prop · GX0331 · 2009-10-15 00:00:00 — Övervägandena finns i avsnitt 8.8.4. Ändringen i första stycket följer av att endast en av migrations- domstolarna ska vara behörig att pröva säkerhetsärenden. Övriga ändringar är av språklig karaktär. 6 § I ett mål om avvisning är motpart till utlänningen. När ett beslut i ett säkerhetsärende överklagas är såväl som Säkerhets- polisen motparter till utlänningen vid handläggningen i migrationsdomstolen och i Migrationsöverdomstolen. Paragrafen behandlar vem som är utlänningens motpart i vissa fall. Andra stycket ändras till följd av att säkerhetsärenden som handläggs enligt utlänningslagen kan prövas av regeringen utan i stället ska handläggas på samma sätt som övriga utlänningsärenden. 8 § Om det under handläggningen av ett mål i en migrationsdomstol framkommer att det Prop. 2009/10:31 rör sig om ett säkerhetsärende enligt denna lag eller ett ärende som ska handläggas enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, ska domstolen undanröja det överklagade beslutet och överlämna målet till för handläggning. Om det under handläggningen i Migrationsöverdomstolen framkommer att det rör sig om ett säkerhetsärende enligt denna lag eller ett ärende som ska handläggas enligt lagen om särskild utlänningskontroll, ska Migrationsöverdomstolen undanröja migrationsdomstolens och beslut och överlämna målet till för handläggning. Paragrafen behandlar hur ett utlänningsärende som handläggs av migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen ska handläggas om Säkerhetspolisen gör gällande att ärendet innehåller säkerhetsaspekter. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.4. Av första stycket framgår att en migrationsdomstol, om det under handläggningen av ett mål i domstolen framkommer att det rör sig om ett säkerhetsärende enligt utlänningslagen eller ett ärende som ska handläggas enligt lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll, ska undanröja beslut och överlämna ärendet till för handläggning. Av andra stycket framgår att Migrationsöverdomstolen i motsvarande situation ska undanröja migrationsdomstolens och beslut och överlämna ärendet till för handläggning. 11 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande av en migrationsdomstols beslut till Migrationsöverdomstolen. Vid överklagande av en migrationsdomstols beslut enligt 9 § andra stycket krävs dock inte prövningstillstånd. Prövningstillstånd krävs inte heller vid överklagande av en migrationsdomstols beslut i fråga om statusförklaring eller uppehållstillstånd efter överlämnande enligt 4 kap. 6 § andra stycket eller 5 kap. 20 § andra stycket. I paragrafen behandlas prövningstillstånd i Migrationsöverdomstolen. Övervägandena finns i avsnitt 8.7.4. Ändringen i andra stycket innebär att det inte krävs prövningstillstånd om en utlänning som har utvisats på grund av brott överklagar en migrationsdomstols beslut i fråga om uppehållstillstånd när migrationsdomstolen har prövat frågan som första instans efter att lämnat över ärendet enligt 5 kap. 20 § andra stycket. Motsvarande gäller när migrationsdomstol inte beviljar en utlänning som utvisats på grund av brott statusförklaring efter det att har överlämnat ärendet enligt 4 kap. 6 § andra stycket. 1 § Offentligt biträde ska förordnas för den som åtgärden avser, om det inte måste antas att behov av biträde saknas, i mål och ärenden om 1.avvisning, dock inte hos polismyndighet om inte utlänningen enligt 10 kap. 1 eller 2 § hållits i förvar , 2.utvisning enligt 8 kap. 7 eller 7 a §, 3.verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning enligt denna lag, om beslut om inhibition meddelats av , en migrationsdomstol eller Migrationsöverdomstolen eller om ny prövning beviljats, 4.verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning enligt denna lag, dock endast såvitt avser fråga om förvar enligt 10 kap. 1 eller 2 § och utlänningen hållits i förvar , och 5.hemsändande enligt 23 kap. 2 §. Offentligt biträde ska alltid förordnas för barn som hålls