prop · GX0312 · 2009-09-30 00:00:00 — Regeringens proposition 2009/10:12 Ändrade regler om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition lämnas förslag om ändringar i bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån (s.k. förbjudna lån) och ett slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån. Bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån föreslås utvidgas till att även omfatta lån från utländska juridiska personer, lån som lämnas till i utlandet delägarbeskattade juridiska personer samt lån som lämnas i strid med låneförbudet i stiftelselagen (1994:1220). Dessutom föreslås att ränteutgifter inte ska få dras av om de är hänförliga till sådana lån, oavsett när lånet har tagits. Det preciseras även i lagtexten att penninglån ska tas upp som intäkt hos någon som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handels- bolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. föreslås ett generellt undantag från beskattning i inkomstslaget närings- verksamhet avseende lån som lämnas till aktiebolag. Syftet med förslagen är att motverka vanligt förekommande Den skatteplanering som därigenom motverkas medför Om åtgärder inte vidtas finns det risk att skattebortfallet ökar väsentligt. De nya bestämmelserna föreslås träda i kraft . ringen aviserade förslagen i en skrivelse till 2008/09:122) och förklarade att det enligt regeringens mening finns särskilda skäl för att med stöd av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen tillämpa de föreslagna regeländringarna från och med dagen efter överlämnandet av skrivelsen, I propositionen föreslås, i likhet med vad som uttalats i skrivelsen, att regeländringarna ska tillämpas från och med detta datum. Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) ......... Ärendet och dess beredning.............................................................. Låneförbud enligt aktiebolagslagen (2005:551)................. 4.2Låneförbud enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m................................................ Låneförbud enligt stiftelselagen (1994:1220) .................. Beskattning av förbjudna lån ........................................... 5 Överväganden och förslag .............................................................. Lån med anknytning till utländska juridiska personer ..... Lån som lämnas av stiftelser............................................ 5.3Undantag från beskattning när låntagaren är ett Slopad avdragsrätt för ränteutgifter i vissa fall ................ Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.................... 5.6Allmänt om reglerna om beskattning av vissa Konsekvenser för de offentliga finanserna m.m. ............. Konsekvenser för företagen ............................................. Bilaga 1 Lagförslag i promemorian Ändringar i reglerna om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån (Fi2009/1477)............ Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna ..................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Härigenom föreskrivs att 9 kap. 7 §, 10 kap. 3 §, 11 kap. 45 §, 13 kap. 3 och 4 §§ och 15 kap. 3 § samt rubrikerna närmast före 11 kap. 45 § och 15 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229)1 ska ha följande lydelse. Följande räntor och avgifter får inte dras av: räntor enligt 4 kap. 1 § studiestödslagen (1999:1395), stycket lagen (1993:737) (1996:1030) om underhållsstöd. avses i 11 kap. 45 § eller 15 kap. Till inkomstslaget tjänst räknas 1.utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m., i den utsträckning som anges i 57 kap., i företag som är eller har varit fåmansföretag, 2.kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag i den utsträck- ning som anges i 50 kap. 7 §, 3. penninglån som avses i 21 kap. 17 §§ 11 kap. 45 §, eller 11 § lagen 4.avskattning av pensionsförsäkring enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 och 19 a §§, 5.avskattning av pensionssparkonto enligt bestämmelserna i 58 kap. 33 §, och 6.avskattning av avtal om tjänstepension enligt bestämmelserna i 58 kap. 19 och 19 a §§. 