prop · GW03199 · 2009-05-15 00:00:00 — Icke desto mindre kommer behovet av stöd och saklig information till ungdomar som står inför viktiga val som rör utbildning och arbetsliv även framöver att vara stort. I läroplanerna (Lpo 94 och Lpf 94) föreskrivs vilket ansvar skolan och dess personal har för att erbjuda studie- och yrkesvägledning. Utredaren har träffat elever och genomfört enkäter i sju fokuskommuner. De elever som utredaren har träffat har berättat om dålig information inför valet till gymnasieskolan och studie- och yrkesvägledningen får kritik av eleverna. Mot bakgrund av de kvalitetsbrister som framkommit i ut- värderingar och inspektioner bedömer regeringen att den information och vägledning som erbjuds till elever inte alltid är tillräcklig. Regeringen anser att en väl fungerande studie- och yrkesvägledning har stor be- tydelse för att fler elever ska välja en utbildning som motsvarar deras förväntningar, vilket också kan bidra till en förbättrad genomströmning i gymnasieskolan. Det finns därför skäl att lyfta fram de bestämmelser som rör tillgång till studie- och yrkesvägledning genom att föra in dem i skollagen (1985:1100). 14.4Möjlighet att läsa utökat program Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avvikelser från den garante- rade undervisningstiden. Regeringens bedömning: Elever som beviljas att läsa utökat program bör även garanteras utökad undervisningstid. Frågan kommer att regleras i förordning. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: , och kommuner samt , Teknikföretagen, Livsmedelsföretagen (Forum för livsmedelsindustrin) och kommunalför- bund ser positivt på utredarens förslag om rätt till utökad undervisnings- tid vid utökat program. anser att utökade program i första hand bör erbjudas elever som önskar och vill ha en fördjupning inom sin yrkesprofilering eller inom annan speciell inriktning. () liksom Sågverkens och träindustrins yrkesnämnd anser att det ska vara möjligt att anordna en yrkesutbildning som under tre års gymnasiestudier innehåller mer än 2 500 poäng. Även finner det angeläget att elever som har kapacitet och vilja att läsa mer än 2 500 poäng under de tre gymnasieåren måste erbjudas denna möjlighet inom gymnasieskolans ram. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreslås även fortsättningsvis få meddela föreskrifter om avvikelser från den garanterade undervisnings- tiden. Bemyndigandet är avsett att användas t.ex. för att i vissa fall kunna utöka den garanterade undervisningstiden. En elev som beviljats utökat program behöver inte erbjudas någon undervisning utöver den garanterade undervisningstiden. Regeringen bedömer att ett utökat program också bör innebära att den garanterade undervisningstiden ut- ökas. Frågan kommer att regleras i förordning. 14.5Möjlighet att läsa in grundläggande behörighet Regeringens förslag: Alla elever på yrkesprogram ska inom ramen för sin gymnasieutbildning ges möjlighet att uppnå grundläggande be- hörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till utredarens förslag angående rätten till utökat program för elever på yrkesprogram. , , och kommuner, Livsmedelsföretagen (Forum för livsmedelsindustrin), Naturbruks- lärarnas förening, Metallgruppen, för hotell och restauranger, Teknikföretagen, , Kylentreprenör- ernas förening, VVS Företagen, Svensk ventilation, , Svensk energi AB och stödjer att alla elever ska ha möjlighet att uppnå grundläggande högskolebehörighet genom utökat program. Även Elbranschens centrala yrkesnämnd och tillstyrker förslaget att elever på yrkesprogram ges rätt till utökat program för att erhålla grundläggande behörighet. kommun delar utredarens uppfattning att elever på yrkesprogram ska ha en reglerad rätt att läsa utökad studiekurs om 300 poäng men anser att rättigheten ska vara begränsad till att gälla elever som av rektor bedöms ha förutsättningar därtill. Ett fåtal instanser, däribland Teknikföretagen, och , har särskilt