prop · GX0341 · 2009-10-23 00:00:00 — Beräkningen förutsätter dock att inga åtgärder genomförs för att begränsa användningen av dieselolja i arbetsmaskiner. De åtgärder som på kortare eller kan genomföras är att justera skötselmetoder, modernisera maskinparken eller att ersätta dieselolja med biodrivmedel. Emellertid bedömer rege- ringen, i likhet med och , att bytesmöjligheten mellan fossila bränslen och biodrivmedel är måttlig på kort- och medellång sikt. För att stärka det svenska jordbrukets konkurrenskraft förslås i denna proposition att skatten på gödselmedel ska slopas, se avsnitt 6.11. Dessutom aviserar regeringen i budgetpropositionen (prop. 2009/10:1, volym 1, s. 163 f.) att egenavgifterna för enskilda näringsidkare bör sättas ned vilket ytterligare bedöms gynna svenskt jordbruk. I syfte att minska bränsleförbrukningen, och i synnerhet användningen av fossila bränslen, föreslår regeringen att den aktuella återbetalningen av koldioxidskatten successivt ska minska. Det första steget tas 2011 då återbetalningen uppgår till per liter. Därefter sänks återbetalningen till 2013 för att 2015 begränsas till . Genom dessa åtgärder ges jordbrukets och skogsbrukets företag ett ökat incitament att genomföra olika åtgärder som påskyndar omställningen till minskade växthusgasutsläpp. Regeringen ser inte skäl att justera energiskatten och koldioxidskatten i enlighet med LRF:s förslag. För att behålla miljöstyrningen genom differentieringen i energiskatteuttaget anser regeringen att koldioxidskatten även fortsättningsvis ska återbetalas, dock alltså med de föreslagna lägre beloppen. Förslaget föranleder ändringar i 6 a kap. 1 § och 9 kap. 7 och 8 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi samt införandet av en ny paragraf, 6 a kap 2 a §, i denna lag. Ändringarna föreslås träda i kraft Prop. 2009/10:41 2011, och . 6.8Samordningen mellan ekonomiska styrmedel för anläggningar som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter Regeringens förslag: Koldioxidskatten slopas för bränslen som för- brukas i industrianläggningar som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Koldioxidskatten för bränslen som förbrukas i kraft- värmeanläggningar inom handelssystemet sänks till av den generella koldioxidskattenivån. Ändringarna träder i kraft . Regeringens bedömning: Nuvarande nivå om koldioxid- skatt för övriga värmeanläggningar inom handelssystemet bör inte ändras. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med rege- ringens. Remissinstanserna: , Myndigheten för tillväxt- politiska utvärderingar och analyser, , och Företagarna stödjer förslaget om att slopa koldioxidskatten för bränslen som förbrukas i anläggningar som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Även , Skogsindustrierna, SveMin, , och stödjer slopandet men anser att den tidigare aviserade sänkningen till motsvarande EU:s minimiskattenivå fr.o.m. ska genomföras. , Svensk Fjärrvärme och anser att det är ett löftesbrott att inte fullfölja utlovade skattesänkningar för de svenska kraftvärmeverken. Förslaget innebär att anläggningar på den öppna el- och värmemarknaden beskattas på ett icke kon- kurrensneutralt sätt. Höjda skatter eller uteblivna sänkningar skapar osäkerhet hos investerare i såväl energibranschen som i andra råvaru- relaterade branscher. Även , och Tekniska verken anser att den föreslagna koldioxidskatten på snedvrider konkurrensen med likvärdig produktion av kraft och värme inom industrin. anser att det i princip är riktigt att de anläggningar som ingår i handelssystemet inte ska belastas med koldioxidskatt, men påpekar att en förutsättning för ett väl fungerande handelssystem är att utsläppen alltid medför en kostnad för företagen. Detta är enligt föreningen inte alltid fallet . Skälen för regeringens förslag och bedömning: Utsläpp av växthus- gaser från anläggningar inom EU:s system för handel med utsläppsrätter regleras på EU-nivå genom handelssystemet. Regeringen anser därför, i likhet med vad flertalet