prop · GX0340 · 2009-10-23 00:00:00 — Remissinstanserna: Svenska () stödjer förslaget att skattskyldighet inte inträder för bränsle som tas emot på direkt leveransplats och av mottagaren förs till ett skatteupplag. Dock fyller bestämmelsen enligt SPI inte sitt syfte om den begränsas till eget skatteupplag. SPI tolkar bestämmelserna om direkt leveransplats som att oljebolag kommer att behöva anmäla samtliga depåer där man hämtar vara hos annat bolag som en direkt leveransplats. anser att den föreslagna bestämmelsen om beskattning av bränsle som tas emot på en direkt leveransplats för att sedan föras till ett skatteupplag ska tas bort eftersom den inte följer de allmänna principerna för uppskovsför- farande och släppts för konsumtion. förordar att bestäm- melserna i lagen om skatt på energi (LSE) om skattskyldighetens inträde för upplagshavare ges likalydande utformning som motsvarande bestäm- melser i lagarna om tobaksskatt (LTS) och om alkoholskatt (LAS). Vidare efterfrågar bestämmelser om att registrerade varu- mottagare ska anmäla en normal mottagningsplats till . Övriga remissinstanser har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: Punktskattedirektivet ger möjlighet för medlemsstaterna att tillåta att varor flyttas under uppskovsförfarande till en annan plats än ett skatteupplag, en s.k. direkt leveransplats, för att där tas emot av en upplagshavare (artikel 17.2 i punktskattedirektivet). Även registrerade varumottagare kan enligt punktskattedirektivet ta emot varor på en direkt leveransplats. Förfarandet med direkt leveransplats är tänkt att användas när den mot- tagande upplagshavaren eller registrerade varumottagaren av någon an- ledning finner det mer praktiskt eller ekonomiskt att ta emot varorna på en annan plats än aktörens normala mottagningsplats. Man kan tänka sig t.ex. att en varumottagare vill att varorna ska flyttas till en plats där någon annan bedriver näringsverksamhet och när varorna anlänt till denna plats lämna en mottagningsrapport i EMCS. För registrerade varu- mottagare gäller även vid mottagande på en direkt leveransplats att varorna ska ha flyttas under uppskovsförfarande från en annan med- lemsstat. har efterfrågat en reglering av normala mot- tagningsplatser för varumottagare. Punktskattedirektivet innehåller inte några bestämmelser, utöver bestämmelserna om direkt leveransplats, som hänvisar registrerade varumottagare till att ta emot varor på en viss särskilt angiven plats. Regeringen föreslår därför inte heller några sådana bestämmelser. Noteras bör att varumottagare således skiljer sig från upplagshavare, vilka är hänvisade till att ta emot varor på skatteupplaget såvida de inte använder sig av ordningen med direkt leveransplast (se artikel 17.1.a. i punktskattedirektivet). En direkt leveransplats ska vara belägen på destinationsmedlemsstatens territorium. Det innebär att en upplagshavare som godkänts i och som har skatteupplag i kan tillåtas att, i stället för att ta emot varor på sitt svenska skatteupplag, ta emot varorna på en direkt leverans- plats i . För att systemet med direkt leveransplats ska fungera, med avseende på EMCS, krävs att den direkta leveransplatsen i förväg har anmälts till den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten och att uppgifter där hållas ordnad. Det ankommer på den upplagshavare eller registrerade varumottagare som ska ta emot varorna att anmäla platsen till den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten. De behöriga myndigheterna kommer på så sätt att kunna kontrollera upps- kovsflyttningar till en direkt leveransplats. Vid flyttning av varor till en direkt leveransplats inträder skattskyldig- heten för varorna i och med att de tas emot (artikel 7.3.c i punktskatte- direktivet). Ansvaret för skatten övergår, när varorna tas emot, från av- sändaren till den upplagshavare eller registrerade varumottagare som tar Den godkände upplagshavare eller registrerade varumot- tagare som tar emot varorna ansvarar för