kommenterat samt tillstyrkt förslaget att den anordnande skolan ska ha rätt att få ersättning från elevens hemkommun för extra kostnader i samband med den utökade undervisningstiden. Några remissinstanser är negativa till utredarens förslag. Lands- organisationen i anser att alla gymnasieprogram ska ge grundläggande behörighet till högskolan. samt , och kommuner anser att grund- läggande behörighet bör kunna uppnås inom normal studietid. anser att möjligheten att skaffa sig högskolebe- hörighet borde ingå i ordinarie program och att rättigheten för elever på yrkesprogram att få läsa utökat program därför måste garanteras. () menar att förslaget kan bidra till att öka avståndet till högskolan för dem som väljer yrkesprogram och att det därför är centralt att möjligheten att komplettera, inom ramen för gymnasial vuxenutbildning, utformas generöst och lättåtkomligt och att särskild behörighet också måste kunna erbjudas. Skälen för regeringens förslag: Den högskoleförberedande examen som regeringen föreslagit i avsnitt 11.3 ska motsvara kraven för grund- läggande behörighet till högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå. (Se vidare avsnitt 17.3.) För att bättre förbereda eleverna för högskolestudier bör högre krav på kunskaper i svenska/svenska som andraspråk och engelska ställas. För högskoleförberedande examen föreslås en omfattning av 300 poäng i ämnet svenska/svenska som andraspråk och 200 poäng i engelska. På vissa yrkesprogram kommer sannolikt en eller flera av dessa kurser, utöver den omfattning som anges i bilaga 2 till skollagen (1985:1100), att ingå. Elever på yrkesprogram, som önskar läsa in de kurser som krävs för grundläggande högskolebe- hörighet utöver dem som ingår i yrkesprogrammet, ska kunna göra det som individuellt val eller som utökat program. I avsnitt 16 behandlas också regeringens bedömning att elever med yrkesexamen bör erbjudas möjlighet inom den kommunala vuxenutbildningen att i efterhand kunna komplettera med de kurser som krävs för grundläggande behörighet. I denna proposition behandlas inte frågor som rör gymnasial vuxen- utbildning utöver vad som framgår i avsnitt 16. Regeringen tar därför inte nu ställning till den synpunkt som SIS framfört. Eleverna på yrkesprogram bör alltid erbjudas att läsa de kurser som krävs för grundläggande högskolebehörighet som utökat program. Som beskrivits i avsnitt 14.4 bör ett beslut om utökat program också åtföljas av en utökning av undervisningstiden. 15 Konsekvenser för fristående skolor Regeringens förslag: Om en fristående skola anordnar sådan utbild- ning som en kommun enligt 5 kap. skollagen (1985:1100) får anordna inom ramen för nationella program i gymnasieskolan och alla elever ges möjlighet att inom ramen för utbildningen uppnå grundläggande behörighet för högskoleutbildning som påbörjas på grundnivå, ska skolan förklaras berättigad till bidrag under förutsättning att övriga villkor är uppfyllda. Regeringens bedömning: Regleringen för fristående och offentliga gymnasieskolor bör så långt möjligt vara gemensam. Utredarens förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning och förslag. Remissinstanserna: Många har yttrat sig över principen att lika regler ska gälla för utbildningen vid kommunala och fristående gymnasieskolor. Det stora flertalet som yttrat sig i frågan, 66 remissinstanser, tillstyrker; bl.a. Kammarrätten i , Statskontoret, , Hög- skoleverket, , , och . anser att regelverket bör förenklas för de kommunala skolorna och ge alla ökad flexibilitet. Förbundet ställer sig ändå bakom förslaget att likställa utbildningsfor- merna mellan fristående och kommunala skolhuvudmän, men pekar på det stora behovet av smidiga övergångslösningar i tillståndsprocessen. framhåller att särskilda övergångsregler bör utarbetas för nuvarande utbildningar inom fristående skolor för att säkerställa att väl fungerande utbildningar med goda resultat kan vidmakthållas. Endast fem instanser avstyrker. läroverket och anser att utredningen tar till övervåld i ambitionen att strama upp gymna- sieverksamheten. Didaktus, IT-gymnasiet, Rytmus och Vittra påpekar i ett gemensamt yttrande att förslaget om att ta bort de specialutformade programmen kommer att ställa krav på många fristående gymnasieskolor att definiera om sin verksamhet. Därför frågar man vad som kommer att hända med deras tillstånd. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Framväxten av fri- stående skolor har skapat en mångfald av alternativ för eleverna och en drivkraft för förändring och pedagogisk förnyelse i de kommunala skolorna. Genom mångfald, konkurrens och valfrihet stimuleras kvali- tetsutvecklingen i skolan. När de fristående gymnasieskolorna växte fram var det ofta som komplement till den kommunala gymnasieskolan. Det var då naturligt att de fristående gymnasieskolorna skulle ha ett visst friutrymme. /08 gick av alla elever i gymnasieskolan i fri- stående gymnasieskola. Samma läsår gick av gymna- sieeleverna från , , , , och Öster- åkers kommuner i en fristående skola. Innevarande läsår ökar andelarna i flera kommuner. När de fristående skolorna nu är komple- ment utan står för en betydande del av gymnasieverksamheten är situa- tionen en annan. En viktig förutsättning för utredarens förslag är att de nationella mål regeringen kommer att föreskriva liksom andra delar av regelverket ska gälla lika för kommunala och fristående skolor, så att de kan verka på likvärdiga villkor. Alla huvudmän kommer att få konkurrera med kvaliteten på sin verksamhet. Detta ligger väl i linje med grundtankarna bakom konkurrensutsättningen på skolans område och innebär att de fristående gymnasieskolorna ska följa de nationella programmen och strukturen för dessa. Genom att antalet nationella program och inriktningar ökar, underlättas en anpassning till de nya villkoren. Regeringen gör också bedömningen att programfördjupningen bör ge större utrymme för lokal anpassning än vad utredaren har föreslagit. Det kommer därför att finnas goda möjlig- heter för huvudmännen att inom ramen för det utbud av kurser som fastställer för utrymmet för programfördjupning att anpassa utbildningarna utifrån lokala behov (se även avsnitt 7.3 och 8). Förslagen innebär således inte att de fristående gymnasieskolornas utrymme för pedagogisk variation och förnyelse begränsas. Det kommer även i fram- tiden att finnas goda möjligheter för fristående och kommunala huvud- män att på ett positivt sätt konkurrera om elever. Regeringen bedömer att sådan konkurrens kommer att bidra till en kontinuerlig förnyelse av svensk gymnasieskola. Regeringens förslag om gymnasieexamen, som beskrivs i avsnitt 11, förutsätter en enhetlig utbildning som styrs av de examensmål som ska finnas för varje program. Examen blir då en garanti för att utbildningen, oberoende av vem som anordnat den, håller en erkänd nivå. Regeringen bedömer att förslaget om ändrade villkor för utbildningen vid fristående gymnasieskolor inte kommer att inverka menligt på de fristående huvudmännens verksamhet, eftersom dagens fristående skolor i mångt och mycket liknar de kommunala i upplägg och utbildningsinne- håll. krävs enligt skollagen (1985:1100) att en fristående skolas utbildning ska ge kunskaper som till art och nivå väsentligen svarar mot de kunskaper och färdigheter som gymnasieskolan ska för- medla på nationella eller specialutformade program. Det innebär bl.a. att utbildningen måste omfatta gymnasieskolans kurser i kärnämnena. Vidare ska enligt förordningen (1996:1206) eleverna i en fristående gymnasieskola få betyg enligt gymnasieförordningens (1992:394) be- stämmelser om betyg. Sammanfattningsvis erbjuder en gymnasieskola där villkoren för kommunala och fristående skolor är lika följande fördelar: ökad likvärdighet genom nationellt kvalitetssäkrade kurser, bättre överblick för elever och avnämare när det gäller vad en viss utbildning