1 Lagen omtryckt 2008:803. Om penninglån har lämnats i Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) eller 11 § (2005:551), lagen (1967:531) om tryggande av lagen (1967:531) om tryggande av lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk (1994:1220), ska lånebeloppet tas person som är delägare i ett upp som intäkt hos en fysisk svenskt handelsbolag som är lån- person som är låntagare eller som tagare, om det inte finns synner- direkt eller indirekt, genom ett liga skäl mot detta. är delägare i ett svenskt handels- bolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot Första stycket tillämpas även på lån som har lämnats av en en svensk pensionsstiftelse eller en skulle ha tagits upp som intäkt, om hade varit ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en paragraf likställs en i utlandet med ett svenskt handelsbolag. Penninglån som lämnas till en Penninglån som avses i 15 kap. juridisk person i strid med 21 kap. 3 § och som lämnas till en juridisk person, räknas till inkomstslaget (2005:551) eller 11 § lagen pensionsutfästelse m.m., räknas till Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och utgifter hos svenska handelsbolag. För delägare som är fysiska personer räknas handelsbolagets Prop. 2009/10:12 kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och närings- bostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital samt handelsbolagets penninglån som avses i 3 § till inkomstslaget tjänst. Penninglån som avses i 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § och som lämnas till en i utlandet delägar- beskattad juridisk person, räknas till inkomstslaget näringsverksam- het för delägare som är juridiska personer och till inkomstslaget tjänst för delägare som är fysiska personer. Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ aktie- bolagslagen (2005:551) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en juridisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synner- liga skäl mot detta. Om penninglån har lämnats i strid med 21 kap. 17 §§ bolagslagen (2005:551), lagen (1967:531) om tryggande av (1994:1220), ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos en juridisk person som är låntagare eller som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handels- bolag som är låntagare. Detta gäller dock inte om låntagaren är ett aktiebolag, eller det finns synnerliga skäl mot att ta upp beloppet som intäkt. Första stycket tillämpas även på lån som har lämnats av en utländsk juridisk person som motsvarar ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse om förhållandena varit sådana att lånebeloppet skulle ha tagits upp som intäkt, om den utländska juridiska personen hade varit ett svenskt aktiebolag, en svensk pensionsstiftelse eller en svensk stiftelse. Vid tillämpning av denna med ett svenskt handelsbolag. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Bestämmelserna i 10 kap. 3 §, 11 kap. 45 §, 13 kap. 3 och 4 §§ samt 15 kap. 3 § i deras nya lydelser tillämpas på penninglån som lämnas efter . Bestämmelserna i deras äldre lydelser tillämpas på lån som har lämnats före . 3.Bestämmelsen i 9 kap. 7 § i sin nya lydelse tillämpas på ränteutgifter för penninglån som lämnas efter . Bestämmelsen i sin nya lydelse tillämpas även på ränteutgifter för lån som har lämnats före , om lånet hade omfattats av 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § om det hade lämnats efter . Bestämmelsen i sin nya lydelse tillämpas dock bara på ränteutgifter som belöper sig efter . Ärendet och dess beredning Regeringen har till överlämnat skrivelsen Meddelande om kommande förslag om ändringar i reglerna om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån (skr. 2008/09:122). I skrivelsen aviserades kommande förslag om att utvidga bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån till att även omfatta lån från utländska juridiska personer, lån som lämnas till i utlandet delägarbeskattade juridiska personer samt lån som lämnas i strid med låneförbudet i stiftelselagen (1994:1220). Det aviserades även förslag om att ränteutgifter hänförliga till sådana penninglån inte ska få dras av, oavsett när lånet har tagits. Slutligen aviserades en precisering i lagtexten att penninglån ska tas upp som intäkt hos någon som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. Syftet med de aviserade förslagen är att motverka vanligt förekommande skatteplanering. Den skatteplanering som därigenom motverkas medför ett betydande skattebortfall. Skattebortfallet befaras öka väsentligt om åtgärder inte vidtas . I skrivelsen har regeringen förklarat att det enligt regeringens mening föreligger särskilda skäl för att med stöd av undantagsbestämmelsen i 2 kap. 10 § andra stycket regeringsformen tillämpa de föreslagna regel- ändringarna från och med dagen efter överlämnandet av skrivelsen, dvs. En promemoria med de i skrivelsen aviserade förslagen har utarbetats i , promemorian Ändringar i reglerna om beskattning av vissa penninglån och slopande av avdragsrätten för ränta på sådana lån (dnr. Fi2009/1477). Promemorians förslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats och en förteckning över remiss- instanserna finns i bilaga 2. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Yttrandet finns i bilaga 4. I förhållande till lagrådsremissen har det gjorts vissa redaktionella ändringar i lagtexten. 4.1Låneförbud enligt aktiebolagslagen (2005:551) I aktiebolagslagen (2005:551), ABL, finns bestämmelser om förbud för aktiebolag att lämna penninglån. Ett av förbuden innebär att aktiebolag inte kan lämna penninglån till personer som är närstående till bolaget, förbudet mot närståendelån. Ett annat förbud begränsar bolagets möjligheter att lämna lån för förvärv av aktier i bolaget, förbudet mot förvärvslån. Reglerna gäller såväl penninglån som ställande av säkerhet. Låneförbuden i ABL motiveras med att borgenärsskyddet ska upprätt- hållas. Förbudet mot närståendelån ska säkerställa att bolaget inte töms på tillgångar genom att personer som är närstående till bolaget erbjuds lån på förmånliga villkor. När det gäller förbudet mot förvärvslån ska detta förhindra finansiering av aktieköp med det köpta bolagets egna medel. Ett ytterligare motiv för bestämmelserna som åberopades vid införandet är att förebygga skatteflykt (se avsnitt 4.4). De ursprungliga bestämmelserna om låneförbud tillkom genom lagstiftning som placerades i 12 kap. 7 § i den då gällande aktie- bolagslagen (1975:1385). I nu gällande aktiebolagslag återfinns bestämmelserna i 21 kap. med i huvudsak oförändrat innehåll. Bestämmelserna innebär följande. Förbudet mot penninglån till närstående återfinns i 21 kap. 1 § ABL. I bestämmelsen anges de personer, fysiska och juridiska, till vilka bolaget inte får lämna penninglån, den s.k. förbjudna kretsen. Till denna krets räknas aktieägare, styrelseledamot och verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern samt närstående personer till dessa, t.ex. make, far, mor, farfar, farmor, morfar, mormor, styvfar, styvmor, fars eller mors styvfar eller styvmor, barn och barnbarn, barn och barnbarns make samt sambo. Inte heller får lån lämnas till en juridisk person över vilken en person som ingår i denna krets ensam eller tillsammans med någon annan i kretsen har ett bestämmande inflytande. I 21 kap. 2 § första stycket ABL regleras undantag från förbudet mot lån till närstående. Undantagen gäller fyra former av lån, nämligen lån till kommun, koncernlån, kommersiella lån och lån till Riksgälds- kontoret. Undantaget för koncernlån innebär att förbudet mot lån och ställande av säkerhet inte gäller om gäldenären är ett företag i en koncern i vilket det långivande bolaget ingår. Det innebär i praktiken att ett dotterbolag kan lämna lån till sitt moderbolag eller till något annat bolag i koncernen. I aktiebolagslagens mening föreligger en koncern bara när moderföretaget är ett svenskt aktiebolag och i 21 kap. 2 § andra stycket ABL finns bestämmelser som kompletterar undantaget för koncerner. Här anges att med koncern likställs annan företagsgrupp av motsvarande slag i vilken moderorganisationen är en svensk juridisk person som är bokföringsskyldig enligt bokföringslagen (1999:1078), en motsvarande utländsk juridisk person med hemvist inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller kommun, landsting eller kommunförbund. Genom bestämmelserna i 21 kap. 2 § andra stycket ABL utsträcks således undantaget för lån till företagsgrupper med en moderorganisation som är t.ex. svensk ekonomisk förening, ideell förening, stiftelse och handelsbolag eller motsvarande utländsk juridisk person med hemvist inom EES. I paragrafens tredje stycke finns ytterligare undantag för lån till aktieägare eller dennes närstående, om ägarens och dennes närståendes sammanlagda aktieinnehav i bolaget inte överstiger en procent av aktiekapitalet, s.k. småaktieägarlån. Av 21 kap. 3 § ABL framgår att reglerna om förbud för lån till närstående även gäller ställande av säkerhet för sådana lån. I 21 kap. 5 § ABL finns bestämmelsen om förbud mot förvärvslån, dvs. 2009/10:12 lån som syftar till att gäldenären, eller närstående till denne, ska förvärva aktier i bolaget eller annat överordnande företag i samma koncern. har i ett ställningstagande (dnr 131 373903-09/111) gjort bedömningen att systerbolag inte kan inordnas i begreppet överordnat bolag. Ett företag kan således enligt verkets uppfattning lämna lån till förvärvaren av ett systerbolag utan att komma i konflikt med förvärvslåneförbudet. Av 21 kap. 6 § ABL framgår dock att anställda har möjlighet till lån för förvärv av aktier om lånebeloppet inte överstiger två basbelopp och erbjudande om lån riktar sig till minst hälften av bolagets anställda. kan lämna dispens från låneförbuden enligt 21 kap. 