prop · GX031 · 2009-09-21 00:00:00 — En positiv effekt av samtliga åtgärder är att de stimulerar efterfrågan i ekonomin genom att hushållens disponibla inkomster blir högre, och därmed dämpas fallet i sysselsättning. För att motverka att krisen leder till en varaktigt lägre sysselsättning föreslås att jobbskatteavdra- get förstärks. Som diskuterades ovan stimulerar jobbskatteavdraget efterfrågan i ekonomin, vil- ket i sin tur dämpar fallet i sysselsättning. Jobb- skatteavdraget är också välmotiverat genom att det upprätthåller arbetsutbudet, både . Anledningen är bl.a. att jobbskat- teavdraget gör arbete mer lönsamt och därmed bidrar till att öka sökaktiviteten bland personer som står utan arbete. Sammantaget medför därför jobbskatteavdra- get att sysselsättningen tar fart snabbare. Jobb- skatteavdraget har också en långsiktigt gynnsam fördelningspolitisk profil eftersom den dispo- nibla inkomsten ökar mest, procentuellt sett, i hushåll med relativt låga inkomster. Behov av ökad aktivering av arbetslösa Arbetsmarknadspolitikens viktigaste uppgift under lågkonjunkturen är att förhindra att fler blir långtidsarbetslösa som konkur- renskraften bland dem som varit utan arbete un- der upprätthålls. Stödet till korttidsarbetslösa föreslås därför volymmässigt öka med huvudsakligen samma inriktning som angavs i propositionen Åtgärder för jobb och omställning samt eko- nomiska vårproposition. Resurserna ska ytterli- gare fokuseras på fler praktikplatser och på att sökaktiviteten upprätthålls på en god nivå. Dess- utom föreslås en ny aktiveringsinsats Lyft inom statliga och kommunala bolag och verksamheter och ideella organisationer med viss verksamhet. Aktiveringsinsatsen ska vara inom miljö, skogs- vård, kulturarvet, omsorg och skola. Åtgärden syftar till att arbetslösa ska upprätthålla kontak- ten med arbetslivet som den kan ses som en investering i vår miljö och omsorg. För att säkerställa implementering och antalet platser i Lyft avser regeringen att ge Arbetsförmed- lingen i uppdrag att tillsätta en förhandlingsper- son. Denna person, som ska ingå i Arbetsför- medlingens organisation, kommer att ha till uppgift att informera och förhandla fram aktive- ringsplatser. Stödet för långtidsarbetslösa föreslås även fortsättningsvis inriktas på att erbjuda plats i jobb- och utvecklingsgarantin, i jobbgarantin för ungdomar samt genom nystartsjobb. I syfte att säkerställa kvaliteten i jobb- och utvecklings- garantin kommer fler deltagare att erbjudas akti- verings- och utbildningsinsatser. Den nya aktive- ringsinsatsen Lyft och arbetsmarknadsutbildning ska även kunna erbjudas till deltagare i garanti- erna. För att kunna bibehålla kvaliteten i Arbets- förmedlingens verksamhet när arbetslösheten förväntas stiga kraftigt föreslår regeringen för- stärkta resurser till Arbetsförmedlingen. föreslås även tillföras resurser med anledning av sjukförsäkringsreformen (se nedan). För att bekämpa ungdomsarbetslösheten före- slås intensifierade förmedlingsinsatser och fler insatser inom jobbgarantin för ungdomar. Nya insatser inom jobbgarantin inkluderar den nya aktiveringsåtgärden (Lyft), stöd till start av näringsverksamhet svenska för invandrare (sfi) och arbetslivsinriktad rehabilitering. Det ska också bli möjligt att delta i jobbgarantin för ungdomar på deltid för att studera inom den kommunala vuxenutbild- ningen. Deltagarna i jobbgarantin ges också möjlighet att studera sfi på deltid som de resterande tid deltar i andra aktiviteter inom jobbgarantin. Som ett komplement till den utbildning som erbjuds inom jobbgarantin för ungdomar föreslås också en extra stu- diemotiverande insats för arbetslösa ungdomar som inte avslutat sin gymnasieutbildning. In- satsen innebär fler utbildningsplatser inom folkhögskolorna. Även det utökade antalet platser inom det reguljära utbildningssystemet som diskuteras nedan syftar till att förbättra kompetensen och arbetsmarknadssituationen för unga. Sammantaget ligger dessa åtgärder väl i linje med den ungdomsstrategi