prop · GX031d5 · 2009-09-21 00:00:00 — Det krävs också rättssäkra och effektiva straffprocessuella tvångsmedel och andra verktyg. (dir. 2007:185 och dir. 2008:91) har mot den bakgrunden i uppdrag att, med särskilt beaktande av rättssäkerhets- och integritetsskyddsaspekterna, överväga vissa straffprocessuella och polisrättsliga frågor angående brottsbekämpande myndigheters dolda spanings- och utredningsverksamhet. Utredningen har i delbetänkandet En mer rättssäker inhämtning av elektronisk kommunikation i brottsbekämpningen (SOU 2009:1) bland annat lämnat förslag till nya regler för de brottsbekämpande myndigheternas tillgång till uppgifter om elektronisk kommunikation. Betänkandet har remissbehandlats och bereds i . Lagen (2007:978) om hemlig rumsavlyssning och lagen (2007:979) om åtgärder för att förhindra vissa särskilt allvarliga brott trädde i kraft och är begränsade att gälla till och med . En särskild utredare har haft i uppdrag att utvärdera hur de angivna lagarna har tillämpats. Utredaren har redovisat sitt uppdrag i betänkandet Utvärdering av buggning och preventiva tvångsmedel (SOU 2009:70). Betänkandet har remitterats. som brottsbekämpningen effektiviseras är det av största vikt att enskildas berättigade krav på personlig integritet och rättssäkerhet beaktas såväl i lagstiftningsprocessen som i rättstillämpningen. Vid förändringar i lagstiftningen ska intresset av en effektiv 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 brottsbekämpning noga vägas mot de konsekvenser som de nya lagbestämmelserna kan innebära i integritetshänseende. En inskränkning av skyddet av den personliga integriteten måste alltid vara proportionerlig, nödvändig och ändamålsenlig. Medborgarna och rättskedjan som utgångspunkt Rättsväsendets verksamhet ska bedrivas utifrån ett medborgarperspektiv där en effektiv och rättssäker ärendehandläggning är en självklar utgångspunkt. Detta innebär att tiden från en brottsanmälan till dom och straffverkställighet ska vara så kort som omständigheterna i det enskilda ärendet medger. De brottsbekämpande myndigheternas arbete med att effektivisera sin brottsutredande verksamhet med upprätthållande av höga kvalitetskrav måste fortsätta. Detta förutsätter att myndigheterna ytterligare fördjupar sitt samarbete och bättre samordnar sina mål och insatser. Myndigheterna ska utifrån sin roll i rättskedjan tillvarata och underlätta de andra myndigheternas arbete. Detta för att de samlade resurserna ska kunna användas mer effektivt. Utveckling av arbetsmetoder och informationshantering Regeringen anser att myndigheterna inom rättskedjan behöver samordna sina arbetsprocesser i större utsträckning . Arbetsmetoderna ska underlätta en effektiv måluppfyllelse för respektive myndighet och för rättsväsendet som helhet. För att uppnå en större nationell enhetlighet i rättskedjan bör samverkan i frågor om metodutveckling ske i så stor utsträckning som möjligt. Myndigheterna bedriver ett aktivt samarbete på flera områden, exempelvis åtgärder rörande ekobrott, våldsbrott i nära relationer och ungdomsbrott. Samarbetet behöver dock utvecklas ytterligare. För att förbättra kvaliteten och enhetligheten i arbetsprocesserna är det angeläget att det arbete som bedrivs följs upp och utvärderas. Det är även viktigt att det finns rutiner för att tillvarata resultaten och erfarenheterna. Ansvars- och uppgiftsfördelningen mellan polis och åklagare För att ytterligare förbättra effektiviteten och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten är det av stor betydelse att och fortsätter sitt arbete med att uppnå en mer ändamålsenlig fördelning av ansvaret för förundersökningsledningen och att det leder till märkbara resultat på operativ nivå. Inriktningen bör vara att åklagarna ges större utrymme att utöva aktiv ledning för förundersökningar i komplicerade eller omfattande brottsutredningar. Enligt gällande reglering ansvarar åklagare i princip alltid för ledningen av sådana brottsutredningar. För att skapa bättre förutsättningar för åklagarna i det