prop · GX0331 · 2009-10-15 00:00:00 — Utredningen föreslår att det i NUtlL införs en bestämmelse om att ett uppehållstillstånd för en flykting skall vara permanent eller ha en giltighetstid och vara förnybart om inte tving- ande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ord- ningen kräver något annat. Bestämmelserna i om återkallelse av flyktingförklaring uppfyller skyddsgrundsdirektivets obligatoriska bestämmelser om återkallelse och upphävande av flyktingförklaring. En utlänning som inte uppfyller kriterierna för att vara flykting skall i fortsättningen kunna ges skydd som alternativt skyddsbehö- vande. För att genomföra skyddsgrundsdirektivet i denna del föreslås att 4 kap. 2 § NUtlL kompletteras med en bestämmelse som omfattar allvarligt och personligt hot mot en civilpersons liv eller lem på grund av urskillningslöst våld i situationer av internationell eller intern väpnad konflikt. Skyddsgrundsdirektivet innehåller fakultativa bestämmelser om skyddsbehov sur place och internt skydd. Det fakultativa utrymme som bestämmelserna ger kan utnyttjas utan författnings- stöd. Genom ett tillägg i 4 kap. 2 § NUtlL görs klart att risk för sådana handlingar som avses i paragrafen kan föreligga oberoende av om handlingarna utgår från landets myndigheter eller dessa inte kan antas bereda trygghet mot sådana handlingar från enskilda. Skyddsgrundsdirektivets exempel på aktörer som kan ge skydd mot allvarlig skada speglar svensk praxis. Anledning saknas att i författ- ningstext särskilt reglera frågan. Skyddsgrundsdirektivet använder sig av ett objektivt riskrekvisit grundad anledning att förmoda och verklig risk att lida allvarlig skada. Dessa rekvisit kan ses som mer förmånliga för den enskilde än rekvisitet välgrundad fruktan i NUtlL. NUtlL bör därför änd- ras till att omfatta skyddsgrundsdirektivets rekvisit. Vidare bör NUtlL i enlighet med skyddsgrundsdirektivets krav innehålla en bestämmelse om upphörande av ställning som alternativt skyddsbehövande Uppehållstillstånd för en alternativt skyddsbehövande bör vara permanent eller ha en giltighetstid och vara förny- bart om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat. Beviljande av status som alternativt skyddsbehövande är ett kon- staterande under beslutsprocessen att en utlänning är alternativt skyddsbehövande. På motsvarande sätt som gäller flyktingar bör den som är alternativt skyddsbehövande få bekräftelse på sin status (skyddsstatusförklaring). Vidare föreslås bestämmelser om när en skyddsstatusförklaring skall återkallas. Bedömning av fakta och omständigheter Skyddsgrundsdirektivet innehåller bestämmelser om hur ansök- ningar om internationellt skydd skall bedömas. Den svenska ord- ningen vid bedömningen av ansökningar om internationellt skydd uppfyller f.n. såväl rättsligt som faktiskt de krav som skyddsgrunds- direktivet ställer. Genomförandet av NUtlL, vilket bl.a. kommer att medföra att beslut skall överklagas hos dom- stol, innebär att de rättssäkerhetsgarantier som direktivet ställer upp ytterligare kommer att säkerställas. Information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med beviljad status Flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall enligt skydds- grundsdirektivet informeras om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med beviljad status. Så sker också. I lag eller för- ordning finns emellertid inte någon föreskrift om att information skall lämnas. Utredningen föreslår därför en ny bestämmelse om information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med beviljad status i utlänningsförordningen (1989:547). I svensk rätt tillämpas principen om familjens enhet på flyktingens familj. Så långt som möjlig hålls även familjen till en skyddsbehö- vande i övrigt samman. Familjemedlemmarna får oftast samma status som den som erhållit skydd. Skyddsgrundsdirektivet medför vissa förpliktelser för medlems- staterna beträffande familjemedlemmar till flyktingar och alterna- tivt skyddsbehövande, som