regeringen har utarbetat och som i det längre perspektivet syftar till bland annat ett bättre fungerande ut- bildningssystem. är en väl fungerande skola den bästa åtgärden för att förbättra ar- betsmarknadssituationen för unga. En tillfällig satsning på utbildning bidrar också till att motverka persistens på flera olika sätt. En effekt är att utbildning leder till att de som utbil- dat sig får högre produktivitet och därmed blir mer anställningsbara. Utbildning kan också vara ett sätt att undkomma stigmatiserande arbets- löshet. Det senare innebär att även om utbild- ningen i sig inte påverkar individens produktivi- tet, så upprätthåller den individens chanser att senare få ett arbete. Så kan t.ex. vara fallet om ar- betsgivare anser att i arbetslöshet, kor- rekt eller felaktigt, indikerar att en person är mindre kompetent än en person som inte varit arbetslös men som i övrigt har likvär- diga meriter. Ytterligare en effekt av utbildning är att jobbchanserna för de arbetslösa som inte utbildar sig ökar. Orsaken är att sysselsättningen på kort sikt är mer eller mindre given och när fler personer väljer att utbilda sig minskar ar- betslösheten. När arbetskraftsefterfrågan vänder uppåt igen är det dock viktigt att människor inte stannar kvar i olika åtgärder utan söker arbete för att undvika flaskhalsproblem och överhett- ning. Regeringen föreslår därför i denna proposition en tillfällig ökning av antalet utbildningsplatser inom såväl komvux, yrkesvux, , som universitet och högskola. Snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända invandrare En stor potential för att snabbt öka arbetskraftsutbudet finns inom gruppen utrikes födda och en förbättrad integration på arbetsmarknaden är därför central. Regeringen inför ett nytt system för att uppnå en snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända invandrare. Det reformerade systemet innebär bl.a. att en ersättning införs som stärker individens incitament både att aktivt delta i akti- viteter och att arbeta vid sidan av etablerings- aktiviteter och att Arbetsförmedlingen får en tydligare roll och ett samordnande ansvar för att påskynda den nyanländes etablering. Vägen tillbaka till arbete förbättras Till följd av sjukförsäkringsreformen kommer ca 54 000 personer att lämna sjukförsäkringen på grund av att deras dagar med sjukpenning eller tillfällig sjukersättning tar slut. Många av dessa beräknas då i stället behöva stöd av arbetsförmedlingen. Regeringen föreslår där- för åtgärder som sammantaget ökar möjlig- heterna till en återgång till arbete för dessa personer. En person vars dagar tagit slut men som på grund av sjukdom uppenbarligen inte kan påbörja eller delta i ett arbetsmarknads- politiskt program ska kunna få fler dagar med ersättning från sjukförsäkringen. Det kan exempelvis handla om personer som vårdas på sjukhus eller motsvarande. För att säkerställa ett särskilt stöd från Arbetsförmedlingen till personer som lämnar sjukförsäkringen införs ett nytt arbetsmarknads- politiskt introduktionsprogram som syftar till att kartlägga den enskildes förutsättningar och behov av insatser. Programmet varar i längst och efter programmet föreslås en möjlighet att snabbare kvalificera sig till jobb- och utvecklingsgarantin. För att bredda vägarna tillbaka till arbete för personer med en funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga föreslår regeringen vidare att resurserna till gruppen ökas. Regeringen föreslår också ett antal åtgärder för att det ska bli lättare för personer som varit frånvarande från arbetsmarknaden på grund av sjukdom att kunna få tillgång till arbetslöshetsersättning. Vidare föreslås att personer som deltar i arbets- marknadspolitiska program som längst ska kunna vara sjukfrånvarande med bibehållen ersättning i en månad. Personer som på grund av sjukdom lämnat introduktionsprogrammet, jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för ungdomar ska ha möjlighet att återinträda i motsvarande arbets- marknadspolitiska program