prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Regeringen delar utredarens bedömning att dagens samhällsvetenskaps- program inte tillräckligt väl förbereder för fortsatta studier i högskolan och att programmet i alltför hög grad blivit ett program för elever som ännu inte riktigt vet vad de vill bli och därför omfattar en stor och heterogen elevgrupp. Med regeringens förslag blir samhällsvetenskaps- programmet ett tydligare högskoleförberedande program inriktat mot samhälle och information. Regeringen finner att det nuvarande namnet på samhällsvetenskapsprogrammet är så inarbetat att det inte finns skäl att följa utredarens förslag till namnbyte, även om någon eller några inrikt- ningar förutses handla om medier, information och påverkan. Program- met föreslås därför att även i fortsättningen heta samhällsvetenskaps- programmet. Utredaren har föreslagit att programmet indelas i fyra nationella inrikt- ningar; miljö och samhällsbyggnad, samhällsvetenskap, digitala medier samt information och påverkan. Utbildningarna i ekonomi, kultur och språk inom dagens samhällsvetenskapsprogram föreslås ingå i egna program enligt vad som beskrivits i det föregående. Den yrkesutbildning i tryckteknik som ingår i dagens medieprogram flyttas till industri- tekniska programmet. Remissinstanserna är i huvudsak positiva till programmet, även om många föreslår vissa förändringar i förhållande till utredarens förslag när det gäller de föreslagna inriktningarna. avstyrker programmet då det kommer att bli svårt att fylla fyra inriktningar. Nuvarande teknikprogrammet är det femte största nationella programmet i gymnasieskolan och kan profileras antingen som ett studieförberedande eller ett yrkesinriktat program. Drygt hälften av eleverna studerar vidare på högskola eller universitet. Programmet saknar nationella inriktningar och erbjuder i stället möjligheter till lokal profilering. Regeringen anser att det finns behov av ett tekniskt högskoleför- beredande program vid sidan av naturvetenskapsprogrammet. Teknikprogrammet ska förbereda elever för vidare studier inom det tekniska området samt för studier inom naturvetenskapliga eller andra Andelen sökande till ingenjörsutbildningar inom högskolan har minskat drastiskt . tidigare fyraåriga tekniska linjen visar att ett tekniskt program kan attra- hera andra elevgrupper än de som annars väljer naturvetenskaps- Teknikprogrammet ska till skillnad från nuvarande teknikprogram ha nationellt fastställda inriktningar för att öka tydligheten för eleverna. Olika teknikområdens behov av specialisering bör erbjudas som programfördjupning, som därför bör ha relativt stor omfattning. ren föreslår fyra nationella inriktningar bl.a. mot produktionsteknik och De föreslagna inriktningarna ifrågasätts dock av vissa Till exempel förespråkar Kungl. inriktning mot energi och miljö. en miljöinriktning och saknar en elektroteknisk Svensk ventilation och VVS-branschen saknar en inriktning mot det installations- och energitekniska området. dustrier tillstyrker inriktningen mot samhällsbyggande och arkitektur, men markerar att innehållet mer bör inriktas mot de faktiska behoven inom samhällsbyggnadssektorn än vad förslaget innebär. tidigare kommer regeringen senare att ta ställning till de nationella in- 7 De nationella programmens struktur Ett fullständigt nationellt program ska även i fortsättningen omfatta 2 500 gymnasiepoäng. Möjligheten att utöka programmet för dem som önskar och bedöms kunna klara utökade studier ska finnas kvar. Elever på yrkesprogram ska alltid ha rätt att få läsa sådana kurser som krävs för grundläggande behörighet till högskolan som individuellt val eller som utökat program (se vidare avsnitt 14.5). De nationella programmen består även i fortsättningen av ämnen som är obligatoriska för samtliga elever samt ämnen som är obligatoriska för de elever som läser ett visst program. Som redovisats i föregående kapitel kommer programmen att som kunna ha flera olika inrikt- ningar. Ett valbart