prop · GX0355 · 2009-12-01 00:00:00 — -regeringen ska uppdra åt att bedöma om reglerna för offentlig upphandling respektive valfrihetssystem behöver förändras för att offerter från ideella organisationer och privata företag om att utföra service ska kunna jämföras rättvist. En viktig förutsättning för en levande dialog mellan offentliga aktörer och landsbygdernas invånare är att det finns aktiva organisationer som kan föra landsbygdernas talan. Den kunskap om, och förståelse för, landsbygdens förutsättningar som sådana organisationer kan tillföra i exempelvis olika planerings- och beslutsprocesser är av stor betydelse för att säkerställa ett heltäckande och fullgott beslutsunderlag. Detta gäller oavsett om besluten fattas på lokal, regional eller central nivå. Att fullgöra denna roll som landsbygdernas röst innebär ofta en stor belastning på organisationer som ibland har små ekonomiska och personella resurser till sitt förfogande. Regeringen anser därför att det i vissa fall kan vara motiverat att med statsbidrag underlätta sådana landsbygdsorganisationers verksamhet. ska leva är en ideell, partipolitiskt och religiöst obunden organisation. Medlemmar är cirka 4 500 lokala utveck- lingsgrupper (byalag m.fl.), kooperativ och intresseföreningar som arbetar för sin bygds utveckling. Regeringen har beviljat riksorganisa- tionen bidrag med , samt . Statsbidraget ska användas för organisationens verksamhet med att stimulera och stödja lokal mobilise- ring, lokala servicelösningar samt för att främja ett ökat engagemang bland kvinnor och ungdomar. Insatser som syftar till att främja nya energi- och miljölösningar på lokal nivå ska också prioriteras. () är den bofasta kust- och skärgårds- befolkningens riksorganisation. Förbundet har 14 medlemsorganisatio- ner. Alla är regionala skärgårdsföreningar, en för varje län från i norr, längs hela ostkusten via och upp till i väster, samt i och Vinön i . Statsbidraget till SRF har ökat från till . Regeringen har beviljat ett verksamhetsbidrag om . Statsbidragets syfte är att stimulera och stödja lokal utveckling i landets skärgårdsområden. Främst ska det användas för att främja samverkan och erfarenhetsutbyte mellan organisationer i skärgården, för bevakning av och information om hur beslut på central, regional och lokal nivå påverkar befolkningens villkor i skärgården samt till förbundets internationella verksamhet. Samarbete ska också efter- strävas med andra organisationer som arbetar för lokal utveckling. Tillgången till allmänna samlingslokaler är en viktig förutsättning för landsbygdernas utveckling och attraktivitet. har anslagits till allmänna samlingslokaler för bl.a. lands- bygdens förenings- och kulturliv (se vidare avsnitt 12). 8.2.4Den sociala ekonomins betydelse för integrationen I forskarrapporten Den sociala ekonomin en väg till arbete (Integra- tionsverket, 2007) diskuterar den sociala ekonomins betydelse för egenförsörjning och meningsfull sysselsättning när det gäller de grupper utrikes födda som av olika skäl står långt från den ordinarie arbetsmarknaden. Rapporten behandlar frågeställningar om i hur stor omfattning dessa grupper utrikes födda är involverade i den sociala ekonomin och i vilken typ av verksamheter, samt vilken roll organisationer bildade på etnisk grund spelar inom den sociala ekonomin. I rapporten konstateras att det sociala företagandet har visat sig vara framgångsrikt för att skapa sysselsättning både i och i andra EU- länder för bland andra utrikes födda, men att den sociala ekonomin och socialt företagande skulle kunna tillvaratas bättre för att främja integration. Enligt rapporten har endast ett fåtal sociala företag i till syfte att skapa arbetstillfällen för utrikes födda. De hinder som nämns för att det sociala företagandet och den sociala ekonomin ska kunna utnyttjas bättre sammanfaller med problem som påtalats i flera andra sammanhang, bl.a. i Nuteks (nuvarande ) förslag till program för sociala företag (se nedan, avsnitt 8.2.7). Ett sådant