av remissinstanserna ansett, att dessa utsläpp i princip inte ska vara föremål för ytterligare nationella styrmedel avseende koldioxidutsläpp, som t.ex. en koldioxidskatt. dioxidskatt minskar inte de totala koldioxidutsläppen inom handels- systemet, utan påverkar endast var inom systemet som utsläppen sker. Frågan om effektiviteten i handelssystemets utformning regleras på EU- nivå och är föremål för fortsatta överväganden inom EU. Den fråga som berör om handelssystemet får därför behandlas i ett annat sammanhang. Koldioxidbeskattningen av bränslen inom handelssystemet har i ett första steg sänkts (se prop. 2007/08:21, bet. 2007/08:SkU 27, rskr. 2007/08:238). Regeringen har i budget- propositionen (se prop. 2007/08:1, volym 1, s. 121 f.) aviserat att ett andra steg av skattesänkningar för anläggningar inom handels- systemet bör genomföras . Detta andra steg skulle innebära att koldioxidskatten för bränslen som förbrukas i industri- och kraftvärmeanläggningar som omfattas av handelssystemet skulle tas ut med belopp som motsvarar av koldioxidskattenivå, varigenom EU:s minimiskattenivåer skulle iakttas. Även övriga värmeanläggningar inom handelssystemet skulle ges en motsvarande ökning av nedsättningen, uttryckt i procentenheter. Detta skulle med skatteregler innebära att koldioxidskattebelastningen för dessa anläggningar skulle motsvara av koldioxid- skattenivå. Trots att flera remissinstanser anser att det tidigare aviserade andra steget av skattesänkningarna bör genomföras anser regeringen att rådande ekonomiska läge motiverar att genomförandet skjuts . Medlen från denna åtgärd ingår som en del i finansieringen av det program för energieffektivisering som regeringen har redogjort för i den energipolitiska propositionen (prop. 2008/09:163 En sammanhållen klimat- och energipolitik Energi). avsätts för detta program och finansieras inom ramen för energibeskattningen. Genom förslag i denna proposition genomförs strukturella skatte- förändringar av energiskatten för uppvärmningsbränslen (se avsnitt 7.1.4). I samband med dessa ändringar anser regeringen att anpassningar av skatteuttaget för bränslen inom handelssystemet ska göras till den nya skattestrukturen. Regeringen förslår därvid att koldioxidskatten helt slopas för bränslen som förbrukas i industri- anläggningar inom handelssystemet. EU:s minimiskattenivåer iakttas genom den införda energiskatten på bränslen enligt EU:s minimiskattenivå för lätt eldningsolja. De ändringar som genomförs medför i stort sett samma beloppsmässiga ändringar i skatteuttaget för de aktuella industriföretagen, som tidigare aviserade ändringar skulle ha inneburit 2010. Sammantaget medför förslaget skattesänkningar för industrianläggningar inom handelssystemet med . Trots vad som framförts av , Svensk Fjärrvärme, , , och Tekniska verken anser regeringen att när det gäller beskattning av fossila bränslen för värmeproduktion i såväl kraftvärmeanläggningar som andra värmeanläggningar inom handelssystemet ska skattebelastningen ligga kvar på nuvarande nivå. En sänkt skatt skulle kunna leda till att användningen av fossila bränslen ökar och till att det blir svårare för att uppfylla sitt mål för andel förnybar energi till 2020. dioxidskatten slopas därför inte, utan sätts ned från av Prop. 2009/10:41 den generella nivån. Denna nivå och införandet av en energiskatt innebär att det samlade skatteuttaget på eldningsolja i kraftvärmeanläggningar blir i princip detsamma 2011 som . Energiskatten på naturgas ökar dock med motsvarande ca per kWh jämfört med nuvarande nivå i kraftvärmeanläggningar. De skäl som anförts för att behålla nuvarande skattebelastning för kraftvärmeanläggningar, är i minst lika hög grad gällande för övriga värmeanläggningar inom handelssystemet. Koldioxidskattenivån för för- brukning i dessa anläggningar bör därför även framledes vara av den generella nivån. Liksom bör energiskatten för dessa anläggningar tas ut på samma nivå som gäller för övrig förbrukning inom hushålls- och