avseendet är det enligt regeringen angeläget och ändamålsenligt att polisen betydligt oftare är förundersökningsledare i brottmålsärenden som kan anses vara av enkel beskaffenhet. En sådan utveckling skulle också medföra ett större utrymme för åklagare att utföra sina andra centrala uppgifter i straffprocessen som att besluta i åtalsfrågor och att föra det allmännas talan i brottmålsrättegången. För att de avsedda effektivitetsvinsterna ska uppkomma krävs att polisen kan ta ett eget och självständigt ansvar för flera förundersökningar. Detta förutsätter att polisen förstärker sin kompetens i förundersökningsledning. Utvecklingen inom det forensiska området förbättrar kontinuerligt förutsättningarna för det brottsutredande arbetet. Exempelvis har de utökade möjligheterna att ta DNA-prov från brottsmisstänkta personer som infördes skapat väsentligt bättre möjligheter för den brottsutredande verksamheten. Dessa möjligheter tas ännu inte till vara fullt ut. En uppföljning av inhämtningen av rättsintyg för att belägga skador som uppstått i samband med ett misstänkt brott, visar att rättsintyg som stöd i brottutredningar bör kunna användas oftare. Regeringen har därför gett myndigheterna i uppdrag att säkerställa att det finns väl fungerande rutiner för inhämtning av rättsintyg. Utifrån de åtgärder myndigheterna har redovisat förutsätter regeringen att verksamheten kommer att förbättras och vidareutvecklas. Samarbetsorgan mot internationell brottslighet Formerna för internationell samverkan måste ständigt vidareutvecklas för att förstärka medlemsstaternas brottsbekämpning. Eurojust, som är ett mellanstatligt organ för straffrättsligt samarbete mellan åklagare inom EU, bör regelmässigt tas i anspråk för att driva brottsutredningar om grov gränsöverskridande brottslighet framåt. När det gäller Europol, som är , bör de brottsbekämpande myndigheterna i större utsträckning nyttja Europols kompetens och öka utbytet av underrättelseinformation. En utgångspunkt för samarbetet är att enskildas rättssäkerhet och integritet ska värnas bland annat genom att gällande regler för dataskydd alltid tillämpas. I syfte att ytterligare stärka polisens förmåga att samverka internationellt gav regeringen en särskild utredare i uppdrag att se över möjligheterna att under vissa förhållanden låta utländsk polis delta i operativa insatser i (dir. 2009:36). Sådana gemensamma insatser kan bland annat vara värdefulla i förhållande till våra nordiska grannländer och för att förebygga vissa former av allvarlig gränsöverskridande brottslighet, till exempel människosmuggling. Uppdraget ska redovisas . Utöver EU-samarbetet bör de brottsbekämpande myndigheterna främja det gränsöverskridande regionala samarbetet inom och , till exempel Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet i med dess operativa kommitté. För att förtroendet för rättsstaten ska upprätthållas krävs väl fungerande och oberoende domstolar. Verksamheten vid Domstolar ska bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv. Målbalanserna ska hållas på en rimlig nivå och omloppstiderna ska minska. För att målet för verksamheten ska kunna uppnås krävs processregler som är moderna och ändamålsenliga och en väl fungerande domstolsorganisation. har en rad åtgärder vidtagits för att ytterligare förbättra förutsättningarna för den dömande verksamheten. ska skapa förutsättningar för domstolarna att uppfylla målet för verksamheten bland annat genom en ändamålsenlig resursfördelning och stöd i verksamhetsutveckling. Inom den dömande verksamheten verkar de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna, hyres- och arrendenämnderna, samt . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Medborgarna och andra som vänder sig till domstol ska kunna utgå från att mål och ärenden handläggs med hög kvalitet och effektivitet samt att de avgörs inom rimlig tid. Detta är särskilt viktigt i med fortsatt ökad måltillströmning. Domstolarnas förmåga att leva upp till medborgarnas och andra intressenters berättigade krav på verksamheten måste ständigt utvecklas. Frågor om hur domstolarna kommunicerar med medborgarna, t.ex. hur parter och andra blir bemötta, utformningen av domar och beslut samt informationen från domstolarna till medierna, har stor betydelse för allmänhetens förtroende för domstolarna. Den av regeringen tillsatta belyser i sitt betänkande Ökat förtroende för domstolarna (SOU 2008:106) dessa frågor och lämnar en rad förslag på hur domstolarnas kommunikation med medborgarna kan utvecklas vidare. Betänkandet har varit föremål för remissbehandling och bereds inom . För en effektiv kommunikation är det viktigt att skapa stöd för ett ökat elektroniskt informationsutbyte mellan domstolarna och andra aktörer. Det kan röra sig om ett strukturerat informationsutbyte mellan domstolarna och andra myndigheter och helt nya sätt att expediera handlingar från domstolarna till bland andra parter och vittnen. bör detta arbete ha en roll i utvecklingen av domstolarna i riktning mot e-förvaltning. Det arbete som bedrivs inom ramen för Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning (RIF- rådet) är av betydelse i detta avseende. Mot denna bakgrund pågår en översyn av den rättsliga regleringen av domstolarnas behandling av personuppgifter. Även inom EU pågår arbete med att utveckla formerna för rättsligt elektroniskt informationsutbyte. Mål och ärenden i domstol ska avgöras inom rimlig tid. Allt fler enskilda visar på olika sätt sitt missnöje över domstolarnas handläggningstider. I likhet med vad Utredningen om förtursförklaring uttalar i sitt betänkande (SOU 2008:16) anser regeringen att domstolscheferna har ett långtgående ansvar för att förebygga och vidta åtgärder mot en långsam handläggning. För att ge enskilda parter en möjlighet att kunna påskynda handläggningen i ett pågående mål har regeringen lämnat förslag om förtursförklaring i domstol (prop. 2008/09:213). En ansökan om förtursförklaring föreslås kunna göras beträffande 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 alla typer av mål och ärenden i de allmänna domstolarna, de allmänna förvaltningsdomstolarna och specialdomstolarna. Ärenden om förtursförklaring ska avgöras av domstolschefen och prövningen ske i en instans. Den nya lagen föreslås träda i kraft . Såväl besökare i domstol som de som arbetar inom rättsväsendet har rätt att ställa krav på att säkerheten i domstolarna är hög. Regeringen tillsatte en utredning som ska kartlägga säkerhetsriskerna i och hoten mot domstolarna samt bedöma behovet av att utöka möjligheterna att besluta om säkerhetskontroll i domstol. Rättshjälpssystemet ska vara ändamålsenligt och rättvist utformat. har på regeringens uppdrag genomfört en översyn av rättshjälpslagen (1996:1619). Resultatet har presenterats i rapporten av rättshjälpslagen ett regeringsuppdrag (rapportserie 2009:2). I rapporten konstateras bland annat att de besparingsmål som ställdes upp i samband med införandet av den nya rättshjälpslagen 1997 har uppfyllts. Förhållandena på marknaden för rättsskyddsförsäkringar är enligt rapporten också sådana att systemet fortfarande måste anses ändamålsenligt utformat. har därutöver lämnat förslag till vissa lagändringar. Rapporten bereds inom . Rättegångsreglerna måste vara moderna och ändamålsenliga. De ska säkerställa att mål och ärenden i domstol kan avgöras inom rimlig tid. De ska vara flexibla så att handläggningen av ett mål kan anpassas till vad som behövs i det enskilda fallet utan att kravet på förutsebarhet åsidosätts. Även parterna bör ha ett ansvar för att målen drivs framåt. Rättegångsreglerna måste vidare vara utformade utifrån domstolarnas uppgifter i instansordningen. Tyngdpunkten i dömandet ligger i första instans. Den främsta uppgiften för andra instans är att överpröva första instans avgöranden och att rätta till eventuella felaktigheter. Uppgiften för sista instans är att skapa vägledning för rättstillämpningen. Regeringen verkar för att skapa processuella regelverk som lever upp till samhällets krav på kvalitet och effektivitet. Reformen En