hinder är att sociala företag är beroende av samarbete med offentlig sektor som kunskaperna om det sociala företagandet är för begränsade inom denna sektor. Enligt rapporten skulle även medlemmar i organisationer bildade på etnisk grund behöva mer kunskap om den sociala ekonomin och det sociala företagandet. Andra frågor som tas upp är behovet av övergångsregler från bidragsberoende till företagande samt möjligheterna att konkurrera med andra aktörer i offentliga upphand- lingar. Den sociala ekonomins möjligheter bör också lyftas fram tydligare i arbetsmarknadspolitiska sammanhang, enligt rapporten. Kooperativen är vanliga aktörer inom den sociala ekonomin. De bedrivs i regel i formen ekonomisk förening. Utmärkande för ekonomiska föreningar i allmänhet är att de genom ekonomisk verksamhet främjar sina medlemmars ekonomiska intressen och att medlemmarna deltar i verksamheten som konsumenter, leverantörer eller på annat sätt. Det är kravet på deltagande i verksamheten som ger den ekonomiska föreningen en kooperativ prägel. Den kooperativa prägeln markeras ytterligare genom att medlemskapet i princip ska vara öppet, genom att varje medlem som huvudregel ska ha en röst samt genom att utdelning av överskott i huvudsak ska ske i proportion till varje medlems deltagande i verksamheten. De verksamhetsgrenar av den svenska kooperationen som är mest omfattande är konsumentkooperationen inom dagligvaruhandeln, lant- brukskooperationen, oljekooperationen och bostadskooperationen. De ekonomiska föreningarna kan alltså ge sina medlemmar ekonomisk , men såsom framgått tidigare (avsnitt 8.1) har de kooperativ som räknas till den sociala ekonomin inte vinst utan ett allmännyttigt ändamål som sin främsta drivkraft. Arbetskooperationen, dvs. en kooperativ form som har det gemen- samma arbetet som grund, har väckt ett ökat intresse. Med sitt starka inslag av aktiv medverkan från medlemmarna ger det kooperativt arbetande företaget de människor som så önskar möjlighet att engagera sig i driften av verksamheten i en annan omfattning än det kan bli fråga om för aktieägarna i ett aktiebolag med spritt ägande. Detta gäller särskilt de mindre, lokalt verkande kooperativen. I landet finns 25 kooperativa utvecklingscentrum (Coompanion) som ger information och råd till dem som vill starta och driva företag i kooperativ form eller andra associationsformer. Varje Coompanion är en självständig juridisk enhet, bakom vilken står medlemmar eller ägare som kan vara kooperativa företag, kommuner, studieförbund eller enskilda. Verksamheten vid kooperativa utvecklingscentrum finansieras till viss del med statsbidrag, som ansvarar för, vilket möjliggör att rådgivningen är kostnadsfri. Tillsammans har dessa regionala Coompanion bildat den ideella paraplyorganisationen utveckling (Coompanion ) för att hantera gemensamma frågor, såsom kompetensutveckling och kontakter med myndigheter och andra nationella aktörer. fanns det 6 600 ekonomiska föreningar i . Detta kan jämföras med totala antalet företag, som uppgick till nästan 950 000. ökade antalet ekonomiska föreningar snabbt, enligt Coompanion rapporter, som bygger på uppgifter från , och . ökade antalet ekonomiska föreningar , vilket kan jämföras med antalet enskilda firmor, som ökade och aktiebolag, som ökade . Nya kooperativa förskolor är en av de vanligaste verksamheterna bland de nya ekonomiska föreningarna, men verksamheterna sprids till allt fler branscher, t.ex. vindkraft, kulturentreprenörskap, upplevelseindustri och småföretagssamverkan. Jämfört med företag drivna i andra företagsformer är det färre ekonomiska föreningar som lägger ned verksamheten. En annan intressant skillnad mellan kooperativen och de vanliga företagen är att det är mer än dubbelt så många kvinnor i styrelserna för de nya ekonomiska föreningarnas styrelser än i aktiebolagens styrelser, enligt Coompanion . 