för egen del inte uppfyller kraven för att erhålla sådan status. Familjemedlemmar har rätt till uppehålls- tillstånd och en långtgående rätt till de övriga förmåner som regle- ras genom direktivet. Utredningen föreslår att det i NUtlL införs en bestämmelse om att make eller sambo och ogift barn till flyk- tingen eller den som är alternativt skyddsbehövande skall ha rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillståndet skall vara permanent eller ha en giltighetstid och vara förnybart om inte hän- syn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen för- anleder annat. NUtlL bestämmelser om återkallelse av uppehållstillstånd för familjemedlemmar är förenliga med skyddsgrundsdirektivets bestämmelser. Genom den föreslagna bestämmelsen om att familjemedlemmar till flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall beviljas per- manent uppehållstillstånd eller tidsbegränsat uppehållstillstånd , säkerställs att familjemedlemmarna får tillgång till de bosättningsbaserade förmåner som regleras i kap. VII i direktivet. När det gäller nivån på de förmåner som skall tillhandahållas familjemedlemmar till flyktingar och personer som är alternativt skyddsbehövande uppfyller svensk rätt skyddsgrundsdirektivets krav. Enligt såväl skyddsgrundsdirektivet som svensk rätt skall ett rese- dokument utfärdas till flyktingar i de fall som anges i Genève- konventionen. Några ändringar i gällande reglering behövs inte för att genomföra skyddsgrundsdirektivet i denna del. Resehandling för alternativt skyddsbehövande vid allvarliga humani- tära skäl Skyddsgrundsdirektivet förpliktar medlemsstaterna att till alterna- tivt skyddsbehövande utfärda en resehandling för resa till annan stat om det uppkommer allvarliga humanitära skäl som kräver deras närvaro i den andra staten. kan främlingspass utfärdas för ändamålet, någon skyldighet föreligger emellertid inte. Utred- ningen föreslår därför att bestämmelsen om främlingspass i utlän- ningsförordningen kompletteras med en skyldighet för Migra- tionsverket att till alternativt skyddsbehövande utfärda främlings- pass om det är påkallat av allvarliga humanitära skäl. Skyddsgrundsdirektivet föreskriver att medlemsstaterna skall ge flyktingar och alternativt skyddsbehövande tillgång till arbets- marknaden. Flyktingar skall också ges tillgång till arbetsmarknads- relaterade åtgärder. Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt behöver inte arbets- tillstånd för att få arbeta i . För utlänningar som vill bedriva egen näringsverksamhet gäller inte något krav på tillstånd motsva- rande arbetstillstånd. Det finns föreskrifter i svensk lag som be- gränsar utlänningars rätt att utöva yrke. Dessa föreskrifter upp- fyller skyddsgrundsdirektivets krav. Såväl flyktingar som skydds- behövande i övrigt har tillgång till arbetsmarknadsrelaterade åtgär- der på samma villkor som svenska medborgare. Några ändringar i gällande författningar föreslås inte. Skyddsgrundsdirektivet föreskriver att barn som är flyktingar eller har ställning som alternativt skyddsbehövande skall ges tillträde till utbildningsväsendet på samma villkor som svenska barn. Vuxna som är flyktingar eller har ställning som alternativt skyddsbehö- vande skall ges tillträde till utbildningsväsendet på samma villkor som andra tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i landet. Den svenska författningsregleringen ger barn som är flyktingar eller skyddsbehövande i övrigt rätt till skolgång och annan utbild- ning på samma villkor som svenska barn. Vuxna flyktingar och utlänningar med ställning som skyddsbehövande i övrigt har till- träde till den kommunala vuxenutbildningen och högskolan samt kan tillgodoräkna sig såväl svensk som utländsk utbildning på samma villkor som svenska medborgare. Skyddsgrundsdirektivets krav är således uppfyllda. En särskild fråga avseende rätten till utbildning är möjligheten att beviljas studiestöd. Flyktingar och skyddsbehövande i övrigt har samma rätt till studiestöd