utrymme, som ska ge ytterligare programfördjupning, ska finnas på varje program. Inom de 2 500 poäng som en fullständig utbildning omfattar ska det dessutom finnas utrymme för ett gymnasie- arbete och ett individuellt val. 1 100 - 1 250 gp Totalt 2 500 gp 950 - 1 100 gp * Karaktärsämnen kan vara programgemensamma, ingå i en inriktning och erbjudas som programfördjupning. Av remissynpunkterna framgår att många inte helt har uppfattat vem som beslutar vad när det gäller gymnasieskolans struktur. Det är regeringen som, efter Statens skolverks beredning i samverkan med avnämare, beslutar om vilka ämnen som ska vara programgemensamma (dvs. obligatoriska på respektive program) samt vilka nationella inrikt- ningar som ska finnas på programmen. Regeringen föreskriver vidare vilka kurser som måste erbjudas som individuellt val. har regeringens bemyndigande att meddela föreskrifter om vilka ämnen som, utöver de gymnasiegemensamma ämnena, ska få förekomma i gymnasie- skolan samt om kursplaner. föreskriver också vilka ämnen och kurser som ska ingå i de nationella inriktningar som regeringen be- slutat om. Vilka ämnen som ska ingå i alla nationella program beslutas däremot av i lag. Dessa ämnen kallas kärnämnen. Regeringens förslag: Begreppet kärnämnen tas bort ur skollagen (1985:1100) och ersätts av begreppet gymnasiegemensamma ämnen, för att beteckna de ämnen som ska ingå i samtliga nationella program. Historia tillkommer som ett nytt sådant ämne. Estetisk verksamhet ska inte längre ingå i alla nationella program. De gymnasiegemensamma ämnena är svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik, idrott och hälsa, historia, samhällskunskap, religionskunskap och naturkunskap. Omfattningen av de gymnasiegemensamma ämnena kan variera mellan programmen. För yrkesprogram ska de gymnasiegemensamma ämnena ha minst följande omfattning: svenska eller svenska som andraspråk, engelska, matematik och idrott och hälsa 100 poäng samt historia, samhälls- kunskap, religionskunskap och naturkunskap 50 poäng. För högskoleförberedande program ska de gymnasiegemensamma ämnena ha minst följande omfattning: svenska eller svenska som andraspråk 300 poäng, engelska 200 poäng, idrott och hälsa och natur- kunskap 100 poäng. Ämnet naturkunskap ska dock ersättas med karaktärsämnena biologi, fysik och kemi på naturvetenskapspro- grammet och på teknikprogrammet med karaktärsämnena fysik och kemi. Matematik ska på estetiska och humanistiska programmen omfatta 100 poäng, på ekonomi- och samhällsvetenskapsprogrammen 200 poäng samt på naturvetenskaps- och teknikprogrammen 300 poäng. Historia ska på teknikprogrammet omfatta 50 poäng, på ekonomi-, samhällsvetenskaps- och naturvetenskapsprogrammen 100 poäng samt på estetiska och humanistiska programmen 200 poäng. Sam- hällskunskap ska på ekonomiprogrammet omfatta 200 poäng och på övriga program 100 poäng. Regeringens bedömning: Även ämnenas innehåll kan variera mellan programmen. Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Remissinstanserna: har ingenting att invända mot att begreppet kärnämnen utmönstras. Även till- styrker förslaget. anser att det föreslagna begreppet ökar tydligheten vad dessa ämnen står för och anser att urvalet av ämnen verkar väl genomtänkt. menar att det kan finnas skäl att utöka obligatoriet i svenska/svenska som andraspråk ut- över de 100 poäng som utredaren föreslår för yrkesprogram mot bak- grund av ämnets avgörande betydelse för ett aktivt deltagande i sam- hällslivet och för ett yrke. är tveksamt till ned- dragningen i ämnet svenska inom yrkesprogrammen. ställer sig frågande till utredningens prioriteringar av de olika ämnena. De båda sistnämnda, liksom Kungl. i , , , och ett antal kommuner, däribland , , , , , och kommuner, samt ett antal spontana remissinstanser är negativa till att ämnet estetisk verksamhet inte längre ska vara kärnämne. påpekar att ämnet bidrar till att utveckla elevens fantasi, kreativitet och estetiska sinne och framhåller den stora betydelse