) hade vid avslutad aktivitet fått egen försörjning via arbete, arbete med stöd eller via utbildning. Statskontoret, som har haft regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera finansiell samordning, konstaterar att det finns ett brett stöd för lagstiftningen. Antalet samordningsförbund har ökat kontinuerligt vilket, enligt Statskontoret, indikerar att denna samverkansform inte hindras av faktorer i lagstiftningen. I slutrapporten av Finsam? konstaterar att effekterna av verksamheten inte kunnat klarläggas. Deltagarnas förvärvsfrekvens har ökat efter Finsam-insatserna, men Statskontoret har inte kunnat klarlägga i vilken utsträckning som ökningen av förvärvsfrekvensen beror på Finsam-insatserna. Statskontoret betonar att Finsam-insatserna bör förbehållas de 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 grupper som inte kan få sina rehabiliteringsbehov tillgodosedda på annat sätt och att det därför finns anledning att överväga om målgruppen för Finsam bör avgränsas i högre grad än . Finansiell samordning mellan och hälso- och sjukvården infördes möjlighet till finansiell samordning mellan enbart sjukförsäkringen och hälso- och sjukvården. I denna samverkansform ska tillsammans med landstingen verka för att förbättra behandling och rehabilitering så att den enskildes arbetsförmåga kan återställas. har fört över framgångsrika projekt och aktiviteter från övrig samverkan enligt prop. 1996/97:63 (s.k. Frisamsamverkan) till denna form av finansiell samordning. Den vanligaste formen av verksamhet handlar om förstärkta insatser vid framför allt vårdcentraler där vårdpersonal tillsammans med handläggare verkar för att säkerställa tidiga insatser för personer med psykisk ohälsa eller olika former av smärttillstånd och som riskerar långvarig sjukskrivning. prioriteras insatser som på olika sätt kan snabba upp rehabiliteringsprocessen, korta sjukskrivningstiden samt utveckla sjukskrivningsprocessen. Insatserna syftar ofta till att föra över försäkringsmedicinsk kompetens från till vårdenheter och att parterna gemensamt ska organisera en effektiv struktur för att så fort som möjligt hjälpa tillbaka sjukskrivna till arbete. 2.4.5Hälso- och sjukvårdens bidrag till en stabil och låg nivå på sjukfrånvaron Regeringen har tagit flera initiativ för att genom ekonomiska incitament stötta landstingen att utveckla sitt arbete med att minska sjukfrånvaron. Vissa åtgärder har bidragit till att samordna grunderna för beslut inom och hälso- och sjukvården, medan andra har stimulerat hälso- och sjukvårdens arbete med att tillhandahålla rehabiliteringsåtgärder. Sjukfrånvaron har minskat , vilket regeringens initiativ bedöms ha bidragit till. Enligt en studie från Läkares arbete med sjukskrivning framgår det att många läkare upplever att sjukskrivningsarbetet är problematiskt. Drygt en tredjedel av läkarna svarade att de hade någon typ av problem i sitt arbete med sjukskrivning och hälften såg det som ett psykosocialt arbetsmiljöproblem. Att bedöma patienters arbetsförmåga, bedöma sjukskrivningstid samt att hantera meningsskiljaktigheter med patienter kring sjukskrivning uppgavs som exempel på problematiska uppgifter. och fick i uppdrag av regeringen att utforma en mer kvalitetssäkrad, enhetlig och rättssäker sjukskrivningsprocess. publicerade en vägledning för sjukskrivning som fick namnet Försäkringsmedicinskt beslutsstöd. En första version av ett komplett beslutsstöd var klart . Beslutsstödet introducerades i ett läge när socialförsäkringen var präglad av förändringar, bl.a. omfattande regelförändringar inom sjukförsäkringen och stora organisationsförändringar inom . och gör i sin första lägesrapport om beslutsstödet, , bedömningen att kunskapen om vad beslutsstödet är och har för syfte, är utbredd både i hälso- och sjukvården och bland handläggare. Myndigheternas