som svenska medborgare för studier i vilket medför att skyddsgrundsdirektivets föreskrifter är uppfyllda. Social trygghet, sociala förmåner och hälso- och sjukvård Skyddsgrundsdirektivet föreskriver att medlemsstaternas lagstift- ning om sociala trygghetssystem vid anställning samt verksamhet som egenföretagare skall tillämpas för flyktingar och alternativt skyddsbehövande. De flesta svenska socialförsäkringsförmåner omfattas av det EG- rättsliga begreppet social trygghet. Flyktingar och skyddsbehö- vande i övrigt beviljas i praxis uppehållstillstånd , vilket medför att dessa utlänningar folkbokförs och därmed är berättigade till bosättningsbaserade socialförsäkringsförmåner på samma villkor som svenska medborgare från det att uppehållstill- stånd som medför folkbokföring beviljas. Arbetsbaserade socialför- säkringsförmåner kan utges till den som arbetar oavsett om han eller hon är bosatt i landet eller inte. Skyddsgrundsdirektivet föreskriver vidare att flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall få nödvändigt socialt stöd som tillhandahålls medlemsstatens egna medborgare. För alternativt skyddsbehövande får stödet begränsas till att avse grundläggande förmåner som då skall utges på samma villkor som för medlems- statens egna medborgare. Som utgångspunkt för vilka förmåner och insatser som enligt svensk rätt omfattas av skyddsgrundsdirektivets sociala förmåner (socialt stöd) har utredningen utgått från begreppet socialtjänst i den svenska lagstiftningen. Flyktingar och skyddsbehövande i öv- rigt har tillgång till sociala förmåner på samma villkor som svenska medborgare efter det att uppehållstillstånd som medför bosättning beviljats. Flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall ges tillträde till hälso- och sjukvård på samma villkor som medlemsstatens egna medborgare. För alternativt skyddsbehövande kan hälso- och sjuk- vården begränsas på samma villkor som gäller för socialt stöd. Vidare skall flyktingar och alternativt skyddsbehövande med sär- skilda behov ges tillträde till hälso- och sjukvård på samma villkor som medlemsstatens egna medborgare. Det inom utarbetade förslaget till lag om hälso- och sjukvård samt tandvård för asylsökande m.fl. medför att skyddsgrundsdirektivets föreskrifter om tillhandahållande av hälso- och sjukvård för flyktingar och alternativt skyddsbehövande genomförs i svensk rätt. Den svenska regleringen av hälso- och sjukvård till personer med särskilda behov motsvarar det som skall gälla enligt skyddsgrundsdirektivet. Underåriga utan medföljande vuxen Med underårig utan medföljande vuxen avses i skyddsgrundsdirek- tivet såväl ett barn som anlänt till medlemsstaten utan vuxen som ansvarar för det, som ett barn som lämnats ensam efter ankomsten till medlemsstaten. Skyddsgrundsdirektivet föreskriver att dessa barn skall företrädas av en förmyndare eller på annat lämpligt sätt. Förmyndaren skall stå under tillsyn. Barnet skall placeras i ett lämpligt boende. Medlemsstaten skall bemöda sig att efterforska barnets familjemedlemmar. Uppgifter i samband med efterforsk- ningen skall behandlas konfidentiellt. Genom bestämmelserna i lag (2005:429) om god man för ensam- kommande barn och bestämmelser om särskilt förordnad vårdnadshavare är skyddsgrundsdirektivets krav på att ensamkommande barn skall företrädas av en lämplig representation genomfört i svensk rätt. bestämmelser om över- förmyndartillsyn och bestämmelserna i socialtjänstlagen (2001:453) om kommunens ansvar för barn och ungdomar som vistas i kommunen, medför sammantaget att direktivets krav på att den underåriges behov tillgodoses, är genomfört i svensk rätt. Skydds- grundsdirektivets bestämmelser om placering av ensamkommande barn är genomförda i den svenska lagstiftningen genom bestäm- melserna i socialtjänstlagen. föreslås få ansvar för efterforskningen av de ensamkommande barnens familjemedlemmar efter det att barnet beviljats uppehållstillstånd. Genom bestämmelserna i sekretessla- gen (1980:100) är skyddsgrundsdirektivets krav på att uppgifter i samband med efterforskningen skall behandlas konfidentiellt genomfört i svensk rätt. Flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall enligt skydds- grundsdirektivet ges tillgång till bostad på likvärdiga villkor som andra tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i landet. Den svenska författningsregleringen säkerställer genom dels bestämmelser i lag (1994:137) om mottagande av asylsökande m.fl., dels i socialtjänstlagen och genom de överenskommelser som träf- fas mellan staten och kommuner om flyktingmottagande, att flyk- tingar och andra skyddsbehövande får tillgång till bostad på villkor som väl tillgodoser skyddsgrundsdirektivets krav. Rätt till fri rörlighet inom medlemsstaten Flyktingar och alternativt skyddsbehövande skall enligt skydds- grundsdirektivet tillåtas röra sig fritt inom medlemsstatens terri- torium på samma villkor och med samma begränsningar som gäller för andra tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta inom medlemsstaten. Utlänningars rörelsefrihet begränsas antingen genom lag eller genom förordning, i sådana bestämmelser görs ingen skillnad mel- lan utlänningar utifrån på vilken grund de vistas i landet. Svensk rätt uppfyller således skyddsgrundsdirektivets krav. Tillgång till integrationsfrämjande åtgärder För flyktingar skall det finnas lämpliga integrationsprogram. Om det är lämpligt skall personer som innehar status som alternativt skyddsbehövande ges tillgång till sådana program. I har såväl flyktingar som skyddsbehövande i övrigt till- gång till integrationsfrämjande åtgärder, dels genom bestämmel- serna i förordning (1990:927) om statlig ersättning för flykting- mottagande m.m., dels genom bestämmelserna i skollagen (1985:1100) om svenska för invandrare. Skyddsgrundsdirektivet uppställer inga förpliktelser därutöver. Skyddsgrundsdirektivet innehåller en fakultativ bestämmelse om bidrag till återvandring. I svensk rätt finns bestämmelser om bidrag till återvandring i återvandringsförordningen (1984:890). Administrativt samarbete inom EU Av skyddsgrundsdirektivet följer att medlemsstaterna skall utse en nationell kontaktpunkt. Det bör ankomma på regeringen att ta ställning till svensk kon- taktpunkt och att meddela kommissionen vilket organ eller myn- dighet som utsetts. Skyddsgrundsdirektivet föreskriver att de som svarar för genom- förandet av direktivet skall ha tillräcklig utbildning och vara bun- dna av tystnadsplikt. Bestämmelsen syftar enligt utredningen till att sakligt och rätts- ligt riktiga beslut fattas. Skyddsgrundsdirektivet anger inte i vilken utsträckning utbildning skall tillhandahållas och medför ingen skyldighet för medlemsstaterna att vidta författningsåtgärder på området. Sekretesslagen och andra författningars föreskrifter om förbud att lämna ut handlingar och tystnadsplikt tillgodoser direktivets krav. Några författningsändringar för att genomföra skyddsgrunds- direktivet behövs inte. Kostnader och konsekvenser av lämnade förslag De förslag till författningsbestämmelser som utredningen lämnar avser dels att kodifiera vad som redan följer av etablerad praxis, dels att skyddsgrundsdirektivets bestämmelser avseende främst alter- nativt skyddsbehövande författningsregleras. Förslaget att ålägga ett ansvar för efterforskning av ensamkommande barns familjemedlemmar kommer att medföra ökade kostnader för Förslaget avser emellertid att tillgodose de krav skydds- grundsdirektivet ställer på svensk rätt. Flyktingstatus och alternativa skyddskategorier en statistisk jämfö- relse Endast en liten andel av de personer som under åberopande av skyddsbehov får uppehållstillstånd i erkänns som flykting- ar. är ett av de länder inom EU som har den lägsta andelen beslut om uppehållstillstånd på grund av flyktingskäl, medan alter- skyddskategorier bereds relativt stort utrymme. Avståndet till EU-genomsnittet för uppehållstillstånd på grund av flykting- skäl, är stort. Det går