som design och musik fått för svensk tillväxt. menar att alla ungdomar behöver träna och utveckla den estetiska kunskapen. anser att den grundtanke om estetisk orientering som finns i dagens gymnasiesystem bör finnas med i alla gymnasieprogram, men vävas in i kursplanerna för de gymnasie- gemensamma ämnena. Även anser att det med tanke på de åtta nyckelkompetenser som EU fastställt är det viktigt att man i de olika gymnasieskolorna underlättar för och stimulerar eleverna att inse värdet av kurser i estetiska ämnen. Internationella programkontoret för utbildningsområdet bedömer att behovet av språkkunskaper kommer att öka och att språkstudier bör betonas mer i gymnasiereformen. kommun värnar om sam- läsningsmöjligheterna av gemensamma ämnen och föreslår därför att de gymnasiegemensamma ämnena inte minskar. Skälen för regeringens förslag och bedömning Begreppet kärnämne innebär att kurser av samma omfattning och med samma innehåll är obligatoriska för samtliga elever på nationella och specialutformade program i dagens gymnasieskola. Begreppet är dock missvisande då det är frågan om kärnämneskurser som är obligatoriska. De flesta kärnämnen innehåller fler kurser än de specifika kärnämneskurserna. Skolans uppdrag att förbereda alla elever för ett aktivt deltagande i samhällslivet vilar i hög grad på . Även gymnasieskolan har en viktig del i detta uppdrag och kärnämnena fyller en viktig funktion för att åstadkomma detta. Det är en grannlaga uppgift att prioritera vilka ämnen som ska vara gemensamma för alla elever på program i gymna- sieskolan. En avvägning måste göras mellan hur stor andel av undervis- ningen som ska upptas av ämnen som är angelägna i ett medborgar- perspektiv och hur stor andel som ska användas till programmens speci- fika karaktärsämnen. Regeringen anser att gymnasieskolan tydligare än måste förbe- reda eleverna för yrkeslivet och fortsatt yrkesutbildning respektive för fortsatta studier vid universitet och högskolor. Därför kan inte antalet kärnämnen vara alltför stort. Yrkesprogrammen måste, som regeringen redogjort för i föregående kapitel, nå längre i yrkesutbildning än . Yrkesutbildningen kan därför inte ha ett alltför omfattande allmänt inne- håll. Regeringen föreslår därför att omfattningen av vissa av dagens kärnämnen på yrkesprogrammen minskas för att kunna ge ett ökat ut- rymme för yrkesfördjupning. Regeringen anser att historia, som inte är ett kärnämne i dagens gymnasieskola, ska vara ett gymnasiegemensamt ämne. Estetisk verksamhet tas bort som gymnasiegemensamt ämne. Kurser i estetiska ämnen bör dock alltid erbjudas som individuellt val. Dagens kärnämnen ger också kunskaper som behövs i arbetslivet och för fortsatt lärande. varierar därför omfattningen av ämnena på programmen. På flera program är fler kurser än de som hör till kärn- ämneskurserna obligatoriska, t.ex. i ämnet matematik på tekniskt eller naturvetenskapligt inriktade program. Regeringen vill tydliggöra detta genom att ändra benämningen kärnämnen till gymnasiegemensamma ämnen. Den omfattning som minst ska gälla på respektive program fram- går av skollagens (1985:1100) bilaga 2. Utöver detta kan kurser vara obligatoriska på enskilda program och på inriktningar på såväl högskole- förberedande som yrkesprogram. Regeringen avser att ge i uppdrag att bereda programmens innehåll vidare i samverkan med branscher och andra avnämare under förutsättning att god- känner förslagen. Det är också, enligt regeringens uppfattning, rimligt att ytterligare kurser i gymnasiegemensamma ämnen erbjuds som programfördjupning och som individuellt val. Regeringen anser att inte bara omfattningen utan även innehållet i gymnasiegemensamma kurser, till skillnad från dagens kärnämneskurser, kan behöva variera för att anpassas till de examensmål som ska finnas för respektive utbildning. Det ökar elevernas motivation och förståelse av ämnenas betydelse. Det gäller för ämnet matematik, där regeringen be- dömer att olika alternativ av den första kursen behöver tillskapas, men det kan också gälla för fler gymnasiegemensamma ämnen. Regeringen kommer att ge i uppdrag att överväga behovet av olika alter- kurser i övriga gymnasiegemensamma ämnen. Omfattning av de gymnasiegemensamma ämnena I det följande beskrivs de gymnasiegemensamma ämnena och den om- fattning de enligt regeringens förslag ska ha enligt bilaga 2 till skollagen. 