att lämna in mottagningsrap- porten via EMCS. Mottagningsrapporten visar att varorna tagits emot. Avsändarens ansvar för skatten upphör därmed. Som framgått ovan i avsnitt 5.5 kommer EMCS endast att användas vid mellanstatliga transaktioner. Det innebär att de som avsänder respek- tive tar emot varor som flyttas från ett svenskt skatteupplag till en direkt leveransplats här i inte åläggas att hantera följedokument eller mottagningsrapporter via EMCS. Det ankommer dock på dessa aktörer att dokumentera transaktionen på annat sätt (se avsnitt 5.5). Regeringen föreslår att bestämmelser om uppskovsflyttningar till direkt leveransplats och skattskyldighetens inträde när varorna tas emot införs i lagarna om tobaksskatt (LTS), om alkoholskatt (LAS) och om skatt på energi (LSE). Punktskattedirektivets uppskovsförfarandet syftar till att varor ska kun- na flyttas mellan skatteupplag utan beskattningskonsekvens, och be- skattas i den medlemsstat och där varorna släpps för konsumtion. Som redovisats i promemorian ingår möjligheten att ta emot varor på en direkt leveransplats i detta system och syftar till att säker- ställa att beskattningen sker i den medlemsstat där varorna släpps för konsumtion när de tas emot på en direkt leveransplats. När varorna har tagits emot på platsen för direkt leverans och skattskyldighet för varorna därmed inträtt i den stat platsen är belägen, ankommer det på den staten att säkerställa skatteuppbörden. En flyttning av varorna från platsen för direkt leverans i till en annan plats här, t.ex. till ett skatteupplag, sker enbart på svenskt territorium. Regeringen delar den bedömning som görs i promemorian att det är en svensk angelägenhet att säkerställa skatteuppbörden i ett sådant fall. Detta kan göras på olika sätt. Ett alternativ är att skatten på varorna redovisas i samband med att varorna tas emot på den direkta leveransplatsen och att avdrag medges för skatten på de varor som efter mottagandet förs in i ett skatteupplag. Ett annat alternativ är att föreskriva att skattskyldighet inte inträder för varor som mottagaren i dessa fall för in i ett skatteupplag i . Ett avdragsalternativ kan, som påtalar, sägas närmare följa grunderna för uppskovsförfarandet. Regeringen ser ändå övervägande fördelar med promemorians förslag, dvs. alternativet med undantag från skattskyldighetens inträde. Regeringen föreslår således att promemorians förslag ska väljas när det gäller skattskyldighet för bränslen, som enligt den svenska ordningen för bränsleförsörjning flyttas genom hämtning vid skatteupplag. I praktiken går det till så att en upplagshavare, med tankbil hämtar olja vid en annan upplagshavares oljecistern (skatte- upplag). Av den hämtade mängden olja levereras t.ex. en del direkt till villakunder, en del förs till en industri och den del, som är kvar i tank- bilen när dagen är slut, förs till ett skatteupplag (jfr prop. 2000/01:118, s. 69). Genom att skattskyldighet inträder för den mottagande upplagshavaren när varorna tas emot (hämtas) på platsen för direkt leverans övergår den avsändande upplagshavarens ansvar för skatten då till den som tar emot bränslet. Med undantag från skattskyldighetens inträde kommer det att åligga den som tar emot bränslet att vid mottagningstillfället redovisa punkt- skatten på det bränsle som levereras till villakunder och till industrin, men inte skatten på det bränsle som mottagaren för in i ett skatteupplag. 