8 § ABL. Undantag från förbudet mot lån till närstående och ställande av säkerhet för sådana lån får bara medges om det finns synnerliga skäl. Undantag från förbudet mot förvärvslån medges bara om det behövs på grund av särskilda omständigheter. Förbuden mot lån och ställande av säkerhet är straffsanktionerade enligt 30 kap. 1 § 4 ABL och den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet medverkar till överträdelse av bestämmelserna kan dömas till böter eller fängelse i högst . Om ett aktiebolag har gett förskott eller lämnat ett förbjudet lån ska mottagaren oberoende av dennes goda tro betala tillbaka lånet, se 21 kap. 11 § ABL. Lån som lämnas från en utländsk juridisk person omfattas inte av bestämmelserna om låneförbud. Inte heller omfattas delägare i en i utlandet delägarbeskattad juridisk person av bestämmelserna. 4.2Låneförbud enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Av 11 § tredje stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensions- utfästelse m.m. framgår att bestämmelserna om lån som strider mot låneförbudet i ABL även gäller för pensionsstiftelser som har till ändamål att trygga utfästelse om pension i fåmansföretag vad gäller stiftelsens rätt att lämna lån och ställa säkerhet. Låneförbud enligt stiftelselagen (1994:1220) I stiftelselagen (1994:1220) finns det bestämmelser om förbud mot penninglån som är konstruerade på liknande sätt som de i ABL. skillnad från bestämmelserna i är dock samtliga bestämmelser i Av 2 kap. 6 § första stycket stiftelselagen framgår att en stiftelse inte får lämna penninglån eller ställa säkerhet till förmån för stiftaren, förvaltaren eller den eller de som företräder stiftelsen eller förvaltaren. Om stiftelsen förvaltas av ett handelsbolag gäller förbudet för den som är bolagsman i bolaget. den som ensam eller tillsammans med andra har rätt att företräda ett dotterföretag till stiftelsen eller, om företaget är ett handelsbolag, är bolagsman i bolaget. I stiftelselagen finns även en släktkatalog vars personkrets motsvarar den i ABL. Det innebär att en stiftelse inte får lämna lån till någon som är närstående till stiftaren, förvaltaren eller den Prop. 2009/10:12 eller de som företräder stiftelsen eller förvaltaren. I linje med mot- svarande bestämmelse för aktiebolag får en stiftelse inte heller lämna lån till en juridisk person över vilken en person som ingår i den förbjudna kretsen ensam eller tillsammans med någon annan som ingår i kretsen har ett bestämmande inflytande. Av 2 kap. 6 § tredje stycket stiftelse- lagen framgår att förbudet mot penninglån inte gäller utlåning till annan än stiftaren eller förvaltaren, om stiftelsen ska främja sitt syfte genom att lämna penninglån eller ställa säkerhet för enskilda personer och låntagaren tillhör den personkrets som ska gynnas. Stiftelselagens låneförbud är inte förenat med straffsanktioner. Om stiftelsen skulle lida skada på grund av ett förbjudet lån kan den enligt 5 kap. 1 § stiftelselagen under vissa förutsättningar dock erhålla ersätt- ning för skadan (prop. 1993/94:9 s. 124). 4.4Beskattning av förbjudna lån Ett av motiven för införandet av bestämmelser om förbjudna lån i ABL var av skatterättslig karaktär. Den som äger eller har ett bestämmande inflytande över ett företag borde inte genom lån kunna ta ut pengar från företaget och på så sätt skjuta upp eller helt undgå beskattningen av sin privata konsumtion. I det ursprungliga lagstiftningsarbetet (SOU 1971:15 och prop. 1973:93) föreslogs ingen uttrycklig skatterättslig reglering av förbjudna lån. I förarbetena uttalades i stället att en lagstridig utlåning var att betrakta som förtäckt lön eller förtäckt utdelning som skulle bli föremål för beskattning. Lagrådet ifrågasatte om ett uttalande av så generell räckvidd kunde ha stöd i gällande skattelagstiftning. På förslag av (SOU 1975:54) infördes (prop. 1975/76:79) särskilda bestämmelser om beskattning av förbjudna lån i kommunalskattelagen (1928:370). Den skatterättsliga regleringen kopplades till det civilrättsliga låneförbudet genom en hänvisning till bestämmelserna i och föreskrev att lånebeloppet skulle tas upp i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. I samband med skattereform togs detta inkomstslag bort och beloppet skulle i stället tas upp i inkomstslaget tjänst. föreskrevs att lån som lämnades till juridiska personer i strid med låneförbudet skulle beskattas i inkomst- slaget näringsverksamhet (prop. 1999/2000:15). I inkomstskattelagen (1999:1229), IL, finns bestämmelser om beskattning av fysisk och juridisk person för penninglån lämnade i strid med 21 kap. 17 §§ ABL och 11 § lagen om tryggande