i förvar enligt 10 kap. 2 §, om barnet saknar vårdnadshavare här i landet. Paragrafen innehåller bestämmelser om offentligt biträde. Första stycket tredje punkten, som rör verkställighetsärenden, ändras till följd av att bestämmelser som innebär att beslut om avvisning eller utvisning i vissa fall inte får verkställas innan har avgjort frågan om ny prövning ska beviljas (12 kap. 19 § tredje stycket och 12 kap. 19 a § tredje stycket). I dessa fall kan inte längre besluta om inhibition. Vidare framgår att biträde inte ska förordnas i ärenden hos regeringen där beslut om inhibition meddelats enligt 12 kap. 11 §. 1 a § I mål som rör överklagande av beslut i fråga om statusförklaring ska på utlänningens begäran offentligt biträde förordnas, om utlänningen befinner sig i och det inte är uppenbart att utlänningen inte kommer att beviljas yrkad statusförklaring. I paragrafen, som är ny, finns bestämmelser om offentligt biträde i mål om överklagande av beslut i fråga om statusförklaring. Övervägandena finns i avsnitt 8.3.9. Av paragrafen följer att en utlänning som befinner sig i och som inte har beviljats offentligt biträde enligt bestämmelserna i 1 § på begäran ska beviljas offentligt biträde i mål som rör överklagande av beslut i fråga om statusförklaring om det inte är uppenbart att utlänningen inte kommer att beviljas yrkad statusförklaring. 2 § Till fängelse i högst eller, om brottet är ringa, till böter döms en utlänning som uppsåtligen uppehåller sig i fastän han eller hon enligt ett verkställt beslut om utvisning enligt 8 kap. 8 § eller motsvarande beslut enligt äldre lag inte har haft rätt att återvända hit. Bestämmelserna i första stycket gäller inte om utlänningen har flytt hit av skäl som avses i 4 kap. 1, 2 eller 2 a §. I ringa fall ska åtal för brott enligt första stycket inte väckas annat än om det är motiverat från allmän synpunkt. Paragrafen innehåller straffbestämmelser som avser inresa och vistelse i strid mot återreseförbud. Andra stycket ändras till följd av att en ny kategori skyddsbehövande, alternativt skyddsbehövande, införs i utlänningslagen som den kvarvarande nationella kategorin skyddsbehövande ändrar namn från skyddsbehövande i övrigt till övriga skyddsbehövande. 2 § En utlänning som omfattas av ett beslut om tillfälligt skydd enligt direktiv /55/EG och som i enlighet med direktivet överförs till eller tas emot i ska ges ett tidsbegränsat uppehållstillstånd, uppehållstillstånd med tillfälligt skydd. Uppehållstillstånd med tillfälligt skydd får vägras utlänningen endast om det föreligger sådana omständigheter som innebär att en utlänning är utesluten från att vara flykting enligt 4 kap. 2 b § eller att en flykting får vägras uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 §. Paragrafen innehåller bestämmelser om uppehållstillstånd för utlänningar som omfattas av det s.k. massflyktsdirektivet. Andra stycket ändras till följd av att bestämmelser om uteslutande från flyktingskap införs i 4 kap. 2 b §. 5 § Att en utlänning har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd hindrar inte att en ansökan om uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § prövas. Detsamma gäller för ansökan om flyktingstatusförklaring enligt 4 kap. 3 § och en ansökan om resedokument enligt 4 kap. 4 §. Prövningen av en ansökan enligt första stycket får skjutas upp endast om det finns särskilda skäl för det. Om ansökan inte har prövats innan det tillfälliga skyddet har upphört att gälla, ska den prövas så snart det kan ske efter denna tidpunkt. Paragrafen behandlar den situationen att en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd ansöker om uppehållstillstånd som flykting. Första stycket ändras till följd av att definitionen av asyl i 1 kap. 3 § ändras och av att flyktingförklaring ersätts av flyktingstatusförklaring. 