2009/10:40 Som SPI påtalat får bestämmelsen inte avsedd effekt om den begränsas till fall där bränslet förs in i ett skatteupplag som disponeras av den som tagit emot bränslet. Regeringen föreslår därför att skattskyldighet inte ska inträda för bränsle som efter mottagande på en direkt leveransplats åter förs in i ett skatteupplag i . Alternativet med undantag är enligt regeringens bedömning administrativt betydligt enklare att hantera för de skattskyldiga som regelbundet och med täta intervall hanterar bränsle genom hämtning vid skatteupplag, än ett avdragssystem. Härtill kommer att det är ett väl inarbetat system, vilket såvitt känt inte givit upphov till kontrollproblem. Detta som det fungerar i förhållande till punktskattedirektivet. Regeringen föreslår att en bestämmelse med denna innebörd förs in i LSE. Förslaget föranleder införande av de nya bestämmelserna i 8 b § tredje stycket LTS, 7 b § tredje stycket LAS och 3 a kap. 2 § tredje stycket och 5 kap. 1 a § LSE samt ändring i 20 § 1 b LTS, 19 § 1 b LAS och 5 kap. 1 § 1 b LSE. 7.1Punktskattedirektivets begrepp och bestämmelser Uppskovsförfarandet bygger på att punktskattepliktiga varor tillverkas, bearbetas och förvaras på vissa i förväg godkända platser, skatteupplag, vilka förestås av godkända upplagshavare samt att varorna flyttas mellan dessa skatteupplag under det att skattskyldigheten skjuts upp. En vara kan även flyttas under skatteuppskov till registrerade varumottagare. Punktskattedirektivet överensstämmer i detta avseende i huvudsak med cirkulationsdirektivet. I punktskattedirektivet definieras godkänd upplagshavare som en fysisk eller juridisk person som av en medlemsstats behöriga myndighet- er fått tillstånd att i sin affärsverksamhet tillverka, bearbeta, förvara, ta emot eller avsända punktskattepliktiga varor, enligt ett uppskovsförfar- ande i ett skatteupplag (artikel 4.1). En godkänd upplagshavares öppnan- de och drift av ett skatteupplag ska enligt direktivet godkännas av de be- höriga myndigheterna i den medlemsstat där skatteupplaget är beläget. Godkännandet ska ske på de villkor som myndigheterna har rätt att fast- ställa för att förhindra eventuellt skatteundandragande eller missbruk (artikel 16). En godkänd upplagshavare ska på de villkor som anges av myndigheterna i avsändarmedlemsstaten täcka riskerna för betalning av punktskatten i samband med flyttning under skatteuppskov genom en garantiförbindelse, dvs. ställa transportsäkerhet (artikel 18.1 i punkt- skattedirektivet). Punktskattedirektivets bestämmelser om förutsättning- arna för godkännande av upplagshavare och skatteupplag är oförändrat överförda från cirkulationsdirektivet. En registrerad mottagare definieras i punktskattedirektivet som en fysisk eller juridisk person som av destinationsmedlemsstatens behöriga myndigheter fått tillstånd att i sin affärsverksamhet och på de villkor som dessa myndigheter angett, ta emot punktskattepliktiga varor som förflyt- tas under ett uppskovsförfarande från en annan medlemsstat (artikel 4.9). 2009/10:40 För en registrerad mottagare som endast tar emot punktskattepliktiga varor vid enstaka tillfällen ska tillståndet att ta emot varor begränsas till att gälla en viss kvantitet punktskattepliktiga varor, en enda avsändare och . Medlemsstaterna kan begränsa tillståndet till att gälla för enda varuflyttning (artikel 19.3). Registrerade varumottagare ska före avsändandet av varor, på villkor som mottagarmedlemsstaten bestämmer, garantera betalningen av punktskatten på de varor som ska tas emot. Punktskattedirektivets två kategorier av registrerade mottagare ersätter cirkulationsdirektivets näringsidkare med respektive utan punktskatte- registrering. Registrerade mottagare får, liksom sina motsvarigheter i cirkulationsdirektivet, varken inneha eller avsända punktskattepliktiga varor under uppskovsförfarande (artikel 19). Genom punktskattedirektivet införs en helt ny aktör registrerad av- sändare. En registrerad avsändare definieras i punktskattedirektivet som en fysisk eller juridisk person som av importmedlemsstatens behöriga myndigheter fått tillstånd att i sin affärsverksamhet och på de villkor som dessa myndigheter angett under ett uppskovsförfarande enbart avsända punktskattepliktiga varor vid deras övergång till fri omsättning i enlighet med artikel 79 i förordning (EEG) nr 2913/92, dvs. i samband med en importsituation (artikel 4.10). Ett tillstånd att verka som aktör inom uppskovsordningen innebär, lik- som , att man måste vara registrerad i det s.k. . En registrering i är vidare en förutsättning för att kunna omfattas av och använda det datoriserade systemet (EMCS). 