inte att koppla skillnaden mellan svensk och utländsk praxis till en eller ett fåtal rättsliga faktorer. Förteckning över remissinstanser (SOU 2006:6) Efter remiss har yttrande över betänkande Skyddsgrundsdirektivet och svensk rätt (SOU 2006:6) avgetts av ombudsmän (), Hovrätten för , , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Justitiekanslern (), , Säkerhetspolisen, Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO), , , , , , , , , , vid , Kommuner och Landsting, , , , , Svenska Avdelningen av , Svenska Röda Korset, , , Swera - Svensk flyktinghjälp, Rådgiv- ningsbyrån för asylsökande och flyktingar, - Svenska sektionen, , , (the ) och (). Följande instanser har inbjudits men avstått från att yttra sig: Ombudsmannen mot etnisk diskriminering, Centrala studiestöds- nämnden, vid ,, kommun, kommun, och LO. Följande instanser har erbjudits att lämna yttrande men inte inkommit med något: Flyktinggruppernas och asylkommittéernas Riksråd (FARR). Dessutom sändes betänkandet för kännedom till . Förteckning över remissinstanser (SOU 2006:61) Efter remiss har yttrande över betänkande Asylförfarandet genomförandet av asylprocedurdirektivet i svensk rätt (SOU 2006:61) avgetts av ombudsmän (), för europapolitiska studier (Sieps, Expertgruppen för EU-frågor), Hovrätten över och , , , Regeringsrätten, Kammarrätten i , Kammarrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i , Länsrätten i län, Länsrätten i , Justitiekanslern (), , , , Säkerhets- polisen, Kriminalvården, Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO), Ambassaden i , Ambassaden i , Ambassaden i , , , , , , juridiska fakultetsstyrelsen, kommun, Svenska Röda Korset, , , - Svenska sektionen, , samt Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar. Följande instanser har inbjudits men avstått från att yttra sig: kommun. Följande instanser har erbjudits att lämna yttrande men inte inkommit med något: kommun, Flyktinggruppernas och asylkommittéernas riksråd (FARR) och Svenska avdelningen av . Sammanfattning av utdrag ur utkast till lagrådsremiss Flertalet ärenden med säkerhetsaspekter ska enligt förslaget kunna prövas i domstol på samma sätt som andra utlänningsärenden. beslut i dessa ärenden ska följaktligen kunna överklagas till en migrationsdomstol. Migrationsdomstolens beslut ska kunna överklagas till Migrationsöverdomstolen. Särskilt kvalificerade säkerhetsärenden ska handläggas enligt lagen om särskild utlänningskontroll. Detta ska gälla även om ärendet innefattar frågor om uppehållstillstånd, flyktingförklaring eller resedokument. beslut i dessa ärenden ska kunna över- klagas till regeringen. Har regeringen beslutat att utvisa en EES- medborgare eller en familjemedlem till en sådan medborgare med stöd av lagen om särskild utlänningskontroll ska han eller hon ha möjlighet att hos Regeringsrätten ansöka om rättsprövning. 1Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs 1i fråga om utlänningslagen (2005:716) dels att 10 kap. 16 § och 14 kap. 12 och 13 §§ ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 7 §, 5 kap. 21 §, 8 kap. 18-20 och 21 §§, 10 kap. 11 och 14 §§, 12 kap. 4, 14, 16 och 20 §§, 14 kap. 11 § samt 16 kap. 1, 6 och 8 §§ ska ha följande lydelse, Säkerhetsärenden enligt denna lag är ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar -att en utlänning skall avvisas eller utvisas, -att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd skall avslås, -att en utlännings uppehålls- tillstånd skall återkallas. Säkerhetsärenden enligt denna lag är ärenden där Säkerhetspolisen av skäl som rör rikets säkerhet eller som annars har betydelse för allmän säkerhet förordar -att en utlänning ska avvisas eller utvisas, -att en utlänning inte ska beviljas flyktingförklaring eller resedokument, -att en utlännings flyktingförklaring ska återkallas, -att en utlännings ansökan om uppehållstillstånd ska avslås, eller. -att en utlännings uppehålls- tillstånd ska återkallas. Ett ärende hos om ny prövning enligt 12 