2 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd om ska ges till en utlänning för vilken en framställan om omplacering av vittne eller nära anhörig till vittne har gjorts från en internationell domstol eller tribunal, om framställan bedöms vara berättigad. Med vittne avses i denna paragraf den som har vittnat eller kommer att vittna i förhandlingar inför en internationell domstol eller tribunal i enlighet med dess procedur- eller bevisupptagningsregler. Med nära anhörig till vittne avses vittnets make eller sambo, barn som är beroende av vittnet, samt annan anhörig till vittnet som ingår i samma hushåll som vittnet och mellan vilka det föreligger ett särskilt beroendeförhållande. Om en framställan enligt första stycket anses berättigad får uppehållstillstånd vägras endast om det föreligger sådana omständigheter som innebär att en utlänning är utesluten från att anses som flykting enligt 4 kap. 2 b § eller att en flykting får vägras uppehållstillstånd enligt 5 kap. 1 §. I paragrafen regleras uppehållstillstånd för tribunalvittnen. Tredje stycket har anpassats till definitionen av begreppet barn som finns i 1 kap. 2 §. Fjärde stycket ändras till följd av att bestämmelser om uteslutande från flyktingskap införs i 4 kap. 2 b §. Dessutom har språkliga ändringar gjorts. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Ärenden som rör överklaganden och som har kommit in till regeringen men inte avgjorts före ska överlämnas till Migrationsöverdomstolen för prövning. Ärenden som överlämnats till regeringen enligt 12 kap. 20 § andra stycket i dess äldre lydelse men inte avgjorts före ska överlämnas till för prövning. 3.Vid tillämpningen av de nya föreskrifterna i denna lag jämställs flyktingförklaring med flyktingstatusförklaring. Andra punkten innebär att säkerhetsärenden som har överklagats till regeringen men inte avgjorts före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna ska överlämnas till Migrationsöverdomstolen för prövning. Prövningstillstånd krävs inte. Verkställighetsärenden som har överlämnats till regeringen men inte avgjorts före ikraftträdandet av de nya bestämmelserna ska överlämnas till för prövning enligt 12 kap. 18 och 19 §§. Tredje punkten innebär att en flyktingförklaring som beviljats en utlänning enligt äldre föreskrifter ska jämställas med en flykting- statusförklaring. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring 4 § Om den försäkrade har beviljats uppehållstillstånd i som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § utlänningslagen (2005:716) eller enligt motsvarande äldre bestämmelser eller beviljats statusförklaring enligt 4 kap. 3 c § utlänningslagen eller motsvarande förklaring enligt äldre bestämmelser ska som faktisk försäkringstid även tillgodoräknas tid då han eller hon har varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det år då han eller hon fyllde till tidpunkten då han eller hon först kom till . Därvid ska en så stor andel av tiden i hemlandet tillgodoräknas som svarar mot förhållandet mellan den tid under vilken den försäkrade har varit bosatt i , inräknad den tid som avses i 3 § 2, från den första ankomsten till landet till och med året före försäkringsfallet och hela tidsrymden från det att den försäkrade första gången kom till landet till och med året före försäkringsfallet. Vid beräkning enligt detta stycke bortses från tid för vilken den försäkrade, vid bosättning i , har rätt till sådan ersättning från det andra landet och som inte enligt 11 § andra stycket ska ligga till grund för beräkning av garantiersättning. Med tid för bosättning i hemlandet likställs tid under vilken den försäkrade före den första ankomsten till befunnit sig i annat land där han eller hon beretts en tillfällig . Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning av försäkringstid för flyktingar och andra skyddsbehövande. Paragrafen ändras till följd av att ytterligare en kategori skyddsbehövandeinförs i utlänningslagen. Ändringarna innebär att en utlänning som har beviljats uppehållstillstånd av andra skäl än skyddsskäl och som därefter beviljas statusförklaring i försäkrings- hänseende jämställs med sådan utlänning som beviljats uppehållstillstånd som flykting enligt 4 kap. 1 § eller annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § UtlL eller motsvarande äldre bestämmelser. Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen 4 § En utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd ska inte folkbokföras om han eller hon saknar sådant tillstånd och det inte finns synnerliga skäl för att han eller hon ändå folkbokförs. En utlänning som har beviljats uppehållstillstånd med tillfälligt skydd, eller uppehållstillstånd efter tillfälligt skydd, enligt 21 kap. 2, 3, 4 eller 6 § utlänningslagen (2005:716) ska inte folkbokföras, om utlänningen kan antas komma att vistas i landet med stöd av det beviljade tillståndet än . Detta gäller dock inte, om utlänningen beviljats en flyktingstatusförklaring enligt 4 kap. 3 c § utlänningslagen eller en motsvarande förklaring enligt äldre bestämmelser eller ett resedokument enligt 4 kap. 4 § utlänningslagen eller om det i övrigt föreligger synnerliga skäl för folkbokföring. Paragrafen innehåller bestämmelser om folkbokföring av utlänningar. Andra stycket ändras till följd av att en bestämmelse om flyktingstatusförklaring införs i utlänningslagen. 11.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll 1 § En utlänning får utvisas ur landet enligt denna lag, om det 1. är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller 2. med hänsyn till vad som är känt om utlänningens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att han eller hon kommer att begå eller medverka till terrorist- brott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Paragrafen anger i vilka fall en utlänning kan utvisas enligt denna lag. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.1. Paragrafen har ändrats så att lagen inte är subsidiär i förhållande till Av ändringen i första punkten framgår att en utlänning kan utvisas enligt denna lag om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet. Att utvisningen ska vara särskilt påkallad av hänsyn till rikets säkerhet innebär en skärpning av kraven i förhållande till nuvarande lydelse. Endast kvalificerade säkerhetsärenden faller in under denna punkt. exempel kan nämnas ärenden som rör utlänningar med starka kopplingar till organisationer som utövar våld och annan brottslighet för att uppnå Om det är särskilt påkallat med hänsyn till rikets säkerhet att en utlänning utvisas är utgångspunkten att utvisning ska ske. Detta gäller även om utlänningen uppfyller kriterierna för att vara flykting enligt 4 kap. 1 § UtlL eller annan skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 eller 2 a § UtlL. Att utvisa en utlänning som i och för sig uppfyller kriterierna för att vara flykting eller annan skyddsbehövande om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet strider inte mot eller skyddsgrundsdirektivet (artikel 33 respektive artiklarna 17 och 21). Inte heller strider det mot rörlighetsdirektivet att utvisa en utlänning som har uppehållsrätt här av samma skäl (artikel 27). Förutsättningarna för utvisning enligt andra punkten är oförändrade. Finns det hinder mot att ett utvisningsbeslut verkställs framgår av 10 § att beslutet ska inhiberas eller utlänningen beviljas ett tidsbegränsat 2 § Beslut om utvisning enligt denna lag meddelas av . Frågan om Prop. 2009/10:31 utvisning tas upp på ansökan av Säkerhetspolisen. Om en polismyndighet, en länsstyrelse eller finner anledning att anta att ett beslut om utvisning enligt 1 § bör meddelas, ska myndigheten anmäla detta till Säkerhetspolisen. Om Säkerhetspolisen har ansökt om utvisning enligt 1 § och utlänningen har ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument, ska ansökningarna handläggas tillsammans enligt denna lag. Detsamma gäller om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument under handläggningen av ärendet om utvisning. Även en ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument som görs av en utlänning som är utvisad enligt 1 § eller har meddelats motsvarande beslut enligt äldre lag ska