står för, likvärdig bedömning och betygssättning, en kvalitetsstämpel för fristående skolor, omval och program- och skolbyten underlättas, ökad rättssäkerhet för eleverna, samt alla skolor får konkurrera med utbildningens kvalitet. Regeringens förslag: De bestämmelser i 5 kap. skollagen (1985:1100) och föreskrifter som har meddelats med stöd av och i anslutning till dessa bestämmelser, som ger regeringen, en myndighet eller styrelsen för utbildningen rätt att göra avsteg från vad som annars gäller för utbildning anordnad av en kommun eller ett landsting, ska tillämpas på motsvarande sätt för fristående skolor. Detsamma gäller sådana inskränkningar i möjligheterna att anordna vissa utbildningar som kan följa av föreskrifter meddelade med stöd av samma kapitel. Huvudmannen för utbildningen ska likställas med styrelsen för utbildningen. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: anser det oerhört viktigt att möjligheten att specialutforma program finns kvar. Förbundet framhåller att en lösning kan vara att godkänner och kvalitetssäkrar avsteg från den nationella programstrukturen. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag om en fastare struktur för gymnasieskolans program syftar till att öka likvärdigheten mellan utbildningarna. är det viktigt att värna om efterfrågade utbildningar av god kvalitet. Regeringen ser ett behov av större utrymme för mångfald och ökade möjligheter för huvudmännen till att utforma utbildningar som svarar mot efterfrågan samt lokala och regionala behov jämfört med utredarens förslag om regionala inriktningar. De möjligheter till att göra avvikelser från vad som annars gäller för de nationella programmen som föreslås i avsnitt 8.1 under benämningen särskilda varianter ger möjligheter att fortsatt bedriva sådana utbildningar som har ett särskilt värde. Möjligheten att få anordna nationellt kvalitetssäkrade särskilda varianter ska alltså även omfatta fristående gymnasieskolor. För kommunala skolor finns möjlighet att ansöka om riksrekrytering och att i samband med detta i vissa fall få avvika i fråga om den struktur och det innehåll som gäller för nationella program. Enligt dagens reglering är en fristående gymnasieskola riksrekryterande. Någon ändring av detta föreslås inte. Däremot innebär den föreslagna regleringen att även en fristående skola måste ansöka om att få göra sådana avvikelser som en skola kan få göra i samband med ansökan om riks- rekrytering (se avsnitt 8.3). En fristående gymnasieskola som avser att starta en ny utbildning för vilken man önskar göra motsvarande avsteg ska på samma sätt ansöka om detta. Om utbildningen godkänns av , bör Skolinspek- tionen därefter besluta om bidragsrätt. Dagens utbud av lokalt beslutade kurser kan göra det svårt för av- nämarna att överblicka vilka kunskaper eleverna har efter avslutade gymnasiestudier. En nationellt likvärdig utbildning förutsätter att skolorna erbjuder nationellt likvärdiga program, inriktningar och kurser med nationellt fastställda betygskriterier. En fristående skola kan på samma sätt som kommunala skolor initiera ett behov av en ny kurs hos . Se vidare avsnitt 10.4. Regeringens förslag: En fristående gymnasieskola ska tillämpa de bestämmelser i lag eller förordning om betyg, intyg och gymnasieexamen som gäller för gymnasieskolor med huvudman. Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Kammarrätten i framhåller att utre- darens förslag innebär att utbildningarnas utformning och examination mer än tidigare kommer att styras av mål och krav på nationell nivå. Kammarrätten välkomnar en sådan förändring, då den kan förväntas tydliggöra elevens kunskap och innebära en rättvisare bedömning av den. Statskontoret tillstyrker en enhetlig reglering. anser det rimligt att fristående gymnasieskolor åläggs att följa de styrdokument som fastställs av regeringen och . anser att undervisningens kvalitet är överordnad frågan om skolans huvud- mannaskap. anser