kap. 19 § är ett säkerhetsärende om beslutet om avvisning eller utvisning har fattats i ett säkerhetsärende. Har en utlänning ansökt om 1 Jfr rådets direktiv /83/EG av om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer skall betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (EUT L 304, 30.9.2004, s.12, efter ompublicering EUT L 204, , s. 24, Celex 32004L0083) och rådets direktiv /85/EG av om miniminormer för medlemsstaternas förfaranden för beviljande eller återkallande av flyktingstatus (EUT L 326, 13.12.2005, s. 13, Celex 32005L0085). uppehållstillstånd, flykting- förklaring eller resedokument ska, om Säkerhetspolisen ansöker om att utlänningen ska utvisas enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, ärendet i dess helhet handläggas enligt den lagen. En ansökan om uppe- hållstillstånd, flyktingförklaring eller resedokument som gjorts av en utlänning som är utvisad enligt lagen om särskild utlännings- kontroll och befinner sig i , handläggs enligt den lagen. I beslut om avvisning eller I beslut om avvisning eller domstolen ska anges till vilket skall anges till vilket land land utlänningen ska avvisas eller Om det finns särskilda skäl, får mer än ett land anges i beslutet. Ett beslut av en sådan Ett beslut av en sådan myndighet som avses i första myndighet som avses i första stycket och som rör avvisning eller stycket och som rör avvisning eller enskilda fallet kan ge anledning enskilda fallet kan ge anledning När beslutar om avvisning eller utvisning, får beslutet förenas med förbud för utlänningen att återvända till utan att ha tillstånd av eller, i ett säkerhetsärende, regeringen. Ett beslut om avvisning eller utvisning som avser en EES- medborgare eller hans eller hennes familjemedlem, får förenas med ett sådant förbud som avses i första stycket endast om beslutet När beslutar om avvisning eller utvisning, får beslutet förenas med förbud för utlänningen att återvända till . Ett beslut om avvisning eller utvisning som avser en EES- medborgare eller en sådan medborgares familjemedlem, får förenas med ett sådant förbud som avses i första stycket endast om Vid prövning av ett beslut om avvisning eller utvisning får en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen besluta att utlänningen ska förbjudas att återvända till , även om ingen lägre instans har meddelat ett sådant förbud.När , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen prövar ett beslut om avvisning eller utvisning, får sådant beslut meddelas angående den som är och som står under utlänningens vårdnad. Detta gäller även om ingen lägre instans har prövat denna fråga. I mål hos en migrationsdomstol och Migra- tionsöverdomstolen gäller detta dock inte, om det för barnet har åberopats sådana omständigheter som avses i 4 kap. 1 och 2 §§, såvida det inte är uppenbart att det inte finns grund för uppehållstill- stånd enligt dessa bestämmelser. har fattats på grund av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. beslutet har fattats av hänsyn till allmän ordning och säkerhet. En utlänning som med stöd av 13, 19 eller 21 § har förbjudits att åter- vända till eller utan tidsbegränsning får ges särskilt tillstånd av att göra ett kort besök här, om besöket gäller synnerligen viktiga angelägenheter. Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges också på ansökan av någon annan än utlänningen. Om en utlänning har förbjudits att återvända till i ett säkerhetsärende ges ett sådant tillstånd som avses i första stycket i stället av regeringen. När ett överklagat ärende eller mål om avvisning eller utvisning avgörs, får också beslut fattas i fråga om uppehållstillstånd och arbets- tillstånd. Detta gäller även om dessa frågor inte har tagits upp av utlänningen. Vid prövning av ett beslut om avvisning eller utvisning får en migrationsdomstol, Migrations- överdomstolen eller regeringen besluta att utlänningen skall förbjudas att återvända till , även om ingen lägre instans har meddelat ett sådant förbud.