när han eller hon tillfrisknat. Regeringens långsiktiga reformarbete har för- bättrat arbetsmarknadens funktionssätt och därmed skapat förutsättningar för en varaktig högre sysselsättning. Den ekonomiska krisen har dock föranlett kraftfulla kompletterande åt- gärder i syfte att dämpa fallet i sysselsättningen och minska risken för att arbetslösheten biter sig fast på höga nivåer . Trots dessa åtgärder är det oundvikligt att konjunktur- nedgången får allvarliga återverkningar på arbetsmarknaden. Särskilt oroande är risken att arbetslösheten når höga nivåer samt att människor slås ut från arbetsmarknaden mer eller mindre permanent. Det är därför viktigt att fortsätta följa utvecklingen på arbetsmarknaden med en bred uppsättning indikatorer som snabbt kan upptäcka en sådan utveckling samt ha en beredskap för att på olika sätt anpassa politiken. Regeringens bedömning är att det är fortsatt viktigt att följa arbetsmarknadsutvecklingen för grupper med en svag förankring på arbets- marknaden samt att följa arbetsmarknadens anpassningsförmåga, t.ex. i termer av yrkes- mässig och geografisk rörlighet. Analysen i avsnitt 5.2.2 ger inga indikationer på att äldre personer () och personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga har drabbats hårdare av krisen än andra. Äldre personer som förlorar sina arbeten möter emellertid en svår arbets- marknadssituation. Långtidsarbetslösheten är hög och risken för att de lämnar arbetskraften med avtalspension eller via sjukskrivning och sjuk- och aktivitetsersättningar är hög. Erfarenheterna från 1990-talskrisen visar också att äldre personer som blev arbetslösa under krisen fick betydligt svagare förankring på arbetsmarknaden än yngre personer som blev arbetslösa. Det är mycket viktigt att motverka ett tidigt utträde från arbetsmarknaden bland äldre. I avsnitt 10 visas att en ökad genomsnittlig utträdesålder är en av de viktigaste vägarna att gå för att säkerställa hållbarheten i de offentliga finanserna. Regeringen kommer att följa utvecklingen för äldre och övriga relativt svaga grupper noga och vid behov överväga kompletterande åtgärder. Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga är en grupp med stora svårigheter på arbetsmarknaden. Kun- skapen om denna grupps arbetsmarknads- relaterade problem är dock mycket bristfällig. Det är svårt att med tillgänglig information och statistik följa och analysera gruppens arbetsmarknadssituation. Av detta skäl har regeringen initierat arbeten som syftar till att förbättra kunskapsläget och regeringen avser att återkomma med förslag på indikatorer för att följa arbetsmarknadsläget för denna grupp. Den ekonomiska krisen har drabbat regioner och yrkesgrupper ojämnt. Det beror bl.a. på att vissa branscher drabbats särskilt hårt av den ekonomiska krisen och att dessa branscher är koncentrerade till vissa regioner och yrkeskategorier (t.ex. inom fordonsindustrin). En konsekvens av detta kan bli att regionala och yrkesmässiga obalanser byggs upp eller förstärks. Jobbskatteavdraget, satsningar på intensifierad förmedlingsverksamhet samt på reguljär ut- bildning och arbetsmarknadsutbildning syftar till att motverka en sådan utveckling. Det är dock viktigt att följa hur rörligheten på arbets- marknaden utvecklas framöver för att vid behov motverka att arbetslösheten biter sig kvar i de regioner och branscher som drabbats extra hårt. Detta gäller både den yrkesmässiga och den geografiska rörligheten. I detta sammanhang blir det dessutom viktigt att följa upp Arbets- förmedlingens arbete med att öka den yrkes- mässiga och geografiska rörligheten. BNP är nu på väg att stabiliseras och förväntas öka något . Läget på arbetsmarkna- den bedöms däremot förvärras och återhämtningen i sysselsättningen väntas först . Läget är dock svårbedömt och det kan ta både kortare och innan åter- hämtningen börjar. Det gäller därför att ha en beredskap för detta. Om arbetskraftsefterfrågan vänder uppåt snabbare än förväntat är det viktigt att än snabbare minska