8.2.6Den sociala ekonomins medverkan i jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas Syftet med det arbetsmarknadspolitiska programmet jobb- och utvecklingsgarantin, som infördes , är att erbjuda långtidsarbetslösa personer individuellt utformade insatser för att de så snabbt som möjligt ska få arbete. Ideella organisationer och andra aktörer inom den sociala ekonomin, såsom sociala företag, kan åta sig uppdrag inom ramen för programmet. Deltagare i programmet som inte fått något arbete går in garantins tredje fas, som innebär att Arbetsförmedlingen ska erbjuda deltagarna sysselsättning hos privata eller offentliga arbetsgivare, sociala företag eller organisationer inom det civila samhället. En rikstäckande anordnargrupp har bildats med representanter för bl.a. myndigheter och organisationer inom det civila samhället som ska hjälpa till med att ordna platser. Arbetsförmedlingens kontor har också i upp- drag att bilda lokala anordnargrupper. Svenska har inom ramen för det nationella strukturfondsprogrammet utlyst för kompetens- utveckling för anordnare av sysselsättning inom den sociala ekonomin som medverkar i tredje fasen av jobb- och utvecklingsgarantin. En förutsättning i utlysningen var att representativa företrädare för den sociala ekonomin och Arbetsförmedlingen gemensamt stod bakom ansökningarna och arbetet. Totalt åtta projekt på flera olika orter i har godkänts för en första mobiliseringsfas. Prövning av fortsatt genomförande av respektive projekt planeras ske före utgången av 2009. 8.2.7Tillväxtverkets arbete med sociala företag lämnade regeringen i uppdrag åt Verket för Närings- livsutveckling (, numera ) att i samråd med , numera Arbetsförmedlingen, Försäkrings- kassan och utarbeta ett tvärsektoriellt program med förslag på insatser som stimulerar till att fler sociala företag startar och växer. Av programmet skulle framgå vilka hinder som finns för kvinnor och män att delta i arbetslivet genom arbete i sociala företag, samt vad som bör göras för att undanröja dessa. En viktig utgångspunkt för uppdraget var regeringens strävan att bryta det utanförskap som präglar många människors liv. som företagsform har i och andra europeiska länder visat sig kunna bidra till att skapa arbete för människor som står långt från arbetsmarknaden. skulle kunna bidra till att bryta utanförskapet, konstaterade regeringen i beslutet. redovisade sitt uppdrag i form av rapporten Programförslag för fler och växande sociala företag. Enligt rapporten har genom uppsökande aktiviteter fått kännedom om cirka 150 sociala företag som totalt sysselsätter cirka 4 500 personer. Företagen är mycket olika i storlek och verksamhet. De minsta sysselsätter endast 34 personer och omsätter i affärsverksamheten, medan det största sysselsätter 100-talet personer med en omsättning på . I rapporten identifieras problem och en rad förslag presenteras i form av tre delprogram. Delprogram 1 behandlar frågor om sektorsöver- gripande samverkan och utbildningsinsatser i offentlig förvaltning. Där presenteras bl.a. förslag för ökad kunskap om socialt företagande hos företrädare för myndigheterna. Inom ramen för Delprogram 2 presentas förslag till programinsatser riktade till potentiella och etablerade sociala företag, bl.a. information, rådgivning och kompetensutveckling. Del- program 3 omfattar förslag om statistikutveckling och initiering av behovsmotiverad forskning. En bakgrund till regeringens uppdrag till var att myndigheten var huvudman för ett nationellt projekt inom den Europeiska socialfondens program Equal, med syfte att utveckla förutsättningarna att starta och driva sociala företag i . Projektet (NTG Socialt företagande vidgar arbetsmarknaden) har rapporterat sina erfarenheter, slutsatser och förslag till regeringen. Erfarenheterna och slutsatserna från projektet utgjorde underlag för uppdraget till att utarbeta ett förslag till program för fler och växande sociala företag. Inom ramen för projektet identifierades problem och hinder för det sociala företagandet, bl.a. svårigheter beträffande kapitalförsörjning, offentliga upphandlingar och bristande kunskaper Prop. 2009/10:55 inom offentlig sektor om det sociala företagandet och dess förut- Med utgångspunkt i bl.a. Nuteks programförslag beslutade regeringen om en tvåårig satsning för att öka kunskapen om de sociala företagen och deras roll i att stötta människor i utsatta situationer till ett aktivt arbetsliv. Genom beslutet fick i uppdrag att i samarbete med Arbetsförmedlingen, och Försäkrings- kassan, liksom med befintliga sociala företag, genomföra olika informa- tionsinsatser om socialt företagande. Ansvaret för att genomföra uppdraget har numera övertagits av . 