7.2Anpassning av de svenska bestämmelserna Regeringens förslag: Den som godkänns som upplagshavare ska godkännas som registrerad avsändare. Den som avser att i yrkesmässigt ta emot varor som flyttas enligt ett uppskovsförfarande från ett annat får godkännas som registrerad varumottagare, om denne med hänsyn till sina ekono- miska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att vara registrerad varumottagare. Avser aktören att endast vid ett enstaka till- fälle ta emot varor ska godkännandet begränsas till att gälla denna enda varuflyttning. Aktören får då godkännas som tillfälligt registrer- ad varumottagare. Den som avser att i yrkesmässigt enbart avsända varor under ett uppskovsförfarande, vid övergång till fri omsättning i sam- band med import, ska kunna godkännas som registrerad avsändare. Denne ska ställa säkerhet för skatten avseende de varor som flyttas en- ligt samma regler som gäller för godkända upplagshavare. Skatte- verket ska få göra skatterevision hos den som ansökt om godkännande som registrerad avsändare. Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Bestämmelserna om godkännande att verka som upplagshavare har dock något olika lagteknisk lösning. Remissinstanserna: påtalar att den föreslagna regleringen av upplagshavare innebär att förutsättningarna för att godkännas har kommit att ändras i ett betydande avseende, vilket inte tycks ha varit avsikten. I den föreslagna utformningen av 10 § första stycket 1 LTS anges att den som i yrkesmässig verksamhet i avser att ta emot respektive avsända skattepliktiga varor kan komma ifråga för god- kännande som upplagshavare. I den nuvarande utformning av be- stämmelsen föreskrivs att den som för yrkesmässig försäljning till näringsidkare ta emot skattepliktiga varor ska godkännas som upp- lagshavare. Härigenom är detaljhandlare utestängda från möjligheten att godkännas som upplagshavare. förordar att nuvarande krav ska gälla även fortsättningsvis. Övriga remissinstanser har inte kom- menterat förslaget. Skälen för regeringens förslag Cirkulationsdirektivets reglering av godkännande som upplagshavare och skatteupplag har i huvudsak oförändrad förts över till punktskattedirek- tivet (se artiklarna 4.1 och 1516 i punktskattedirektivet och artiklar- na 4.a och 1113 i cirkulationsdirektivet). Motsvarande bestämmelser i lagarna (1994:1563) om tobaksskatt (LTS), (1994:1564) om alkoholskatt (LAS) och (1994:1776) om skatt på energi (LSE) fungerar därmed utan egentliga ändringar i förhållande till punktskattedirektivet (se 10 12 §§ LTS, 911 § LAS och 4 kap. 35§§ LSE). Som framgått i avsnitt 6.3 kräver punktskattedirektivet dock vissa ändringar av bestämmelserna om upplagshavares skyldighet att ställa säkerhet vid flyttningar från och till import- respektive exportplats. Ytterligare ett par anpassningar av reglerna om godkännande av upplagshavare behövs. Att den som godkänns som upplagshavare ska kunna flytta varor under ett uppskovsförfarande från en importplats har beskrivits i avsnitt 6.3. Regeringen föreslår därför att ett godkännande att vara upplagshavare ska innebära att aktören godkänns som registrerad avsändare. Att vara godkänd upplagshavare ska således alltid innebära ett godkännande att vara registrerad avsändare. Lagrådet föreslår att bestämmelsen utformas så att det klart framgår att den som godkänns som upplagshavare ska godkännas som registrerad avsändare. Regeringen har följt Lagrådets förslag. För dem som redan enligt nuvarande bestämmelser är godkända som upplagshavare innebär detta att deras godkännande ska utvidgas till att omfatta även ett godkännande att vara registrerad avsändare. God- kännandet att verka som registrerad avsändare kommer i dessa fall att vara begränsat till de varuslag aktörerna har rätt att hantera inom ramen för godkännandet att vara upplagshavare (se även avsnitt 6.3). Som konstateras av Lagrådet är avsikten att godkännandet