100/200/300* 50/100/200** 100/200*** 100**** *Estetiska och humanistiska programmen 100, ekonomi- och samhälls- vetenskapsprogrammen 200, naturvetenskaps- och teknikprogrammen 300. **Teknikprogrammet 50, ekonomi-, samhällsvetenskaps- och naturveten- skapsprogrammen 100. Estetiska och humanistiska programmen 200. ***Ekonomiprogrammet 200. ****På naturvetenskapsprogrammet ersätts naturkunskap med karaktärs- ämnena biologi, fysik och kemi, på teknikprogrammet med karaktärs- ämnena fysik och kemi. Svenska eller svenska som andraspråk En god kompetens i svenska eller svenska som andraspråk är en viktig förutsättning för ett aktivt deltagande i samhällslivet, för yrkesutbildning och för fortsatta studier. Det är därför närmast en självklarhet att ämnet även i fortsättningen är ett av skolans viktigaste ämnen. Många lärosäten har i olika sammanhang framhållit att studenternas kunskaper i svenska är otillräckliga, framför allt när det gäller formellt skrivande och förmåga att läsa och tillgodogöra sig större mängder text. Ämnet bör därför i större omfattning än vara obligatoriskt för samtliga högskoleförberedande program, 300 gymnasiepoäng jämfört med nuvarande 200 poäng. Enligt regeringens förslag blir 100 poäng svenska eller svenska som andraspråk obligatorisk omfattning på samtliga yrkesprogram. Det utesluter dock inte att ämnet svenska kan komma att ingå bland de programgemensamma ämnena på vissa yrkesprogram eller på vissa inriktningar inom yrkesprogrammen. På yrkesprogram ska omfattningen i ämnet engelska vara 100 poäng och på högskoleförberedande program 200 poäng. Det innebär samma obligatoriska omfattning som ämnet har i dagens gymnasieskola på yrkesförberedande respektive studieförberedande program. En inledande kurs i ämnet matematik om 100 gymnasiepoäng ska vara obligatorisk på samtliga program. Regeringen anser att den inledande kursen i ämnet matematik bör anpassas till utbildningen i övrigt. Därför kan den första kursen i matematik behöva ha sin tyngdpunkt på för ut- bildningen centrala mål och därmed se olika ut på programmen. Regeringen avser att ge i uppdrag att utforma flera alternativ av den inledande kursen i ämnet, så att kursens centrala innehåll svarar mot de innehållsliga krav som utbildningen ställer. Det gäller för såväl olika yrkesprogram som för de högskoleförberedande programmen. Detta förslag stöds av . På naturvetenskaps- och teknikprogrammen ska matematik ingå obli- gatoriskt med minst 300 gymnasiepoäng. På dessa program kommer ytterligare kurser i ämnet matematik att ingå på flera inriktningar och På ekonomi- och samhällsvetenskaps- programmen är den obligatoriska omfattningen enligt regeringens förslag 200 poäng. Även fortsättningskurserna kan variera och ha sin tyngdpunkt på olika delar av ämnet. Regeringen föreslår att den obligatoriska omfattningen av ämnet matematik på de estetiska och humanistiska programmen ska vara 100 poäng. Ytterligare kurser i matematik kan läsas som programfördjup- ning och individuellt val. Därmed beaktar regeringen invändningar från i och m.fl. om att programmet för estetik och humaniora i utredarens förslag är för all- mänt hållet och utrymmet för karaktärsämnena för litet. Regeringen finner det rimligt att ämnet matematik har samma omfattning på det humanistiska programmet. Utöver vad som ska vara obligatoriskt på programmen kan som nämnts matematik ingå i en eller flera inriktningar på programmen samt väljas som programfördjupning eller individuellt val. Ämnet idrott och hälsa i gymnasieskolan har framför allt två syften dels att ge eleverna kunskap om vikten av motion och av