åtgärdsvolymerna till korttidsarbetslösa och ungdomar än vad som förutses i prognosen. I en förbättrad konjunktur riskerar annars insatserna att göra mer skada än nytta genom att låsa in deltagarna i olika pro- gram när det mest ändamålsenliga är ett fokus på jobbsökande. Antagligen kommer dock fler att stå längre från ett arbete efter än före krisen. Re- geringen följer utvecklingen noga. Om i stället återhämtningen tar måste en bered- skap finnas för att ytterligare krisåtgärder kan behövas. Det övergripande målet för politiken I Budgetpropositionen slog regeringen fast att sysselsättningspolitikens viktigaste upp- gift är att öka den sysselsättningsnivå som är förenlig med stabil inflation och ekonomisk ba- lans i övrigt (den s.k. varaktiga sysselsättningen). Målsättningen innebär att det är sysselsättnings- nivån i genomsnitt över en konjunkturcykel som ska öka. En sysselsättningspolitik för ökad välfärd Sysselsättningspolitiken kan bidra till att för- bättra välfärden och välfärdens fördelning ge- nom åtgärder som gör att fler människors kom- petens och vilja att arbeta tas tillvara på bästa sätt. Det handlar bl.a. om åtgärder som ökar an- talet personer som arbetar men också åtgärder som ökar antalet arbetade timmar bland dem som redan arbetar. För att bedöma vilka åtgärder som är priorite- rade är det viktigt med ett beslutsunderlag som besvarar tre frågeställningar. Regeringen måste ha kunskap om vilka de väsentliga problemen på arbetsmarknaden är som håller nere den varak- tiga sysselsättningen. Det är dessutom viktigt att veta vilka åtgärder som kan antas lösa problemen på bästa sätt. Därtill behövs information om hu- ruvida de åtgärder som genomförts är fram- gångsrika eller om politikens inriktning måste förstärkas eller läggas om. Det kan tyckas självklart att prioriteringarna inom sysselsättningspolitiken måste bygga på en grundlig analys av dessa frågeställningar. Det har dock inte alltid skett och inte heller varit möjligt eftersom kunskapen kring frågeställ- ningarna är ofullständig. En av sysselsättnings- ramverkets huvuduppgifter är därför att på ett strukturerat sätt ge svar på dessa frågor. Kvantitativa mål för sysselsättningspolitiken? Rätt utformade kan mål, dock inte nödvändigtvis kvantifierade mål, för sysselsättningspolitiken bidra till att människors kompetens och vilja att arbeta tas tillvara på bästa sätt och därmed ge en högre välfärd. För det första genom att målen tydliggör avsikten och inriktningen på politiken. För det andra genom att väl formulerade mål underlättar för politiker och andra beslutsfattare att fokusera och styra åtgärderna mot de mest väsentliga problemen på arbetsmarknaden. det tredje genom att tydliga mål underlättar uppföljning och utvärdering av politiken. Regeringen bedömer att det övergripande målet för politiken inte bör kompletteras med explicita siffersatta mål för enskilda indikatorer, t.ex. för sysselsättningsgrad eller arbetslöshet. erfarenheter av sådana kvantitativa mål inom sysselsättningspolitiken har visat att de kan vara problematiska och leda politiken fel (se mer detaljerad redogörelse i Budgetpropositionen ). Regeringens bedömning är också att utveck- lingen på arbetsmarknaden måste bevakas med en bred uppsättning indikatorer som beskriver arbetsmarknadssituationen för hela befolkningen i arbetsför ålder. Det innebär bl.a. indikatorer som följer utvecklingen av såväl sysselsättning, arbetslöshet som sjukfrånvaro, samt indikatorer som beskriver vad personer utanför arbetskraf- ten har för huvudsaklig verksamhet. Det blir vis- serligen mer komplicerat att följa upp om politi- ken har avsedd effekt men en bred ansats har betydligt större potential att identifiera väsent- liga problem på arbetsmarknaden och att på ett ändamålsenligt sätt följa upp om politiken leder till varaktigt högre sysselsättning. Rätt utformade kan en fördel med kvantitativa mål vara att de kan bidra till ökad tydlighet och därigenom till bättre fokus i politiken. För att sådana kvantitativa