modernare rättegång, som trädde i kraft , har skapat nya förutsättningar för den dömande verksamheten. Reformen innebär bland annat ett bättre utnyttjande av modern teknik genom att möjliggöra deltagande via videokonferens och genom att spela in förhör som hålls i domstol på video. Förändringarna i systemet med prövningstillstånd, liksom de ändrade reglerna för bevisupptagning i andra instans, har tydliggjort att tyngdpunkten i den dömande verksamheten ligger i första instans. Reformen väntas bland annat leda till att handläggningstiderna förkortas och risken för inställda huvudförhandlingar minskar. En utvärdering av de nya reglerna bör genomföras. Inom har ett arbete inletts med att överväga vilka åtgärder som behövs för att höja kvaliteten och förbättra effektiviteten i brottmålsprocessen. Målsättningen är att handläggningen av ett mål ska kunna anpassas till vad som krävs i det enskilda fallet. har på regeringens uppdrag undersökt andelen inställda huvudförhandlingar i brottmål och orsakerna till att de ställs in. Av undersökning framgår att nästan var fjärde huvudförhandling i brottmål ställs in samt att den vanligaste orsaken till detta är problem med delgivning. I syfte att förbättra regelverket för delgivning av handlingar föreslås en ny delgivningslag i en departementspromemoria (Ds 2009:28). Det föreslås också att det införs en möjlighet att auktorisera privata delgivningsföretag. Departmentspromemorian har skickats ut på remiss. Ett förbättrat regelverk för delgivning av handlingar kan förväntas minska andelen inställda huvudförhandlingar i brottmål samt bidra till att handläggningstiderna för mål och ärenden hos domstolar och andra myndigheter blir kortare. Dessutom kan resursanvändningen för rättsliga biträden förväntas bli mer effektiv. I syfte att bland annat minska risken för inställda huvudförhandlingar i brottmål föreslås vidare i en departementspromemoria (Ds 2009:29) en förlängning av fristen inom vilken huvudförhandling ska hållas i mål där den tilltalade är häktad. Enligt förslaget ska huvudförhandlingen i häktade mål påbörjas och senast istället för, som enligt nuvarande reglering, inom . Departementspromemorian har skickats ut på remiss. Även detta förslag kan förväntas medföra en mer effektiv resursanvändning för rättsliga biträden. Domstolarna ska vid sidan av den traditionella tvistemålsprocessen kunna tillhandahålla alternativa tvistlösningsmetoder. En utredning (SOU 2007:26) har bland annat föreslagit att medling ska användas i större utsträckning. Betänkandet har remissbehandlats och förslaget om medling bereds inom tillsammans med frågan om införlivande av och Rådets direktiv /52/EG av om vissa aspekter på medling på privaträttens område. För att modernisera och effektivisera förvaltningsprocessen övervägs vissa ändringar i rättegångsreglerna för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Den enskilde ska inte annat än undantagsvis behöva föra sin sak vidare till förvaltningsdomstol. Ett utvidgat omprövningsförfarande vid förvaltningsmyndigheterna skulle kunna bidra till att reda ut oklarheter och undanröja onödiga överklaganden till förvaltningsdomstol. Mot denna bakgrund har regeringen gett (dir. 2008:36) i uppdrag att överväga åtgärder i syfte att förskjuta tyngdpunkten i instansordningen till första instans, till exempel genom att förbättra bestämmelserna om omprövning och över-klagande. Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . bör den allmänna forumregeln för de allmänna förvaltningsdomstolarna utgå från var medborgarna och andra intressenter finns och inte, som enligt gällande ordning, var den beslutande myndigheten finns. Med en sådan regel får dessutom framtida organisationsförändringar hos olika myndigheter en mindre påverkan på domstolarnas målunderlag, vilket i sin tur ger mindre sårbara domstolar. har på regeringens uppdrag lämnat förslag till utformningen av den nya forumregeln (rapportserie 2009:4). Förslaget har skickats ut på remiss. En långsiktigt hållbar domstolsorganisation Utgångspunkten