servicesektorerna. Denna nivå kommer att uppgå till per kWh skattenivå. Den i avsnitt 7.1.4 föreslagna energi- skatteomläggen medför att energiskatten höjs för kol, naturgas och gasol. Dessa bränslen används dock endast i marginell omfattning för värme- produktion. En stor del av den svenska energiintensiva industrin omfattas av handelssystemet. Cirka 100 företag omfattas inom stål-, glas-, cement-, massa- och pappersindustri. Även större förbränningsanläggningar inom flera industrisektorer omfattas, t.ex. kemi-, livsmedels- och verkstads- industri samt gruvor. För exempelvis pappersindustrin innebär omlägg- ningen att skattekostnaden sammantaget förväntas minska av förädlingsvärdet. Effekterna bedöms bli relativt små för kraftvärme- och värmeverk jämfört med dagens beskattning. Förslaget föranleder ändringar i 6 a kap. 1 och 2 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi. Ändringarna föreslås träda i kraft . 6.9Koldioxidskatt på naturgas och gasol vid drivmedelsanvändning Regeringens förslag: Koldioxidskatten på naturgas och gasol vid driv- medelsanvändning höjs 2015 till den generella koldioxidskattenivån, som motsvarar per kilogram koldioxid. Höjningarna sker stegvis, genom höjningar till belopp som, i stället för dagens nivå om för naturgas och för gasol, motsvarar 2013, allt uttryckt i andel av den generella koldioxidskattenivån. Ändringar träder i kraft , samt . Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: , , Väg- verket, , Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, , , Svenska , Kommuner och Landsting samt stödjer förslaget om att koldioxidskatten på naturgas och gasol för drivmedelsanvändning höjs till den generella skattenivån. energiföreningen och Svenska anser att man även ska införa energiskatt på naturgas och gasol enligt samma princip som för oljebaserade bränslen för att få en stark stimulans för att ersätta naturgas med biogas. , , Svensk Fjärrvärme, , , , Handelskammaren Mittsverige, Sydsvenska , samt anser att en höjning av koldioxidskatten på naturgas inom transportsektorn försvårar övergången till gas inklusive biogas till fordon. Naturgas erfordras för att utveckla infrastruktur och fordon i ett inledningsskede. menar att förslaget kan få negativa konsekvenser för miljön och leda till ökade utgifter för små- och medelstora företag. och har liknande synpunkter och anser att den strategi för ökad användning av biogas som ska utformas av i samråd med och bör inväntas innan beslut tas om skatteförändringar som indirekt hämmar biogasens utveckling. Bakgrunden till regeringens förslag: Energiskatt på naturgas in- fördes i . Energiskatten kompletterades 1991 med kol- dioxidskatt. gjordes ingen differentiering av skatterna på naturgas mellan användning som drivmedel och som uppvärmnings- bränsle. 1995 höjdes visserligen energiskatten för naturgas för driv- medelsförbrukning och beviljade regeringen skattelättnader för naturgas som drivmedel. Dessa skattelättnader skedde i syfte att stimulera introduktionen av naturgas för drivmedelsanvänd- ning. genomfördes ändringar i lagen (1994:1776) om skatt på energi, LSE, som innebar att en och samma energiskattesats infördes för naturgas, oavsett användning som drivmedel eller för uppvärmning (se prop. 1999/2000:9, SFS 1999:1324). I samband med höjningar av koldioxidskatten, som genomfördes , justerades skattesatserna för naturgas för drivmedelsanvändning i syfte att säkerställa att skattebelastningen inom transportsektorn inte skulle öka på andra bränslen än dieselolja (se prop. 2000/01:1 s. 227, bet. 2000/01:FiU1, SFS 2000:1155). Sålunda sattes för naturgas för drivmedelsanvändning energiskatten till noll och koldioxidskatten till ett lägre belopp, än som följde av den gängse beräkningen utifrån naturgasens kolinnehåll. Motsvarande justeringar gjordes av beskatt- ningen av gasol för drivmedelsanvändning. Fossil naturgas och biogas används i i gasdrivna fordon, medan däremot gasol i praktiken förekommer sparsamt för sådant