uppfattning är att introduktionen av beslutsstödet gett en tillfredsställande bas att utgå ifrån i myndigheternas fortsatta engagemang. Mycket arbete återstår dock innan stödet används och fungerar som det är tänkt. Av rapporten framgår även att de flesta läkare har använt beslutsstödet . Inom primärvården uppger av läkarna att man använder stödet minst en gång . Användandet av beslutsstödet är dock fortfarande inte fullt utvecklat. av läkarna uppger enligt preliminära data att man aldrig eller nästan aldrig använt stödet. En majoritet av handläggare har fått utbildning om beslutsstödet och de flesta anser att det är tydligt hur det kan vara ett stöd i handläggningen och har vid ett flertal tillfällen använt det. De flesta handläggarna uppger dock att de inte alltid begär kompletteringar när sjukskrivningstiden överskrids och motivering saknas. De främsta skälen till detta uppges vara att de inte anser sig ha tid till det. arbete med det försäkringsmedicinska beslutsstödet fortsätter. En ny version av beslutsstödet lanserades och innehåller nya rekommendationer för bland annat bipolär sjukdom, alkoholberoende och psykotiska syndrom som schizofreni. har genomfört en studie i syfte att undersöka om det skett förändringar i sjukskrivningstider och spridning efter beslutsstödets införande med särskilt fokus på fysiska sjukdomar med specifika rekommendationer i beslutsstödet . Studien är en jämförelse mellan sjukskrivningar som pågått eller längre och som påbörjades före (marsjuni 2007) och efter (marsjuni 2008) införandet av det försäkringsmedicinska beslutsstödet för de fysiska sjukdomarna. Sammanfattningsvis visar analysen att efter det att rekommendationerna för de fysiska diagnoserna infördes har det skett förändringar i sjukskrivningsmönstret: -Sjukskrivningstiderna har blivit kortare. Medianlängden har minskat från 46 till -Sjukskrivningstiderna har minskat mer för kvinnor än för män. -Sjukskrivningstiderna för kvinnor med fysiska diagnoser som ingår i beslutsstödet har minskat. -Sjukskrivningstiderna för kvinnor med psykiska diagnoser har minskat. -Sjukskrivningstiderna för män med fysiska sjukdomar utanför beslutsstödet har ökat. -Spridningen i sjukskrivningslängd har minskat. 50procent av sjukskrivningarna har minskat från 89 . -Spridningen har minskat betydligt för fysiska diagnoser som ingår i det försäkringsmedicinska beslutsstödet. har också gjort en aktstudie där det har undersökts om det finns motiveringar i de fall där det borde finnas och om handläggare begär in motiveringar när den rekommenderade sjukskrivningstiden överskridits. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 ning av 1 500 ärenden . De huvudsakliga resultaten visar följande: -I de ärenden där det borde finnas en motivering till att den rekommenderade tiden i beslutsstödet hade överskridits, fanns det i av fallen. Resultatet talar för att användandet av stödet i hälso- och sjukvården är bättre än vad som framgick av tidigare lägesrapport till regeringen . -I de ärenden där det borde finnas en motivering och också gör det, har en motivering i av fallen kommit in från läkaren. I har handläggare begärt att läkarintyget ska kompletteras med en motivering. Att majoriteten av motiveringarna självmant kommit från läkarkåren är positivt. -I de fall där det behövs en motivering men det inte har kommit in någon, har handläggare i av fallen begärt en komplettering av läkarintyget. Att handläggarna långt ifrån alltid begär in motivering överensstämmer med slutsatsen från tidigare lägesrapport till regeringen. -I de fall det finns en motivering finns den i de allra flesta fall på det nya läkarintyget. Den sammanlagda bilden utifrån de studier som genomfört och talar för att beslutsstödet använts, i högre grad av vårdcentraler och företagshälsovård än inom andra verksamheter. återstår