som registrerad avsändare för dem som är godkända upplagshavare per ska ske i form av ett särskilt beslut av , utan att föregås av en särskild ansökan. Detta för att registrering av bägge besluten ska kunna ske i det s.k. . Regeringen har följt Lagrådets förslag. Regeringen instämmer i påpekande att promemorians bestämmelser om förutsättningarna för att godkännas som upplags- havare i LTS och LAS fått en innebörd som inte varit avsedd. Regeringen föreslår i stället att förutsättningarna för att godkännas behålls oförändrade (se 10 § LTS, 9 § LAS och 4 kap. 3 § LSE). Punktskattedirektivet omfattar inte möjligheten för upplagshavare att utse en skatterepresentant. Bestämmelserna om skatterepresentant för upplagshavare i LTS, LAS och LSE föreslås därför slopas. Förslagen föranleder ändring av 10 § LTS, 9 § LAS och 4 kap. 3 § LSE samt slopande av bestämmelserna om skatterepresentant i 15 § LTS, 14 § LAS och 4 kap. 8 § LSE. Registrerade varumottagare och tillfälligt registrerade varumottagare Cirkulationsdirektivets kvalifikationskrav avseende varumottagare har med några mindre ändringar överförts till punktskattedirektivet. Reger- ingen föreslår att reglerna om varumottagare i de svenska lagarna ändras i motsvarande utsträckning (se 13 och 14 §§ LTS, 12 och 13 §§ LAS och 4 kap. 6 och 7 §§ LSE). För att reglerna ska överensstämma med punktskattedirektivet föreslås att de utformas på följande sätt. Den som avser att verka som varumottagare mer permanent godkänns som registrerad varumottagare, om denne med hänsyn till sina ekono- miska förhållanden och omständigheterna i övrigt är lämplig att verka som sådan aktör. Den som godkänns som registrerad varumottagare ska, liksom sin nuvarande motsvarighet, ställa en generell säkerhet för skatten på de varor denne avser att ta emot. Den som avser att endast vid enstaka tillfälle ta emot varor ska i stället inför varje varumottagande erhålla ett begränsat godkännande som tillfälligt registrerad varumottagare. God- kännandet ska vara begränsat till att gälla mottagande av varor vid en enda varuflyttning. Den som godkänns som tillfälligt registrerad varu- mottagare ska, i likhet med sin nuvarande motsvarighet, ställa säkerhet för skatten avseende varor som tas emot inför varje varuflyttning. Genom nationella bestämmelser i och LAS får den som yrkes- mässig importerar skattepliktiga alkohol- eller tobaksvaror till från tredje land medges tillstånd att vara registrerad varumottagare. Denna ordning ska bestå (se avsnitt 6.3). Som framgått av kapitel 4 innebär att godkännande att vara registrerad eller tillfälligt registrerad varumottagare att aktören ska erhålla ett punkt- skattenummer och registreras i . Förslaget föranleder ändringar i 13 och 14 §§ LTS, 12 och 13 §§ LAS samt 4 kap. 6 och 7 §§ LSE. Som anförts ovan införs genom punktskattedirektivet en ny aktör, den registrerade avsändaren, vars roll är att flytta varor under skatteuppskov från en importplats till ett skatteupplag eller någon av de andra mottag- ningsplatserna som pekas ut enligt uppskovsförfarandet (artiklarna 4.9 och 17.2 i punktskattedirektivet, se även avsnitt 5.3). Det övergripande behovet av denna aktör är att finna en gemenskapsrättslig punktskatte- ordning för att säkerställa ansvaret för skatten under dessa flyttningar, vilket saknats (artikel 18.1 och beaktandesats 19 i punktskatte- direktivet). I praktiken har detta ofta lösts genom att varorna flyttas enligt tullförfarande. Genom den aktuella konstruktionen med en registrerad avsändare som ska ställa säkerhet för skatten under flyttningen från en importplats, införs nu en punktskatteordning för dessa flyttningar. För att genomföra punktskattedirektivets regler om registrerad av- sändare föreslår regeringen att det införs bestämmelser i , LAS och LSE om att den som avser att i yrkesmässigt enbart avsända varor under ett uppskovsförfarande i samband med import, ska kunna godkännas som registrerad avsändare. En registrerad avsändare ska i enlighet