ändamål. Även om skattereglerna likställer all drivmedelsanvändning, dvs. såväl i motordrivna fordon som i luftfartyg och fartyg, får användningen av gasformiga bränslen i luftfartyg och fartyg anses vara försumbar. Gasol används dock i viss utsträckning i luftballonger. Användningen av både naturgas och biogas för fordonsdrift ökar . Prognoser visar på en användning av fossil naturgas och biogas till fordonsdrift. Det är en ökning för naturgasens och för biogasens del, jämfört med . Skälen för regeringens förslag: Naturgas och gasol som används för Prop. 2009/10:41 uppvärmning och drift av stationära motorer beskattas med den generella koldioxidskattesatsen, som skattenivå motsvarar per kilogram koldioxid. Koldioxidskatten är det ekonomiska styrmedel utanför den handlande sektorn som mest träffsäkert leder till utsläppsminskningar på ett kostnadseffektivt sätt (jfr regeringens uttalanden klimatproposition, prop. 2008/09:162 s. 63). I syfte att minska utsläppen av växthusgaser, anser regeringen att kol- dioxidskatten ska tas ut på naturgas och gasol för drivmedelsanvändning efter samma principer som gäller för andra fossila drivmedel. Regeringen föreslår därför, med stöd av flertalet remissinstanser, att skatten för naturgas och gasol för drivmedelsanvändning höjs till den generella koldioxidskattenivån. motsvarar denna nivå per kilogram koldioxid. En koldioxidskatt efter denna princip tas redan ut för naturgas och gasol som förbrukas som bränsle för uppvärmning och drift av stationära motorer. För att förslaget inte ska medföra negativa konsekvenser anser regeringen att höjningen av koldioxidskatten för naturgas och gasol för drivmedelsanvändning ska ske varsamt och att anpassningen till den generella koldioxidskattenivån ska genomföras fullt ut först . anser regeringen att höjningar ska ske till belopp som motsvarar 2013, allt uttryckt i andel av den generella koldioxidskattenivån. och anför föranleder inte någon annan bedömning. Energiskatt på fossila bränslen skapar incitament för den omläggning av energiförbrukningen som är nödvändig för att målen för andel förnybar energi och effektivare energianvändning ska kunna nås. Tvärtemot vad vissa remissinstanser anför anser regeringen att en energiskatt på fossil naturgas för drivmedelsanvändning kan ge ett incitament till en önskvärd övergång till en högre andel biogas i naturgasnätet. Frågan, som och Svenska tar upp, om även energiskatt bör tas ut på naturgas och gasol vid drivmedelsanvändning, får närmare övervägas i annat sammanhang tillsammans med utvecklingen av marknaden för biogas. Förslaget föranleder ändringar i 2 kap. 1 § LSE. Ändringarna föreslås träda i kraft , respektive . 6.10Koldioxidskatt på fossila bränslen som förbrukas i vissa industriella processer utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter Regeringens bedömning: Förutsättningar för att utvidga koldioxid- skatten till att tas ut för fossila bränslen som förbrukas i vissa industriella processer utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter ska undersökas vidare. En eventuell utvidgning rör fossila bränslen som, främst inom metallurgiska och mineralogiska processer, förbrukas för annat ändamål än som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: instämmer i att det behövs mer kompletterande analyser kring förutsättningar för att utöka koldioxidskatten till att gälla för fossila bränslen som förbrukas i vissa industriella processer utanför EU:s system för handel med utsläppsrätter. och menar att konkurrens- neutralitet bör eftersträvas mellan industrier som bedriver likartad verk- samhet. anser att det är orimligt att mindre anläggningar som kan komma att uteslutas ur utsläppshandelssystemet ska påläggas en skatt. avstyrker bedömningen att undersöka möjlig- heterna att utvidga koldioxidskatten till att tas ut även för fossila bränslen som förbrukas i vissa industriella processer, främst metallurgiska och mineralogiska. Det handlar här om små utsläpp där det