8.2.8Slutsatser från dialogen med idéburna organisationer inom det sociala området fattade regeringen beslut om en överenskommelse med idéburna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting. Överenskommelsen, och den dialogprocess som ledde fram till överenskommelsen, beskrivs närmare i avsnitt 7.2. I överenskommelsen förklarar regeringen sin avsikt att bidra till att den sociala ekonomin utvecklas. Det sägs att de idéburna organisationernas roll som utförare ska kunna utvecklas under likvärdiga förutsättningar som andra aktörers så att en betydligt större mångfald av utförare och leverantörer kan växa fram. Därmed ökar också möjligheterna att skapa dynamik, utveckling och tillväxt genom att de ideella, offentliga och privata sektorerna i samhället kompletterar och förstärker varandra. Inom ramen för dialogen identifierades ett antal hinder för den sociala ekonomins utveckling, vilka också bekräftas av andra utredningar. Det handlar t.ex. om brist på kunskap om det civila samhällets roll inom hälso- och sjukvård samt socialtjänst, om ofullständig offentlig statistik, om brister när det gäller konsultationen mellan det offentliga och de idéburna organisationerna och skeva konkurrensvillkor mellan offentliga, kommersiella och idéburna aktörer inom vård och omsorg. Regeringen betonar i överenskommelsen att offentlig finansiering av tjänster som produceras av andra aktörer är en grundläggande del i ett fungerande samhälle och att det civila samhället är en resurs för att utveckla välfärden. I överenskommelsen gör regeringen ett antal åtaganden och aviserar åtgärder mot bakgrund av de behov som identifierats. Regeringen åtar sig bl.a. att verka för att samverkan mellan organisationer och utvecklas samt att verka för att fortsatt främja en mångfald av utförare inom hälso- och sjukvården och omsorg om äldre och personer med funktionsnedsättning. Vidare tydliggjorde regeringen att i sitt tidigare uppdrag att utveckla entreprenörskap och upphandlingar inom hälso- och sjukvård och omsorg även skulle rikta sig till det civila samhällets aktörer. Det civila samhällets entreprenörskap bör främjas 8.3.1Åtgärder som aviserats i dialogen med idéburna organisationer Regeringens bedömning: Det civila samhällets entreprenörskap har stort värde för samhällets och välfärdens utveckling och bör främjas. Regeringen har i ett flertal sammanhang uttryckt sin avsikt att stödja framväxten av en betydligt större mångfald av utförare av samhälls- tjänster. Det civila samhällets organisationer ska kunna konkurrera på likvärdiga villkor med andra aktörer om att utföra sådana tjänster. För att detta ska vara möjligt behövs förbättrad kunskap och statistik om det civila samhället, utveckling av kvalitetsindikatorer som kan användas vid utvärdering av samhällstjänster som utförs av civilsamhällets organisationer samt erkännande av det egenvärde som civilsamhällets organisationer har. Utredningens bedömning: Direktiven till omfattade inte frågor om entreprenörskap eller social ekonomi. direktiven nämndes dock att utredningen skulle undersöka hur staten kan underlätta för folkrörelserna att finansiera sin verksamhet på andra sätt än via bidrag, bl.a. via kommersiell verksamhet. lämnat några förslag i denna del. Remissinstanserna: Några remissinstanser har lämnat kommentarer som rör frågor om entreprenörskap och social ekonomi. (dåvarande Verket för näringslivsutveckling, ) uppmärksammar den