dock mycket arbete innan stödet används fullt ut och fungerar som det är tänkt. och kommer att fortsätta att följa upp och utvärdera beslutsstödet enligt den beslutade gemensamma planen för uppföljning. En slutrapport ska levereras . För att stimulera landstingen till att ge sjukskrivningsfrågorna högre prioritet i hälso- och sjukvården och utveckla sjukskrivningsprocessen, införde staten för åren 20062008 ekonomiska incitament, den s.k. sjukvårdsmiljarden. Utbetalningen av sjukvårdsmiljarden regleras 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 enligt en överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting. Landstingen får del av sjukvårdsmiljarden i direkt förhållande till hur mycket antalet sjukpenningdagar minskar i respektive län i förhållande till föregående år. förlängdes denna överenskommelse till att även omfatta 2009. () har fått i uppdrag att utvärdera sjukvårdsmiljarden. IFAU bedömer att sjukvårdsmiljardens konstruktion inte gör det möjligt att utvärdera den på nationell nivå. Emellertid konstaterar IFAU bl.a. att åtgärder för att samordna sjukskrivningsprocessen på ledningsnivå, t.ex. genom sjukskrivningskommittéer, samvarierar med större minskningar i sjukfrånvaron. Regeringen kan konstatera att införandet av sjukvårdsmiljarden sammanfaller med de senaste årens kraftiga nedgång i sjukfrånvaron. Självklart är det många faktorer som påverkat sjukfrånvarons utveckling, men hälso- och sjukvården är en viktig aktör och de åtgärder som vidtagits med anledning av sjukvårdsmiljarden bör ha bidragit till denna utveckling. undertecknade regeringen och Kommuner och Landsting en överenskommelse om en rehabiliteringsgaranti . Utifrån denna överenskommelse får landstingen ersättning per patient och behandling. Följande utgångspunkter gäller för att landstingen ska få ersättning för medicinsk rehabilitering/behandling från . -De åtgärder som berättigar till ersättning ska vara definierade i () rapporter om bästa tänkbara vetenskapliga underlag med evidens för att återfå arbetsförmågan. -Personer i åldern med icke specificerad smärta i rygg, axlar och nacke och/eller lindrig eller medelsvår ångest, depression eller stress omfattas. -Tidsgränserna för medicinsk bedömning och ställningstagande samt att påbörja och genomföra rehabilitering/behandlingar regleras inom ramen för vårdgarantin. Målsättningen är att berörda patienter ska få behandling/rehabilitering från sjukskrivningens början. Med medicinsk rehabilitering avses evidensbaserade medicinska rehabiliteringsinsatser av somatisk och psykologisk karaktär som tillhandahålles på individnivå med evidens för att återfå arbetsförmågan. Av överenskommelsen framgår att landstingen efter första kvartalet skulle redovisa en bedömning av i vilken omfattning som patienterna i länet kan komma att omfattas av rehabiliteringsgarantin. Av redovisningen framgår att landstingen kommer att uppnå sådana volymer för de angivna behandlingsmetoderna att de i överenskommelsen avsatta kommer att förbrukas. En tredjedel av behandlingarna för smärtor i rygg, axlar och nacke beräknas utföras av fristående aktörer, resten av landstingen i egen regi. Totalt beräknar landstingen att genomföra cirka 35 000 rehabiliteringsinsatser för de diagnosgrupper som innefattas i rehabiliteringsgarantin. är avsatta för forskningsprojekt gällande interventionsstudier inom rehabiliteringsområdet. Regeringen beslutade (dir. 2007:90) att tillkalla en särskild utredare med uppgift att lämna förslag på hur patientens ställning och inflytande över vården kan stärkas. beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 2008:87) till samma utredare att lämna förslag till vidareutveckling och förbättringar av rehabiliteringsgarantins konstruktion och funktionssätt. Utredningen har lämnat sitt betänkande Bättre samverkan Några