skulle krävas stora investeringar för att byta uppvärmningsmetod, om det ens alltid är möjligt. Härtill kommer risk för snedvridning av konkurrensen, inte minst i förhållande till andra länder. Bakgrunden till regeringens bedömning: Bränslen som används i vissa energiintensiva industriella processer är befriade från såväl koldioxid- som energiskatt. Skattefriheten är utformad efter den ram för beskattningen som ges av energiskattedirektivet (Rådets direktiv /96/EG av om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet, EUT L 283, 31.10.2003, s. 51, Celex 32003L0096), jfr överväganden i samband med införandet av de nuvarande regler i prop. 2006/07:13 s. 80 ff. Det rör sig huvudsakligen om bränsletillförsel i ugnar för att tillföra energi och för att åstadkomma de höga temperaturer som fordras för att kemiska eller fysikaliska förändringar ska kunna äga rum. Tillverkning av råjärn i masugn samt smältning av järn, stål och andra metaller är exempel på sådana processer. I vissa fall är energitillförseln nödvändig för att strukturförändringar i materialet ska äga rum (t.ex. varm- bearbetning och värmebehandling i metaller). Definitionsmässigt är det fråga om bränsleanvändning för annat ändamål än som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning, dubbel användning av bränslen (s.k. dual-use) samt bränslen i mineralogiska processer. Även bränslen som används för framställning av energiprodukter i t.ex. raffinaderier är skattebefriade. I EU:s system för handel med utsläppsrätter omfattas i princip samtliga koldioxidutsläpp från anläggningar som ingår i systemet, dvs. även koldioxidutsläpp från bränslen som används för andra ändamål än som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. Koldioxidutsläpp från processer, exempelvis inom glas-, keramik- och ståltillverkning, regleras således på EU-nivå genom handelssystemet. Anläggningar som under- skrider vissa kapacitetsgränser omfattas dock inte av handelssystemet. Om fossil bränsleförbrukning från mindre anläggningar inte ingår i handelssystemet och är befriad från koldioxidskatt omfattas utsläppen följaktligen inte av något ekonomiskt styrmedel för minskade utsläpp av koldioxid. I sammanhanget är det av intresse att kommissionen arbetar med att ta fram ett förslag till ändringar av det nuvarande energiskattedirektivet. Arbetet tar sin utgångspunkt i principer som presenterades av kommissionen i dess om marknadsbaserade styrmedel inom miljöpolitiken och näraliggande politikområden (KOM Prop. 2009/10:41 (2007) 140, Celex 52007DC0140). En av de frågor som väntas tas upp i förslaget är en uppdelning av minimiskattenivåerna i en energiskattedel, beräknad utifrån bränslets energiinnehåll, och en koldioxidskattedel. Koldioxidskattedelen skulle, till skillnad från energiskatten, omfatta även sådan förbrukning som sker i processer som inte omfattas av energiskattedirektivet (se artikel 2.4 b i direktivet, dvs. metallurgiska och andra dual-use processer, mineralogiska processer samt även annan användning av energiprodukter för annat ändamål än som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning). Skälen för regeringens bedömning: För utsläpp utanför handels- systemet är koldioxidskatten det ekonomiska styrmedel som mest träff- säkert och kostnadseffektivt leder till utsläppsbegränsningar. Principen för koldioxidskatten är att den ska vara heltäckande samt enhetlig förutom skillnader motiverade av att konkurrensförutsättningar försämras för produktion i på ett sådant sätt att koldioxidläckage uppstår. För att få en bättre koordination mellan bränsleförbrukning inom och utanför handelssystemet bör därför samtliga koldioxidutsläpp från industrianläggningar utanför handelssystemet omfattas av koldioxidskatt. En sådan utvidgning av koldioxidskatten aktualiseras inte minst mot bakgrund av den ökade möjlighet för medlemsstaterna att undanta mindre anläggningar från handelssystemet. Gränsen är satt till anläggningar med utsläpp under och termisk effekt