för arbetet med att vidareutveckla domstolsorganisationen är att tillgodose medborgarnas krav på hög kvalitet i dömandet, bland annat genom en snabb och effektiv handläggning samt hög tillgänglighet, servicenivå och säkerhet. Det förutsätter att domstolarna har en funktionell geografisk spridning i förhållande till allmänheten, näringslivet och rättsväsendets övriga myndigheter som organisationen skapar förutsättningar för specialisering, 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 kompetensutveckling och en väl fungerande beredningsorganisation. Det är vidare angeläget att säkerställa att domstolarna även kan rekrytera domare som tillhör de allra skickligaste och mest lämpade juristerna i landet. måste vara uppbyggd så att mål och ärenden kan handläggas effektivt och med hög kvalitet. Regeringen har i skrivelsen En långsiktigt hållbar tingsrättsorganisation (skr. 2007/08:117) redogjort för hur tingsrättsorganisationen ska utvecklas vidare. ställde sig bakom regeringens bedömningar i skrivelsen. Dessa förändringar har genomförts. För att verksamheten vid de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans ska kunna hålla en långsiktigt hög kvalitet och effektivitet krävs domstolar av en viss storlek. Regeringen har därför i propositionen En långsiktigt hållbar organisation för de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans (prop. 2008/09:165) redogjort för hur länsrättsorganisationen ska utvecklas. I propositionen görs bedömningen att organisationen bör bestå av tolv allmänna förvaltningsdomstolar i första instans. delade regeringens bedömning (bet. 2008/09:JuU23, rskr. 2008/09:290). Förändringarna träder ikraft . Inom ramen för verksamhet har det gjorts en översyn av verksamheten vid miljö- och fastighetsdomstolarna. Utredningen har föreslagit förändringar i instans- och processordningen för miljömålen samt lämnat förslag till hur miljödomstolarnas verksamhet kan samordnas med fastighetsdomstolarnas (SOU 2009:10). Utredningen har vidare bland annat lämnat förslag till hur en ändrad instansordning för plan- och byggärendena ska genomföras (SOU 2007:111). Betänkandena har remissbehandlats och bereds inom . Regeringen har gjort bedömningen att det nu finns skäl att genomföra en övergripande utvärdering av de senaste årens förändringar av domstolarnas inre arbetsformer. Statskontoret har därför fått i uppdrag att genomföra en sådan utvärdering. I uppdraget, som ska redovisas , ingår att ge en beskrivning av de olika arbetsformer och organisatoriska lösningar som har valts samt att belysa de administrativa och ekonomiska konsekvenserna av dessa. I allt fler fall uppställs krav på särskild snabbhet eller särskilda kunskaper i dömandet. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 bakgrund av intresset av att i ett sammanhang överväga behovet av sådana åtgärder har regeringen tillsatt en utredning (dir. 2008:49) som ska analysera om det finns behov av särskilda åtgärder för vissa måltyper i organisatoriskt eller processuellt hänseende i syfte att åstadkomma särskild snabbhet eller särskild kompetens i domstolsförfarandet och att i förekommande fall lämna förslag på nya eller förändrade sådana åtgärder. Analysen ska omfatta alla måltyper som förekommer vid domstol. De föreslagna lösningarna ska tillhandahållas inom ramen för de allmänna domstolsslagen. Uppdraget ska redovisas . Domstolarnas verksamhet ska i möjligaste mån renodlas till dömande uppgifter. I takt med att domstolarnas verksamhet renodlas förbättras förutsättningarna för att bedriva den rättskipande verksamheten på ett mer effektivt sätt och med hög kvalitet. har handläggningen av ett antal ärendetyper flyttats från allmän domstol till förvaltningsmyndighet. har utrett förutsättningarna för att flytta över handläggningen av ytterligare ärenden som enligt nuvarande ordning handläggs av tingsrätt i första instans till förvaltningsmyndighet. Betänkandet (SOU 2007:65) har remissbehandlats och bereds inom . De lagstadgade kraven på att och Regeringsrätten ska