mål ska fungera ändamåls- enligt krävs att de är preciserade utifrån syssel- sättningspolitikens prioriterade områden och att måluppfyllelse inte kan nås genom att utnyttja egenheter i statistiken. erfarenheter vi- sar att detta har varit svårt att åstadkomma. Regeringens satsningar på arbetsmarknadsstatistiken En av de viktigaste statistikkällorna för att följa utvecklingen på arbetsmarknaden för hela be- folkningen i arbetsför ålder är SCB:s arbets- kraftsundersökningar (). pågår ett samarbete mellan och som syftar till att vidareut- veckla statistiken. Det är framför allt tre frågor som statistiken ska ge information om för att utgöra ett bra beslutsunderlag för sysselsätt- ningspolitiken:51 (1)Hur många människor i befolkningen i ar- betsför ålder arbetar och vad gör de som inte ar- betar? Kunskap om detta är viktigt, eftersom det bl.a. ökar chanserna att upptäcka en utveckling som innebär att sjukfrånvarande och arbetslösa lämnar arbetskraften och därmed kommer allt längre från arbetsmarknaden. (2)Bland personer som inte arbetar är frågan: Hur länge sedan var det som de arbetade? Svaret på frågan är viktigt, eftersom en persons chanser att få ett arbete minskar med tiden som arbets- lös. (3)Hur ser pågående förändringar på arbets- marknaden ut? Denna frågeställning kan besva- ras genom att följa hur personer byter arbets- marknadstillstånd, t.ex. från arbetslöshet till arbete. Sådan s.k. flödesstatistik är särskilt vär- defull, eftersom den snabbt fångar upp pågående (positiva eller negativa) förändringar på arbets- marknaden. Dessa tre frågeställningar kan åskådliggöras med det s.k. AKU-trädet, som delar in befolk- ningen i arbetsför ålder i de olika tillstånden (se figur 1) enligt AKU:s definitioner.52 Samarbetet mellan och har bl.a. resulterat i att SCB publicerar nya indikatorer på arbetsmark- nadssituationen baserade på nuvarande urvals- storlek i AKU53. Regeringen har även tillfört SCB resurser för att utöka urvalet i med 24 000 individer per kvartal från och med . Med hjälp av urvalsökningen blir det bl.a. möjligt att betydligt mer detaljerat än tidigare följa hur personer byter mellan olika ar- betsmarknadstillstånd. Publiceringen av statisti- ken där hela det större urvalet används planeras ske . 51Se Budgetpropositionen (Finansplanen, appendix 1) för en mer utförlig beskrivning av frågeställningarna. 52För mer precisa definitioner hänvisas till SCB:s hemsida eller Budgetpropositionen (Finansplanen, appendix 1). 53AKU är en intervjuundersökning som baserar sig på ett kvartalsvist urval om ca 64 000 personer. Intervjufrågorna avser individernas arbetsmarknadssituation. Figur 1 Några centrala begrepp i Ytterligare ett utvecklingsarbetet har bedrivits tillsammans med SCB i syfte att förbättra stati- stiken över antalet personer som får ersättning från trygghetssystemen vid arbetslöshet och sjukdom.54 Denna statistik ger information om arbetsmarknadssituationen, eftersom antalet er- sättningsmottagare varierar med arbetsmark- nadsläget. En fördel med transfereringsstatisti- ken är att den är totalräknad för hela befolkningen och det är därför möjligt att bryta ned statistiken på betydligt fler demografiska grupper och utbildningskategorier än AKU.55 Transfereringsstatistiken har dock betydligt längre eftersläpning än (två kvartal). Den nya statistiken levereras till varje kvartal för uppföljning och analys av situationen på arbetsmarknaden. Statistiken kommer att publiceras löpande i den ekonomiska vårpropositionen samt i budget- propositionen. För mer information om arbetsmarknadsstati- stiken och motiven till dessa satsningar, se ekonomiska vårproposition (prop. 2008/09:100). 54 De ersättningar som är av speciellt intresse för att beskriva arbetsmarknadssituationen är arbetslöshetsersättning, ersättning vid deltagande i arbetsmarknadspolitiska program, sjuk- och rehabiliteringspenning samt sjuk- och aktivitetsersättning. Det är också önskvärt att inkludera ekonomiskt bistånd. Men eftersom bidraget ges till hushållet och det inte finns statistik kring varför hushållet behöver bidraget (t.ex. arbetslöshet) är det inte möjligt att redovisa sådan statistik. 