att den föreslagna strukturen stärker den statliga styrningen av skolan på ett mera tydligt och genom- gripande sätt och därmed ökar likvärdigheten. Skälen för regeringens förslag: Regeringens förslag innebär att kraven på de kunskaper som ska förmedlas av en fristående gymnasie- skola tydliggörs och jämställs med vad som gäller för en gymnasieskola. Regeringens förslag om att en fristående skola ska anordna sådan utbildning som en gymnasieskola får anordna inom ramen för nationella program, innebär att samma krav för gymna- sieexamen kan ställas på en elev i en fristående skola som i en skola. Detta skulle annars vara omöjligt. En fristående skola ska således tillämpa de bestämmelser om betyg, intyg och gymnasieexamen som gäller för gymnasieskolor med huvudman. Waldorfskolorna har ett undantag från kravet på betygssättning i 2 kap. 9 § förordningen (1996:1206) om fristående skolor. Frågan om ett fortsatt undantag för bereds av Skollagsberedningen (U 2006:E). 15.3Rätt till bidrag i vissa fall Regeringens bedömning: Fristående skolor kan ha rätt till bidrag för de kurser utöver 2 500 gymnasiepoäng som en elev läser för att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning inom ett yrkesprogram. Utredarens förslag: Lämnar inte något förslag i denna del. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig om just denna Skälen för regeringens bedömning: Som framgår av avsnitt 14.4. och 14.5 ska alla elever på yrkesprogram inom ramen för sin gymnasieut- bildning ges möjlighet att uppnå grundläggande behörighet till högskole- utbildning. Elever på yrkesprogram, som önskar läsa in de kurser som krävs för grundläggande högskolebehörighet utöver dem som ingår i yrkesprogrammet, ska kunna göra det som individuellt val eller utökat program. Elever på yrkesprogram som läser utökat program för att uppnå grundläggande behörighet bör även garanteras utökad undervisningstid. I propositionen Offentliga bidrag på lika villkor (prop. 2008/98:171) bedömer regeringen att bidrag till en fristående gymnasieskola bör lämnas i den omfattning som motsvarar en fullständig gymnasieutbild- ning, dvs. 2 500 gymnasiepoäng och att någon rätt till bidrag för even- tuella överskjutande kurser inte ska finnas. Av 9 kap. 8 a § skollagen (1985:1100) framgår att bidraget till en fri- stående gymnasieskola ska bestämmas enligt samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till programmet och i vissa fall inriktningar. I de fall en kommun fördelar extra resurser för en elev i en skola som har rätt till utökat program för att uppnå grundläggande behörighet inom ett yrkesprogram, har en fristående gymnasieskola i kommunen i motsvarande situation rätt till ersättning för de överskjutande kurserna. De fristående gymnasieskolorna ska således ha samma kompensation för de aktuella eleverna som de kommunala gymnasieskolorna. Regeringen gör därför bedömningen att fristående skolor kan ha rätt till bidrag för de kurser utöver 2 500 gymnasiepoäng som en elev läser för att uppnå grundläggande behörighet till högskoleutbildning inom ett yrkesprogram. Regeringens bedömning: bör utarbeta en ny s.k. riksprislista inför övergången till den nya gymnasieskolan. Utredarens förslag: Lämnar inte något förslag i denna del. Remissinstanserna: De fristående gymnasieskolorna Didaktus, IT- Gymnasiet, Rytmus och Vittra efterfrågar i ett gemensamt remissvar en tydlig, nationell beräkningsgrund som ska garantera en transparent prissättning som står i relation till program och programinriktning och därmed också med hänsyn till huvudmannens åtagande. En annan aspekt som påpekas av kommun är att den ekonomiska ersättningen till den fristående skolan ska bygga på den kommunala självkostnaden. Om villkoren att bedriva verksamheten inte är likvärdiga är det ur konkurrenssynpunkt enligt kommun inte rimligt att ersättningen ska vara lika. Skälen för regeringens bedömning: Enligt skollagen (1985:1100) ska bidraget