överlappning som finns mellan företagande på kommersiell grund, företagande på kooperativ grund och företagande på ideell grund. menar att det finns ett behov av att utveckla förståelsen för, kunskapen om och relationen mellan företagande, näringslivspolitik och regional tillväxtpolitik å ena sidan och social ekonomi, tredje sektorn, ideell sektor och civilsamhället å andra sidan. Kooperativ utveckling framför att folkrörelsepolitiken måste som en av sina prioriteter analysera nya samhälleliga innovationer som har till syfte att tillgodose medborgarnas behov utifrån principer om demokrati, delaktighet och solidaritet. Politiken måste på olika sätt uppmärksamma det omfattande entreprenörskapet i föreningslivet, där det kooperativa företagandet har en självklar plats. Forum för frivilligt socialt arbete, Hela Människan, Sociala Missionen och anser att politikområdet logiskt sett kunnat kallas social ekonomi i stället Social ekonomi är troligen det begrepp som omfattar de flesta av de organisationer som politikområdet ska handla om, menar . för vård och omsorg utan vinstsyfte (Famna) pekar på att det, vid sidan om de statliga bidragen till föreningslivet, även finns andra medel som bör kunna komma civil- samhällets organisationer inom vård, omsorg och socialt arbete till del, bl.a. Nuteks anslag för utveckling av entreprenörskap och företagande. Bedömning i utkastet till proposition: Den bedömning som gjordes i utkastet till proposition var densamma som den som görs här. dock tydliggjorts här att begreppet entreprenörskap ofta förstås i en vidare bemärkelse än de frågor som detta avsnitt fokuserar på. begreppen den ideella sektorn och ideella organisationer ersatts med det civila samhället och organisationer inom det civila samhället. Remissinstanser som lämnat yttranden på utkastet till proposition: och framför att statens erkännande av organisationerna bör baseras på den verksamhet de själva väljer att bedriva, snarare än på deras roll som utförare av verksamhet på offentligt uppdrag. vill understryka den självständiga och opinionsbildande roll som organisationerna inom det civila samhället har. Civilsamhällets organisationer i samverkan (Civos) välkomnar att frågor om entreprenörskap lyfts fram och framför att det är en förutsättning för att civilsamhällets företagare ska kunna utföras i likvärdig konkurrens med andra aktörer att sektorns företagande betraktas som en del av näringspolitiken och omfattas av näringspolitiska åtgärder. Coompanion Kooperativ utveckling framför, i likhet med Civos, Kontaktnätet och flera andra organisationer, att en tydligare skillnad bör göras på entreprenörskap och företagande. Coompanion ser positivt på att regeringen vill främja det civila samhällets entre- prenörskap i den vida förståelse av begreppet som använder. , liksom Kontaktnätet, vill understryka behovet av utbildning, rådgivning och stöd för idéburet företagande. En avgörande fråga är också tillgången till investeringskapital och finansiering för utveckling och tillväxt, menar . för Ungdomsorganisationer framför att ungdomsorganisationer är mycket viktiga arenor för entreprenörskap i vida förståelse av begreppet. Nationellt () föreslår att regeringen ska ta tillvara NRC:s medlemsorganisa- tioner av lokala och regionala resurscentra som en genomförande aktör när det gäller mottagandet av invandrade kvinnor och deras ingång på arbetsmarknaden och/eller mobilisera till företagande. Rörelsefolk- högskolornas intresseorganisation () menar att det behöver bli tydligare hur ansvarsfrågor ska lösas när organisationer inom det civila samhället är utförare. betonar också det civila samhällets egenart i förhållande till näringslivet. Skälen för regeringens bedömning: Det civila samhället präglas av stort entreprenörskap och har stor betydelse för att främja kreativitet och innovationer, tillväxt och sysselsättning. Såsom påpekats av flera organisationer som inkommit med yttranden över utkastet till proposition är entreprenörskap ett vitt