handläggas enligt denna lag om utlänningen befinner sig i . Paragrafen innehåller inledande bestämmelser om bl.a. behörig myndighet och lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.1. Första stycket ändras för att tydliggöra att det är Säkerhetspolisen som ansöker om utvisning enligt denna lag. Frågor om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument prövas enligt denna lag på ansökan av utlänningen under förutsättning att Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas. Enligt tredje stycket, som är nytt, ska en ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument prövas enligt denna lag om Säker- har ansökt om att utlänningen ska utvisas enligt 1 § (jfr 1 kap. 14 § Detta gäller även om utlänningen ansöker om uppehållstillstånd m.m. efter det att Säkerhetspolisen ansökt om utvisning. Om ärendet om utvisning handläggs av regeringen när utlänningen gör sin ansökan ska regeringen undanröja beslut och återförvisa ärendet till . Detta framgår av 3 a §. Om en utlänning som utvisats enligt 1 § ansöker om uppehållstillstånd som flykting eller annan skyddsbehövande ska hans eller hennes ansökan enligt det nya fjärde stycket handläggas enligt denna lag om han eller hon befinner sig i . Detta gäller även om utlänningen utvisats eller meddelats motsvarande beslut enligt äldre lag. En ansökan om uppehålls- tillstånd som görs från ett annat land ska handläggas enligt utlänningslagens regler. 2 a § beslut enligt denna lag i fråga om utvisning, uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument får överklagas till regeringen. I övrigt får beslut som meddelas av en förvaltningsmyndighet enligt denna lag överklagas endast i de fall som anges i denna lag. Säkerhetspolisen får överklaga beslut enligt denna lag, om det kan överklagas och går Säkerhetspolisen emot. Paragrafen innehåller regler om överklagande. I första stycket görs ett tillägg som innebär att beslut enligt denna lag om uppehållstillstånd, statusförklaring eller rese- dokument får överklagas till regeringen. Nuvarande tredje stycket flyttas till nya 3 c §. Övriga ändringar är endast språkliga. 2 b § Har beslutat att en utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd, Prop. 2009/10:31 statusförklaring eller resedokument inte ska utvisas enligt denna lag, ska ett överklagande från utlänningen handläggas enligt utlänningslagen (2005:716), om inte Säkerhetspolisen överklagar beslut. Paragrafen, som är ny, innehåller bestämmelser om handläggningen vid överklagande av beslut att avslå en ansökan om utvisning. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.4. Enligt 2 § ska en ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument prövas enligt denna lag om Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas enligt 1 §. Om avslår både Säkerhetspolisens ansökan om utvisning och utlänningens ansökan om uppehållstillstånd m.m. och det bara är utlänningen som överklagar verkets beslut ska utlänningens överklagande handläggas enligt utlänningslagen. Detta innebär att ska överlämna överklagandet och övriga handlingar som har direkt betydelse för ärendet om uppehållstillstånd till en migrationsdomstol i stället för till Migrationsöverdomstolen (14 kap. 3 § UtlL). Överklagar beslut ska överklagandet handläggas enligt denna lag. Om Säkerhetspolisen inte överklagar beslut utan i stället i ett yttrande förordar att utlänningens ansökan ska avslås är ärendet att betrakta som ett säkerhetsärende enligt 1 kap. 7 § UtlL. ska i en sådan situation överlämna överklagandet m.m. i ärendet till den migrationsdomstol som är behörig att pröva säkerhetsärenden (jfr 16 kap. 1 § UtlL). 3 § När beslut i fråga om utvisning överklagas, ska verket skyndsamt lämna över handlingarna i ärendet till Migrationsöverdomstolen. Migrationsöverdomstolen ska med ett eget yttrande lämna handlingarna vidare till regeringen. I yttrandet ska det särskilt anges om det finns hinder enligt 12 kap. 1, 2 eller 3 § utlänningslagen (2005:716) mot att beslutet verkställs. Finner Migrationsöverdomstolen att sådant hinder mot verkställighet finns, får regeringen inte avvika från den bedömningen. Paragrafen behandlar förfarandet när beslut om utvisning överklagas. Ändringen i tredje stycket är av redaktionell karaktär. Ingen ändring i sak är avsedd. 