att sköta sin hälsa, dels att låta eleverna få regelbunden motion. Kunskaper om ergonomi är viktiga för ett kommande yrkesliv. Utifrån ett folkhälsoperspektiv är det rimligt att ämnet som ett obligatorium omfattar 100 poäng även i fort- sättningen. Kurser i idrott och hälsa bör också erbjudas som individuellt val. Historia införs som nytt gymnasiegemensamt ämne Historia införs som gymnasiegemensamt ämne. Det är angeläget, inte minst i ett mångkulturellt samhälle som vårt, att förstå hur samhällen, kulturer och olika ideologier har växt fram och hur samhällsutvecklingen kan påverkas nationellt och globalt. Ämnet stärker elevernas möjlighet att förstå skeenden i vår egen tid och i vår omvärld och därmed också förmågan att delta i samhällsliv och samhällsdebatt. Omfattningen på yrkesprogram och på teknikprogrammet ska vara 50 poäng, och på ekonomi-, naturvetenskaps- och samhällsvetenskapsprogrammen 100 poäng. På de estetiska och humanistiska programmen ska ämnet historia omfatta 200 poäng och den obligatoriska påbyggnadskursen bör inriktas mot kulturhistoria. På samtliga yrkesprogram är en kurs i ämnet samhällskunskap obliga- torisk. Kursen föreslås omfatta 50 poäng och bör fokusera på dagens svenska samhälle och bl.a. handla om det demokratiska systemet, sam- hällsekonomi och privatekonomi. På de högskoleförberedande pro- grammen förutom ekonomiprogrammet omfattar ämnet samhällskunskap 100 poäng. På ekonomiprogrammet omfattar ämnet 200 poäng. Att ämnet samhällskunskap på samhällsvetenskapsprogrammet föreslås få en omfattning om endast 100 poäng beror på att regeringen i likhet med utredaren förutser att ämnet kommer att ingå i flera av inriktningarna och därmed utöver den inledande gymnasiegemensamma kursen vara obli- gatoriskt i varierande omfattning för elever som läser samhällsveten- skapliga inriktningar. Den gemensamma kursen i ämnet religionskunskap motsvarar nuvarande kärnämneskurs och får samma omfattning, nämligen 50 gymnasiepoäng. Frågor som rör vår fortlevnad, kretsloppstänkande, klimathotet, hållbar utveckling osv. berör oss alla och vår livsstil. Klimat- och energifrågor bör liksom miljöfrågor behandlas i ämnet naturkunskap. Det är därför nödvändigt att samtliga elever studerar naturvetenskap, antingen genom det gymnasiegemensamma ämnet naturkunskap eller genom ett eller flera av ämnena biologi, fysik och kemi. Omfattningen av ämnet på yrkes- program är enligt regeringens förslag 50 poäng. På de högskoleförbere- dande programmen, med undantag för naturvetenskaps- och teknik- programmen, omfattar ämnet 100 poäng. Regeringens förslag: Det individuella valet ska omfatta 200 poäng på samtliga program. Regeringens bedömning: Vilka kurser som bör erbjudas som indi- viduellt val kommer att framgå av förordning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Metallgruppen, Teknikföretagen och kommun tillstyrker förslaget. Flera remissinstanser däribland Myndig- heten för skolutveckling, och kommuner påpekar att nuvarande omfattning (300 poäng) underlättar för elever på yrkes- program att läsa de kurser som kommer att krävas för grundläggande högskolebehörighet inom ramen för ett fullständigt program. Barnom- budsmannen (BO) och är negativa till förslaget. BO menar att elever får svårare att förändra inriktningen på sin utbildning med den föreslagna ändringen i omfattning. Elevråds Central- organisation är kritisk till förslaget och ser det som rimligt att den frihet som finns inom ramen för 300 poäng bibehålls. Internationella program- kontoret för utbildningsområdet anser att med anledning av ökade inter- nationella kontakter och en allt mer globaliserad arbetsmarknad bör det alltid finnas möjlighet att studera språk som individuellt val. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Gymnasieskolan är en frivillig skolform där eleverna ska ges möjlighet att välja utbild- ningsinriktningar efter fallenhet och intresse. Möjligheten att påverka studiernas innehåll ökar motivationen och intresset för studierna och ger därmed förutsättningar för ökad måluppfyllelse. är det, enligt regeringens mening, viktigt att studierna i gymnasieskolan leder till att eleverna bättre kan etablera sig på arbetsmarknaden respektive bli mer framgångsrika i sina fortsatta studier. De val som eleven gör ska därför i högre grad än vad som varit fallet inriktas mot dessa mål. fall har de valmöjligheter som står till buds på den enskilda skolan inte motsvarat de förväntningar som eleverna har haft, vilket skapat frustra- tion och besvikelse. Regeringens förslag till ny gymnasieskola ger även fortsättningsvis ut- rymme för egna val och möjligheter att påverka utbildningens innehåll. Eleverna får tillgång till fler nationella program än liksom till fler nationella inriktningar och möjligheter till ytterligare specialisering inom För att förstärka möjligheten till programfördjupning föreslår regeringen att det individuella valet minskas med 100 gymnasie- poäng till att omfatta totalt 200 gymnasiepoäng. Regeringen bedömer att det av förordning bör framgå vilka kurser som alltid ska erbjudas som individuellt val. Från de kurser som alltid ska erbjudas bör inga undantag få göras. Kurser som krävs för grundläggande behörighet hör till sådana kurser som alltid bör erbjudas på yrkes- program, där de inte är obligatoriska. Vidare bör enligt regeringens upp- fattning kurser i estetiska ämnen och kurser i ämnet idrott och hälsa alltid Regeringen kommer att noga överväga vilka ytterligare kurser som bör ingå i det utbud som alltid bör finnas. Kurser som har betydelse för fortsatta studier bör vara högt prioriterade. mannen få avgöra vilka kurser som ska erbjudas. Strävan bör vara att så långt det är möjligt tillgodose elevernas önskemål. Regeringens bedömning: Det valbara utrymmet på varje program bör benämnas programfördjupning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Utredaren har dock föreslagit en mer begränsad tillämpning av program- fördjupningen. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig är i allmänhet positiva. tillstyrker förslaget liksom , som anser att förslaget om programfördjupning är ett viktigt led i strävan att öka den nationella likvärdigheten i utbildningen. kommun anser att utrymmet för programfördjupning ska omfatta minst 300 poäng. Skälen för regeringens bedömning: På varje program bör det även fortsättningsvis finnas utrymme för specialisering. Regeringen delar utredarens syn på att det valbara utrymmet av karaktärsämneskurser bör benämnas programfördjupning. De karaktärsämnen som erbjuds för yrkesprogram bör svara mot krav som arbetslivet och branscherna ställer. Om en skola vill erbjuda en specifik yrkesutgång är det rimligt att de kurser som branschen har som krav för yrket erbjuds som programför- djupning. På högskoleförberedande program är det naturligt att program- fördjupningen motsvarar sådana kurser som har särskild betydelse för fortsatta studier i högskolan, i synnerhet sådana kurser som krävs för särskild behörighet till högskoleutbildningar inom det område som programmet i första hand utbildar för. Varje program har en egen karaktär, som bör genomsyra programmet. Karaktären byggs framför allt upp av programmets gemensamma karak- tärsämneskurser, inriktningar och programfördjupningen. Regeringen fastställer i förordning vilka ämnen som ska vara obligatoriska på varje program och vilken omfattning som dessa programgemensamma karak- tärsämnen ska ha. Regeringen avser att uppdra åt i det kommande reformuppdraget att i samråd med branscher och andra av- nämare bereda vilka ämnen som ska ingå obligatoriskt i respektive program. I uppdrag ska också ingå att utarbeta föreskrifter om vad som får erbjudas som programfördjupning på respektive program. Regeringen anser att utredarens förslag inte ger tillräckligt utrymme för lokal anpassning av utbildningarna. Det ska tvärtom finnas goda möjlig- heter att välja inom ett brett utbud av nationella kurser på det sätt som huvudmannen anser vara lämpligt.