begrepp, vilket också förklaras närmare i avsnitt 8.1. Fokus i detta avsnitt ligger dock på en viss aspekt av det civila samhällets entreprenörskap, nämligen näringsverksamhet och annan ekonomisk verksamhet. Där ingår även verksamhet som det civila samhällets organisationer bedriver på uppdrag av den offentliga sektorn. Det övergripande syftet med sådan verksamhet är att främja organisationens eget samhälls- eller medlemsnyttiga ändamål, och eventuell vinst sätts in i verksamheten. Genom sådan verksamhet agerar det civila samhällets organisationer ofta som entreprenörer för samhälls- utveckling och tillväxt, bl.a. genom att öka mångfalden i välfärden. Ekonomisk verksamhet är oftast bara en del av organisationens hela verksamhet, där även röstbärande och opinionsbildande delar som regel ingår. Civilsamhällets olika roller har diskuterats i avsnitt 5.5. Det civila samhällets entreprenörskap, och den sociala ekonomin i stort, är betydelsefullt för utveckling i flera avseenden. Människor som befinner sig i utanförskap kan ges möjlighet till del- aktighet, inflytande och sysselsättning inom ett socialt företag eller annan organisation inom det civila samhället. Detta kan även vara det första steget till arbete eller till en stärkt egenmakt i andra avseenden. När det civila samhällets organisationer utför samhällstjänster är det för många människor som mottar denna service ett särskilt värde att tjänsten utförs utifrån organisationens specifika profil och värdegrund. Regeringen har i ett flertal sammanhang uttalat sin avsikt att stödja framväxten av en betydligt större mångfald av utförare av samhällstjänster. En sådan mångfald har stor betydelse för att välfärden ska kunna upprätthållas i ett samhälle med åldrande befolkning, liksom i glesbygder. Det civila samhällets entreprenörskap har stor betydelse för att människor ska ha möjligheten att välja samhällstjänster i enlighet med sina specifika behov och värderingar. som entreprenörskapet inom det civila samhället har stort värde ur samhällelig synvinkel behöver det uppmärksammas till följd av att det bedrivs under andra förutsättningar än både offentlig och kommersiell verksamhet. Ett problem är att kunskapen om det civila samhällets entreprenörskap är låg inom offentlig sektor samt att regelverk och rutiner inte alltid är anpassade för det civila samhällets organisationer, utan i första hand utformade med tanke på näringslivet. Detta leder bl.a. till problem vid offentliga upphandlingar, där ideella aktörer kan ha svårt att medverka som anbudsgivare på samma villkor som företag. Ett annat problem är att den egenart och särskilda värde som det civila samhällets organisationer har, t.ex. i fråga om de anställdas delaktighet i beslut och verksamhet, inte uttrycks eller erkänns tillräckligt tydligt, bl.a. till följd av att dessa värden är svåra att mäta. Regeringen har i den överenskommelse som slöts med idéburna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting uttryckt sin avsikt att verka för en betydligt större mångfald av utförare och leverantörer inom hälso- och sjukvården och omsorgen. Ett viktigt syfte med överenskommelsen är att möjliggöra för det civila samhällets organisationer att konkurrera på likvärdiga villkor med andra aktörer verksamma inom området. Genom beslut har regeringen inbjudit till en ny dialog om integrations- området med fokus på nyanlända invandrares etablering. Även denna dialog kan ligga till grund för en överenskommelse. En sådan överens- kommelse ska stödja framväxten av en större mångfald av utförare inom integrationsområdet. I överenskommelsen med idéburna organisationer inom det sociala området gör regeringen åtaganden och aviserar åtgärder i syfte att stödja entreprenörskap inom det civila samhället. Regeringen åtar sig bl.a. att -verka för att egenvärdet hos det civila samhällets organisationer erkänns -främja kunskapsuppbyggnad, statistik och forskning om det civila samhället, -verka för att kunskapen om det civila samhällets erfarenhet och