3 a § Om regeringen handlägger ett ärende om utvisning och utlänningen ansöker om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument ska regeringen upphäva det överklagade beslutet och överlämna ärendet till för handläggning. Paragrafen behandlar den situationen att utlänningen ansöker om uppehållstillstånd m.m. när utvisningsärendet handläggs hos regeringen. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.4. Av 2 § följer att en ansökan om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument prövas enligt denna lag om Säkerhetspolisen har ansökt om att utlänningen ska utvisas enligt 1 §. Om ärendet om utvisning handläggs av regeringen när utlänningen gör sin ansökan ska regeringen undanröja beslut och återförvisa ärendet till . 3 b § Beslutar regeringen att en utlänning inte ska utvisas enligt denna lag och har Prop. 2009/10:31 utlänningen ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument, får regeringen överlämna ärendet i dessa delar till för prövning enligt utlänningslagen (2005:716). Paragrafen, som är ny, innehåller regler om handläggningen av en ansökan om uppehållstillstånd m.m. om ansökan om utvisning avslås. Övervägandena finns i avsnitt 8.8.4. Enligt paragrafen får regeringen överlämna ett ärende till Migrations- verket för prövning enligt utlänningslagen om regeringen beslutar att inte utvisa en utlänning och utlänningen har ansökt om uppehållstillstånd, statusförklaring eller resedokument. Om skäl för utvisning enligt denna lag inte föreligger bör utgångspunkten vara att regeringen överlämnar ärendet i övriga delar till . Om det är uppenbart att utlänningen bör beviljas uppehållstillstånd och i förekommande fall statusförklaring och resedokument kan det dock vara lämpligt att regeringen tar ställning till ärendet i dess helhet. Överlämnar regeringen ärendet till för prövning enligt utlänningslagen kan verkets beslut överklagas till domstol. Om inte förutsättningarna för utvisning i 1 § är uppfyllda torde en sådan möjlighet vara en förutsättning för att uppfylla gemenskapsrättens krav. 3 c § Vid överklagande enligt denna lag är såväl som Säkerhetspolisen utlänningens motpart vid handläggningen i Migrationsöverdomstolen och hos regeringen. Paragrafen, som är ny, reglerar vem som är utlänningens motpart. Vem som är utlänningens motpart vid ett överklagande regleras enligt nuvarande ordning i 2 a §. Den ändrade formuleringen följer av att ett överklagande av en utlänning enligt 2 b § i vissa fall ska handläggas enligt utlänningslagen. 3 d § I 2 a § lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut finns en bestämmelse om rätt för EES-medborgare och sådana medborgares familjemedlemmar att hos Regeringsrätten ansöka om rättsprövning av ett beslut om utvisning enligt denna lag. Paragrafen, som är ny, upplyser om att ett beslut om utvisning i vissa fall kan bli föremål för rättsprövning enligt lagen (2006:304) om rättsprövning av vissa regeringsbeslut (rättsprövningslagen). Övervägandena finns i avsnitt 8.8.1. I paragrafen anges att det i rättsprövningslagen finns en bestämmelse om rätt för en EES-medborgare eller en familjemedlem till en sådan medborgare att ansöka om rättsprövning av ett beslut om utvisning. sådan prövning kräver inte prövningstillstånd. 4 a § En utlänning som enligt 4 §, eller motsvarande äldre bestämmelser, har förbjudits att återvända till för eller utan tidsbegränsning får ges ett särskilt tillstånd av regeringen att göra ett kort besök här, om besöket gäller synnerligen viktiga Om det finns särskilda skäl, får ett sådant tillstånd ges på ansökan av någon annan än utlänningen. Paragrafen, som är ny, reglerar möjligheten för en utlänning som har fått ett återreseförbud att göra ett tillfälligt besök i .