frågor kring samspelet mellan sjukvård och socialförsäkring (SOU 2009:49). Utredningen föreslår att det genom lagreglering tydliggörs att medicinskt motiverade rehabiliteringsåtgärder ska omfattas av den lagstadgade vårdgaranti, som utredningen tidigare lämnat förslag till (SOU 2008:127). Detta innebär ett förtydligande att medicinsk rehabilitering utgör en del av hälso- och sjukvårdens uppdrag. Utredningen föreslår vidare att regeringen ger i uppdrag till att särskilt uppmärksamma och innefatta rehabiliteringsåtgärder i arbetet med nationella riktlinjer. I det fortsatta arbetet med att utveckla nationella riktlinjer bör hälsoekonomiska konsekvenser av när åtgärder utförs inom hälso- och sjukvården undersökas. Detta skulle leda till att hälso- och sjukvården successivt får tillgång till ett underlag som kan belysa de samhällsekonomiska konsekvenserna orsakade av olika väntetider till behandling. I syfte att betona vissa åtgärder eller premiera sammantagna resultat för hälsoutvecklingen föreslår utredningen att regeringen även efter 2010 sluter överenskommelser med Kommuner och Landsting. Utredningen föreslår även en lagreglering som ger möjlighet att till annan aktör överlåta den samordningsroll för rehabiliteringsverksamhet som myndigheten har enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Utredningens förslag remissbehandlas . undertecknade regeringen och Kommuner och Landsting en överenskommelse om att stödja en vidareutveckling av företagshälsovården. Överenskommelsen innebar att arbetsgivarna, staten och landstingen ska bidra med i princip lika delar till den långsiktiga finansieringen av en utvecklad företagshälsovård. Vidare ska företagshälsovården medverka till förbättrad koordinering i första hand när det gäller insatser från sjukvård, arbetsplats och . Ambitionen med modellen är att företagshälsovården ska bli en fullvärdig första linjens kontakt med hälso- och sjukvården och att landstingen, staten och arbetsgivarna tillsammans bör stå för kostnaden för denna sjukvård för anställda med godkänd företagshälsovård. Arbetsgivarna kan välja om de vill upphandla företagshälsovård med sjukvård, individen kan välja om de vill anlita företagshälsovårdsenheten för första linjens sjukvård. Varje landsting väljer om de vill ansluta sig till modellen. har dock inget landsting tecknat något avtal för att ansluta sig till modellen. Anledningen är bl.a. att landstingen avvaktar utvecklingen av de 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 10 vårdvalssystem inom primärvården som landstingen har inrättat eller håller på att inrätta. har varit ett tungt år för . som stora reformer genomförts inom sjukförsäkrings- och tandvårdsområdena, har en omfattande organisationsförändring genomförts för att möta regeringens krav på effektivitet och rättssäkerhet. Att fullfölja sitt uppdrag med hög kvalitet har varit en utmaning för myndigheten. nya organisation innebär att volymmässigt stora och enklare förmåner, som kräver begränsade kundkontakter handläggs i nationella försäkringscenter, medan mer komplicerade förmåner som kräver mer omfattande kundkontakter handläggs i lokala försäkringscenter. Därutöver finns lokalkontor för ärenden av mer generell karaktär samt gemensamma med Arbetsförmedlingen och . I den nya organisationen har också , Kundcenter och självbetjäningstjänster en central roll. Regeringen konstaterar att det fanns brister i den interna styrningen och kontrollen på . Bristerna förelåg både i handläggningen och kontrollverksamheten samt i styrningen av viss IT-utveckling. Exempelvis var handläggningstiderna långa och tillgängligheten bristande. På grund av bl.a. brister i teknikstöd genomfördes inte i önskad utsträckning utbetalningskontroller i syfte att förebygga, förhindra och upptäcka oavsiktliga fel och oegentligheter i utbetalningar.