från en elevs hemkommun till en fristående gymnasieskola be- stämmas efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till det aktuella nationella gymnasieprogrammet i kommunens egna gymnasieskolor. Om kommunen inte anordnar programmet, och det därför inte finns någon kostnad att jämföra med, ska kommunen betala det belopp som föreskrivits med stöd av 9 kap. 8 a § skollagen (rikspris- listan). kommer gymnasieskolan att omfatta dels de nuvarande nationella programmen, dels de nya nationella programmen. Detta medför att två olika riksprislistor kommer att tillämpas fram till dess att de nuvarande programmen har avvecklats. 15.5Övergångsbestämmelser för fristående skolor Regeringens förslag: En förklaring om rätt till bidrag enligt 9 kap. 8 § skollagen (1985:1100) i dess äldre lydelse ska upphöra att gälla för utbildning som påbörjas efter . Efter ansökan av en fri- stående skola som förklarats berättigad till bidrag enligt 9 kap. 8 § skollagen i dess äldre lydelse, får , genom en förenklad prövning, förklara skolan berättigad till bidrag enligt be- stämmelsen i dess nya lydelse. Regeringen får meddela föreskrifter om den förenklade prövningen. En förklaring om rätt till bidrag enligt 9 kap. 8 § skollagen i dess äldre lydelse för utbildning som påbörjas före ska upphöra att gälla . Remissinstanserna: pekar på behovet av smidiga övergångslösningar. anser att särskilda över- gångsregler bör utarbetas för nuvarande utbildningar inom fristående skolor för att säkerställa att väl fungerande utbildningar med goda resul- tat kan vidmakthållas. Länsrätten i anser också att sär- skilda överväganden behövs beträffande kopplingen mellan beslut av- seende förklaring om rätt till bidrag som fattas före ikraftträdandet av reformen. Skälen för regeringens förslag: Med en ny programindelning i gymnasieskolan måste gå igenom befintliga ut- bildningar med bidragsrätt och göra en ny klassificering ur bidragshänse- ende, som ska gälla för utbildningar som påbörjas efter . När de nationella programmens innehåll och examensmål samt de nya ämnesplanerna beslutats, kan Skolinspektionens genomgång inledas efter ansökningar från de fristående skolorna. Genom ett enkelt förfarande bör då de fristående skolorna kunna ges möjlighet att anpassa sin bidragsbe- rättigade utbildning till ett nationellt program. I detta förfarande ska prövningen vara begränsad jämfört med prövningen av en vanlig ansökan om rätt till bidrag. Någon prövning av hur förhållandena i kommunen påverkas bör i normalfallet inte göras. I de fall en fristående skola an- söker om rätt till bidrag för en helt ny utbildning ska dock en vanlig prövning göras. Regeringen föreslås få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om en förenklad prövning av fristående gymnasieskolors befintliga förklaringar om bidragsrätt. Regeringen får då t.ex. föreskriva en annan ansökningstid än den som framgår av 9 kap. 9 § skollagen (1985:1100). Elever som har påbörjat en utbildning på ett program hos en fristående gymnasieskola innan den föreslagna gymnasiereformen träder i kraft ska naturligtvis kunna gå klart sin utbildning. När det gäller utbildning som påbörjas före ska därför beslutade förklaringar upphöra att gälla . Ett syfte för den gymnasiala vuxenutbildningen är att ge den enskilde kunskaper och kompetenser enligt nationella kursplaner, som är desamma som för gymnasieskolan. Det innebär dock inte att lärande måste ske i en organisation som är en spegelbild av ungdomsskolan. Vägen till målen, innehållet och formen kan se olika ut och präglas av den vuxnes behov, förutsättningar och erfarenheter. En utgångspunkt för den gymnasiala vuxenutbildningen är att den ska vara likvärdig med gymnasieskolan då det gäller nivå och mål samt, i viss mening, syfte. Styrdokumenten på ämnesnivå är gemensamma och betygssystemet är identiskt och likvärdigt. Detta innebär att utbildningarna dokumenteras på samma sätt och ger samma meritvärde.