55 Det är dock viktigt att komma ihåg att t.ex. ungdomar och utrikes födda som kommit till i mindre utsträckning än andra kvalificerar sig för ersättning. 6 Den makroekonomiska utvecklingen Den djupaste globala konjunkturnedgången sedan 1930-talskrisen har drabbat den ex- portberoende svenska ekonomin hårt. har svensk BNP fallit markant. Till- växten bedöms bli kraftigt negativ 2009. En stabilisering av omvärldsefterfrågan, en expansiv finans- och penningpolitik samt en normalisering på finansmarknaderna bidrar till att BNP stabiliseras och börjar öka svagt 2010. väntas tillväxten ta fart. Läget på arbetsmarknaden försämras snabbt. Sysselsättningen faller kraftigt och 2010 för att stabiliseras /2011. Arbetslösheten bedöms stiga till 2011 för att därefter falla till- baka. Den djupa lågkonjunkturen innebär att re- sursutnyttjandet faller kraftigt . Resursutnyttjandet är mycket lågt un- der hela perioden 20092012. Det låga resursutnyttjandet medför att såväl löner som priser kommer stiga långsamt . De åtgärder som regeringen genomfört och de som föreslås och aviseras i denna propo- sition bedöms bidra till att stimulera efter- frågan och dämpa fallet i sysselsättningen samt främja att sysselsättningen kan ta fart tidigare och kraftfullare när väl konjunktu- ren vänder uppåt. Jämfört med bedömningen ekono- miska vårproposition bedöms fallet i BNP 2009 bli större. Återhämtningen förutses bli något starkare som riskbilden för den ekonomiska utvecklingen i och i omvärlden har skiftat från att ha dominerats av negativa risker till att vara mer balanserad. I detta avsnitt redovisas prognosen för den eko- nomiska utvecklingen i och omvärlden till och med 2012.56 Dessutom analyseras två al- ternativa scenarier för den ekonomiska utveck- lingen framöver. Tabell 6.1 Nyckeltal, nuvarande prognos och prognos ekonomiska vårproposition inom parentes Procentuell förändring om annat ej anges -5,2 (-4,2) 0,6 (0,2) 3,1 (2,4) 3,8 (4,0) -2,6 (-2,8) -3,5 (-3,3) -0,5 (-1,0) 0,9 (0,6) -3,9 (-4,4) -1,5 (-2,3) 0,3 (-0,6) 0,2 (-0,2) -1,3 (0,3) (2,5) (3,1) (4,2) 8,8 (8,9) 11,4 (11,1) 11,6 (11,7) 10,9 (11,3) (3,3) (2,2) (2,2) (2,5) -0,4 (-0,4) 0,4 (0,3) 0,8 (0,8) 1,8 (1,5) 2I procent av arbetskraften, . 3Mätt enligt konjunkturlönestatistiken. Källa: Egna beräkningar. 56 I arbetet med denna prognos har information som fanns tillgänglig till och med beaktats. Prognosen är baserad på nu gällande regler och på av regeringen aviserade förslag till , inklusive förslag i denna proposition. I bilaga 2 redovisas prognosens siffermässiga innehåll i detalj. 6.1Internationell och finansiell ekonomi Tecken på en stabilisering i världsekonomin Världsekonomin befinner sig i en djup lågkon- junktur. I flera av världens ledande industrina- tioner har BNP fallit kraftigt . stabiliserades dock BNP-utvecklingen i världens ledande indu- strinationer, och därmed även i den globala eko- nomin som helhet. Stabiliseringen kan förklaras av en förbättrad situation på finansmarknaderna, en fortsatt expansiv penning- och finanspolitik samt allmänt mer positiva framtidsförväntningar och minskad oro bland både företag och hushåll. Även världshandeln har börjat visa tecken på stabilisering efter att tidigare ha fallit kraftigt. En bidragande faktor till att fallet i världseko- nomin har bromsat in är att BNP-tillväxten i har utvecklats i god takt . Bakom uppgången ligger bland annat stora statsunderstödda investeringar i infrastruktur. bedöms bli en viktig faktor i konjunkturvändningen genom att landets import fortsätter att öka , vilket i sin tur stärker produktionen i andra länder. och väntas dock global BNP-tillväxt hållas tillbaka något till följd av influensapandemin (se fördjupnings- rutan Makroekonomiska effekter av influensa- pandemin). Som en effekt blir global BNP-till- växt marginellt lägre än om influensapandemin inte inträffat.