vara indelade i avdelningar har tagits bort (prop. 2008/09:117). har sammansättningsreglerna för dessa domstolar ändrats. De genomförda förändringarna syftar till ökad effektivitet och flexibilitet, vilket medför att och Regeringsrätten kan ägna mer tid åt prejudikatbildning. har bland annat analyserat behovet av och lämnat förslag till nya grundlagsbestämmelser i syfte att stärka domstolarnas och domarnas oberoende (SOU 2008:125). Regeringen avser nu att gå vidare och tillsätta en utredning med uppdrag att göra en översyn av de bestämmelser om domstolar och domare som finns i lag och förordning. I det sammanhanget ska även behovet av att tillskapa befordrade domaranställningar som riktar sig till de domare som utmärker sig för sin yrkesskicklighet och sitt ansvarstagande för kvaliteten i den dömande verksamheten samt den nuvarande chefsstrukturen inom domstolarna övervägas. Verkställigheten av utdömda påföljder spelar en central roll inom kriminalpolitikens område. Målen för verksamheten är att påföljder ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska. Målen för verksamheten ska inte ställas mot varandra utan ses som jämställda och kompletterande. Ett aktivt återfallsförebyggande arbete förutsätter att de dömda avhåller sig från kriminalitet och droger under verkställigheten, att de inte avviker från anstalt eller annan placering och att de regler som gäller för verkställigheten respekteras. Det är självfallet också en förutsättning att varje person behandlas på ett respektfullt sätt. Inom verksamheten Verkställighet av påföljd verkar Kriminalvården. Den verksamhet som ingår är verkställighet av påföljderna fängelse, skyddstillsyn och villkorlig dom med samhällstjänst samt övervakningen av de villkorligt frigivna och de som står under intensivövervakning med elektronisk kontroll samt transportverksamhet. Framtidens anstaltsstruktur och kapacitet Regeringens satsning på fler poliser kan tillsammans med regeringens kommande förslag om skärpta straff för allvarliga våldsbrott förväntas medföra ett successivt ökat antal klienter för Kriminalvården . Det är angeläget att Kriminalvården kan grunda sina bedömningar av framtida kapacitetsbehov på väl underbyggda prognoser. Det arbete som Kriminalvården och andra myndigheter inom rättsväsendet på regeringens uppdrag bedriver för att samordna och utveckla prognosarbetet är bland annat mot denna bakgrund särskilt angeläget. Regeringen kommer att noga följa prognosarbetet men också hur det faktiska antalet klienter och Kriminalvårdens beläggningssituation utvecklas. Regeringens utgångspunkt är att anstaltsstrukturen ska medge en flexibel och kostnadseffektiv användning i fråga om säkerhet och beläggning. Kriminalvården har hemställt om regeringens medgivande att uppföra två storanstalter för att möta den förväntade ökningen av antalet klienter. Regeringen har uppdragit åt Kriminalvården att redovisa en långsiktig lokalförsörjningsplan för anstalter och häkten som omfattar tiden fram . Regeringen har dock inte för avsikt att förändra det förhållandet att det är Kriminalvården som beslutar om antalet anstalter och häkten samt om placeringen av dessa, inom de ekonomiska ramar som och regeringen beslutar. Regeringen avser att återkomma till i budgetpropositionen med en närmare bedömning av Kriminalvårdens resursbehov. Den faktiska utvecklingen av antalet klienter, det fortsatta arbetet med att utveckla prognoserna, Kriminalvårdens åtgärder för att ytterligare förbättra sitt resursutnyttjande, bland annat avseende lokalförsörjning, samt rekommendationerna från utredningen effektivitet kommer att utgöra viktiga underlag inför denna bedömning. Regeringen avser, som ett led i att säkerställa tillräckligt underlag för bedömningen, också ge Kriminalvården i uppdrag att redovisa behov av åtgärder och konsekvenser för verksamheten i förhållande till beräknade ekonomiska ramar och framåt. Verkställigheten ska vara säker, human och effektiv Verkställigheten av en kriminalvårdspåföljd ska vara säker, human och effektiv.