av pensions- utfästelse m.m. Av 10 kap. 3 § 3 IL framgår att sådana lån räknas till inkomstslaget tjänst. Enligt 11 kap. 45 § IL ska lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagare som är fysisk person eller hos fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta. Motsvarande bestämmelser för juridiska personer finns i 13 kap. 3 § och 15 kap. 3 § IL. För dessa personer räknas lånet till inkomstslaget näringsverksamhet. Uttrycket synnerliga skäl innebär att det endast i extraordinära fall föreligger undantag från beskattning. En beskattning av lånebeloppet ska mot bakgrund av omständigheterna framstå som oskälig eller rentav Prop. 2009/10:12 stötande (RÅ 2004 ref. 115 och 116). 5 Överväganden och förslag 5.1Lån med anknytning till utländska juridiska personer Regeringens förslag: Bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån utvidgas till att omfatta även lån som lämnas från vissa utländska juridiska personer samt lån som lämnas till en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Det preciseras i lagtexten att penninglån ska tas upp som intäkt hos någon som direkt eller indirekt, genom ett eller flera svenska handelsbolag, är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. Vad som sägs om ett svenskt handelsbolag gäller även en i utlandet delägarbeskattad juridisk person. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ett flertal remissinstanser såsom , Kammarrätten i , Länsrätten i och vid tillstyrker förslaget. De flesta remissinstanser som har yttrat sig är dock kritiska till förslaget och avstyrker att det läggs till grund för lagstiftning, t.ex. FAR SRS, Föreningen , , Närings- livets regelnämnd NNR och . Kritiken är delvis inriktad på reglerna om beskattning av förbjudna lån i stort, se avsnitt 5.6. Flera remissinstanser anser att reglerna bör undanta lån mellan aktiebolag. Den frågan behandlas i avsnitt 5.3. anser att rätten till dispens enligt 21 kap. 8 § aktiebolagslagen (2005:551), ABL, även bör omfatta lån från utländska juridiska personer. föreslår att utländska bolag som bedriver bank- eller finansieringsrörelse ska undantas från förslaget, på samma sätt som redan gäller för svenska aktiebolag med motsvarande verksamhet. Vidare anför flera remissinstanser, däribland Föreningen och Företagarna, att förslaget kommer i konflikt med EG-rätten. Skälen för regeringens förslag Lån som lämnas från vissa utländska juridiska personer Bestämmelserna om förbud mot penninglån i aktiebolagslagen och lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. avser lån som lämnas från aktiebolag och pensionsstiftelser hemmahörande i . Lån som lämnas från utländska motsvarigheter till aktiebolag eller utländska pensionsstiftelser omfattas däremot inte av dessa regleringar. Bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån i inkomst- skattelagen (1999:1229), IL, hänvisar till de nämnda civilrättsliga Eftersom penninglån lämnade från utländska företag och utländska pensionsstiftelser inte omfattas av de civilrättsliga bestämmelserna, kan sådana lån inte beskattas med stöd av någon uttrycklig bestämmelse i IL. Företag som inte driver någon egen verksamhet utan i huvudsak ägnar sig åt att äga och förvalta företag brukar benämnas holdingbolag. genomför ett kontrollprojekt som har till syfte att utreda svenska företag som direkt eller indirekt ägs av utländska holdingbolag med svenska ägarintressen. I anslutning till projektet har verket gjort en kartläggning som visar att det blivit allt vanligare att organisera ägandet av små och medelstora ägarledda svenska företag via utländska holdingbolag. kartläggning visar också att det är vanligt förekommande att de utländska holding- bolagen lämnar penninglån till ägarna, personer i ledande ställning eller personer som är närstående till dessa. Dessa personer kan på så sätt själva disponera de medel som tillförts de utländska företagen. Ett aktiebolags inkomster ska enligt gällande regler vara föremål för ekonomisk dubbelbeskattning i form av dels bolagsbeskattning (dubbel- beskattningens första led), dels utdelningsbeskattning av bolagets delägare (dubbelbeskattningens andra led), alternativt socialavgifter och lönebeskattning. Det är inte ovanligt med skatteplanering som utnyttjar de befintliga olikheterna i bestämmelserna om beskattning av vissa penninglån i syfte att skjuta upp eller helt undvika det andra ledet i dubbelbeskattningen. Den skatteplanering som förekommer innebär i korthet att en ägare till ett svenskt rörelsedrivande företag först förvärvar eller bildar ett utländskt företag som inte bedriver någon egen verksamhet (ett holding- bolag).