under 35 MW. Som villkor för detta gäller att motsvarande utsläpps- minskning uppnås för dessa anläggningar med andra styrmedel eller åtgärder. I samband med fortsatta överväganden om hur ändringar i EU:s system för handel med utsläppsrätter ska genomföras i den svenska lagstiftningen anser regeringen, i likhet med vad och trots vad anför, att en analys bör göras om förutsättningarna för att utvidga koldioxidskatten till att också omfatta bränslen som förbrukas i mindre anläggningar som inte omfattas av handelssystemet. Analyser om omfattningen av den tillkommande skatte- basen och vilka effekter en utvidgning medför i fråga om bl.a. styrning mot minskade koldioxidsutsläpp och risken för koldioxidläckage bör ske innan ett ställningstagande tas till om koldioxidskatten bör utvidgas. I analysen är om statsstöd av särskilt intresse. Regeringens förslag: Skatten på förbränning av hushållsavfall slopas fr.o.m. . förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen förslår dock att skatten på förbränning av hus- hållsavfall slopas fr.o.m. . Remissinstanser: Kammarrätten i , Länsrätten i , , , , i , i , , , , Avfall , Plast- & Kemi- företagen, , Svensk Fjärrvärme, och Kommuner och Landsting tillstyrker eller har inget att erinra mot att avfallsförbränningsskatten slopas. vill dock fram- hålla vikten av att förslaget träder i kraft eftersom en förändring av koldioxidskatten då kan samordnas med den årliga KPI- omräkningen av skattesatsen. Statskontoret menar dock att utredningen inte redovisar ett tillräckligt underlag för sina slutsatser. och Svensk Fjärrvärme anser att kraftvärmeproduktion behöver pre- mieras på något annat sätt om avfallsförbränningsskatten slopas och er- sätts med höjd koldioxidskatt. och delar uppfattningen att det är svårt att se att skatten styr mot de uppsatta målen. Kemikalieinspektionen anser att utredningen inte presenterar ett tillräckligt underlag för en generell slutsats om att skatten på avfallsförbränning inte har någon styrande effekt och därmed inte har tilläckliga argument för förslaget att helt ta bort skatten. Naturvårds- verket, och Återvinningsindustrierna avstyrker förslaget om att slopa avfallsförbränningskatten. De bedömer att skatten har positiv påverkan för utveckling av system för materialåtervinning och biologiskbehandling av avfall eller att detta, i vart fall inte med utred- ningen som grund, kan avfärdas. anför liknande synpunkter. efterlyser en noggrannare analys av hur kraftvärmen kan komma att påverkas av utredningens förslag. Skälen för regeringens förslag: Energi- och koldioxidskatt på fossilt kol i visst hushållsavfall som förbränns (avfallsförbränningskatten) in- fördes (prop. 2005/06:125, bet. 2005/06:SkU33, rskr. 2005/06:352). , som har haft i uppdrag att förutsätt- ningslöst analysera avfallsförbränningsskatten, föreslår i betänkandet Skatt i retur (SOU 2009:12) att avfallsförbränningsskatten slopas. Regeringen aviserade budgetproposition mot bakgrund av förslag (prop. 2009/10:1, volym 1, s. 182) att avfallsförbränningsskatten slopas (se även prop. 2008/09:162 s. 75 f.). Regeringen, som således i allt väsentligt instämmer i de bedömningar och slutsatser som lagts fram av , föreslår nu att avfallsförbränningsskatten slopas. Skatten föreslås av finansiella skäl slopas fr.o.m. . De motiv till att avskaffa avfallsförbränningsskatten som redovisas av utredningen är att skatten har en obetydlig styreffekt och att de olika avfalls-, energi- och klimatpolitiska mål som motiverade dess införande har uppfyllts i begränsad omfattning. Skatten har också visat sig ha brister ur redovisnings- och kontrollsynpunkt. Skattens huvudsakliga styreffekt består i att skattepliktigt hushållsavfall av skatteskäl trans- porteras för förbränning i kraftvärmeanläggningar, medan icke skatte- pliktigt avfall transporteras till anläggningar för värmeproduktion. Sam- tidigt innebär detta att avfallsförbränningsskatten ger upphov till icke önskvärda skattemässigt drivna avfallstransporter.