med punktskattedirektivet kunna avsända obeskattade varor under skatteuppskov från en importplats till ett skatteupplag, en registre- rad mottagare i en annan medlemsstat, en plats där de punktskattepliktiga varorna lämnar gemenskapens territorium och en beskickning eller ett konsulat i ett annat eller till en internationell organisation med säte i ett annat (artikel 17.1 och 17.2 i punktskattedirektivet). Den registrerade avsändaren kan således avsända varor under skatte- uppskov, från en importplats, till samma destinationer, eller krets av mottagare, som en godkänd upplagshavare. I detta sammanhang vill regeringen erinra om att de aktörer som hanterar alkoholvaror har att iaktta bestämmelserna i alkohollagen (1994:1738). Vidare föreslår regeringen att en lämplighetsprövning ska göras av sökanden inför godkännandet och att samma krav härvid bör ställas på den som ansöker om att bli registrerad avsändare som på godkända upp- lagshavare. Liksom avseende övriga aktörer bör gälla att personen, som kan vara en fysisk eller juridisk person, med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt ska vara lämplig att verka som aktör. Det föreslås vidare att samma krav ska ställas på säkerhet för skatten under flyttning av obeskattade varor avseende varuflyttningar som påbörjas av en registrerad avsändare som för flyttningar som påbörjas av godkända upplagshavare. Ett godkännande att verka som registrerad avsändare omfattar inte en möjlighet att förvara eller ta emot varor under skatteuppskov. Som framgått av kapitel 4 innebär ett godkännande att vara registrerad avsändare att aktören ska erhålla ett punktskattenummer och registreras i . Regeringen föreslår också att den registrerade avsändaren, likt godkända upplagshavare och registrerade varumottagare, ska omfattas av kravet på registrering som skattskyldig i 3 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483, SBL). Det innebär att den som godkänts som registrerad avsändare kommer att redovisa punktskatt per redovisningsperiod. Under förutsättning att den registrerade avsändaren flyttar varor i enlighet med uppskovsförfarandet kommer denne i regel inte att ha någon skatt att redovisa. Redovisningsperioden kommer därför i regel kunna bestämmas till helt beskattningsår (se 10 kap. 16 a § SBL). föreslås få göra skatterevision hos den som ansöker om att bli registrerad avsändare under samma förutsättningar som gäller för övriga aktörer enligt Prop. 2009/10:40 uppskovsförfarandet (se 14 kap 7 a § SBL). Förslaget föranleder införande av följande nya paragrafer, 15 § LTS, 14 § LAS och 4 kap. 8 § LSE och ändring i bestämmelserna 9 § 3, 12 §, 19 § och 20 § 2 LTS, 8 § 3, 11 §, 18 § och 19 § 2 LAS samt 4 kap. 1 § 3 och 5 §, 5 kap. 1 § 2 och 5 § LSE. Även 14 kap. 7 a § SBL ändras. 8.1Något om regleringen i punktskattedirektivet Reglerna om beskattning av beskattade varor, dvs. varor som släppts för konsumtion och där skattskyldighet således inträtt i ett , har förts över från cirkulationsdirektivet till punktskattedirektivet utan större för- ändringar. (En sammanfattande redogörelse för cirkulationsdirektivets regler om beskattade varor finns i prop. 2008/09:48, s. Detta gäller både bestämmelser om beskattning av varor som innehas i kommersiellt syfte och för personligt bruk (artiklarna 31 och 33 i punktskattedirek- tivet). Några ändringar och förtydliganden av reglerna avseende beskatt- ningen har dock gjorts. Skattskyldigheten i förbrukarlandet för be- skattade varor som innehas i kommersiellt syfte har t.ex. förtydligats. Även bestämmelserna om beskattning vid distansförsäljning har förts över till punktskattedirektivet (artikel 36 i punktskattedirektivet). Dessa regler har ändrats något för att underlätta kontroll och för att öka möjlig- heten att säkerställa beskattning i förbrukarstaten. Skattskyldigheten vid distansförsäljning har t.ex. utvidgats från att endast omfatta säljaren till att, under vissa förutsättningar, omfatta även den som tar emot varorna.