prop · GX031d5 · 2009-09-21 00:00:00 — Påföljderna för unga lagöverträdare ska vara tidiga och tydliga samt inriktade på att förhindra fortsatt brottslighet. En departementspromemoria om förtydligande av innehållet i påföljden sluten ungdomsvård som ådöms unga i åldergruppen vid allvarlig brottslighet har remitterats. Förslaget syftar till att fler kvalificerade insatser ska inledas under verkställigheten av påföljden för att motverka återfall i brott. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Straffskärpningar och vidareutveckling av påföljdssystemet Påföljderna måste vara proportionerliga, trovärdiga och förutsebara. Regeringen har aviserat en skärpt syn på allvarliga våldsbrott och gett i uppdrag att lämna förslag på detta. förslag, att straffen för allvarliga våldsbrott ska skärpas och att försvårande och förmildrande omständigheter ska ges ett ökat genomslag vid straffmätningen, bereds i . Regeringen har vidare tillsatt en utredning för att göra en översyn av påföljdssystemet för vuxna och unga lagöverträdare (dir. 2009:60). Ett betänkande ska lämnas . Brottsoffrens behov ska mötas Rättsväsendets myndigheter måste ha ett tydligt brottsofferperspektiv och verka för att brottsoffren upplever att deras behov av stöd och hjälp möts. Barn och ungdomar som utsatts för brott är beroende av att vuxna förstår och agerar. Brottsutsatta barn och ungdomar måste tidigt få stöd och hjälp till upprättelse. Det är viktigt att rättsväsendets myndigheter är medvetna om barns särskilda utsatthet och behov samt att de åtgärder myndigheterna vidtar utgår från detta. Även andra utsatta grupper såsom personer med funktionsnedsättning kräver särskild uppmärksamhet. För att förbättra stödet och skyddet för personer som utsätts för hot eller förföljelse har föreslagit att den som bryter mot besöksförbud ska kunna åläggas att bära elektronisk fotboja. Vidare har utredningen föreslagit att ett nytt brott, olaga förföljelse, ska införas. Utredningens betänkande bereds i . Mäns våld mot kvinnor Regeringen har genom de insatser som presenterats i handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor samt i handlingsplanen mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål gett förutsättningar för en höjd ambitionsnivå i kampen mot mäns våld mot kvinnor. Särskilda medel har avsatts och ett antal uppdrag har beslutats för att främja myndigheternas arbete och stödja andra aktörer i dessa frågor. har fått i uppdrag att följa upp åtgärderna i handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Brottsbekämpning en prioriterad fråga inom EU Haagprogrammet, som innehåller riktlinjer för arbetet på området för frihet, säkerhet och rättvisa, löper ut . Kommissionen har presenterat ett meddelande inför ett uppföljande program och förhandlingarna om detta kommer att pågå under det svenska ordförandeskapet. Målsättningen är att ska anta det nya programmet. Regeringen ser fram emot ett program som speglar brottsbekämpningens höga prioritet inom EU, som åtgärder på europeisk nivå endast ska vidtas där det finns ett mervärde jämfört med nationella insatser. Regeringen framhåller också vikten av balans mellan de brottsbekämpande åtgärderna och ett starkt skydd för den enskildes rättigheter och för den personliga integriteten. Ett väl fungerande rättsväsende måste utvecklas i samma takt som övriga delar av samhället. Regeringen arbetar aktivt med att utveckla rättsväsendet så att det ska vara väl rustat för sina uppgifter. Arbetet bedrivs utifrån följande utgångspunkter. Rättsväsendets verksamheter ska utgå från människors individuella behov. Personer som kommer i kontakt med rättsväsendets myndigheter ska bemötas med respekt och professionalism. Det ställer höga krav på kompetens, snabb och effektiv handläggning med god kvalitet liksom på myndigheternas tillgänglighet och servicenivå. Myndigheternas värdegrundsarbete, som fokuserar på anställdas förhållningssätt och attityd i förhållande till individen, är av stor betydelse i sammanhanget. Alla inblandade i rättsprocessen ska få relevant information om rättsväsendets handläggning av deras ärenden. Brottsoffer och vittnen ska få vägledning om var de kan få hjälp med att bearbeta konsekvenserna av den händelse som de har varit utsatta för. Rättsväsendet bildar en kedja av samverkande myndigheter. Rättsväsendets verksamhet måste ständigt bedömas, utvärderas och utvecklas med sikte på effektivare resursutnyttjande. En kontinuerlig verksamhetsutveckling ska vara en integrerad del av rättsväsendets strategi. Effektivitet och ett rationellt resursutnyttjande måste tillmätas stor betydelse när olika handlingsalternativ övervägs i den löpande verksamheten. pågår ett omfattande arbete med att se över effektiviteten inom hela rättsväsendet. Det gäller såväl myndigheternas kostnadseffektivitet och verksamhetsresultat som kriminalpolitiska och strukturella åtgärder för att effektivisera verksamheterna. Den övergripande målsättningen är att identifiera och föreslå åtgärder för att dämpa kostnadsutvecklingen, öka effektiviteten och förbättra resultatet i rättsväsendet. Ett led i arbetet har varit att genomlysa rättsväsendets myndigheter utifrån ett effektivitetsperspektiv. Regeringen har därför bland annat gett uppdrag till ett konsultföretag och till att granska verksamheten inom och utifrån frågeställningar som bland annat rör styrning, kontroll och effektivitet. I de rapporter som lämnades redovisas ett antal förslag som kan leda till ökad effektivitet i myndigheternas verksamheter. Regeringen avser att noga följa myndigheternas vidare arbete med effektivitets- och utvecklingsfrågor med anledning av vad rapporterna visar. Vid behov kommer regeringen att vidta ytterligare åtgärder för att driva arbetet med dessa frågor framåt. Regeringen har uppdragit åt Statskontoret att i en utvärdering av domstolarnas inre organisation och arbetsformer bland annat belysa de administrativa och ekonomiska konsekvenserna av de olika organisatoriska lösningar och arbetsformer som valts. Uppdraget ska redovisas . En särskild utredare fick i uppdrag att följa upp och utvärdera effektiviseringsarbetet inom . Utredningen har vidare granskat effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjningsarbete. Regeringen förutsätter att rättsväsendets myndigheter vidtar nödvändiga åtgärder för att öka effektiviteten och förbättra verksamhetsresultatet. Regeringen överväger nu ytterligare åtgärder för att utveckla rättsväsendets effektivitet. Ett led i detta är regeringens beslut om att tillsätta en utredning för att se över påföljdssystemets utformning. Regeringen avser därutöver att utreda polisens organisation liksom förutsättningarna för att samla all polis- och åklagarverksamhet avseende 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Regeringen har också ambitionen att lämna besked om en reformerad polisutbildning. Ärendetillströmningen i rättskedjan har varit hög och förväntas fortsätta att öka. För att möta människors krav på snabb och effektiv handläggning och för att öka rättsväsendets kapacitet att möta en ökad ärendetillströmning av brottmål överväger regeringen åtgärder som kan effektivisera brottsmålsprocessen, bland annat genom en förbättrad brottsutredningsverksamhet och mer ändamålsenliga rättegångsregler. Det handlar exempelvis om att förbättra hanteringen av polisanmälningar, säkerställa en effektiv samverkan och handläggning av mängdbrott och utreda förutsättningarna för vissa förändringar i reglerna om förundersökningsbegränsning i brottmål. Ett annat led i att höja kvaliteten och effektiviteten i brottmålsprocessen är åtgärder för att minska andelen inställda förhandlingar. Målsättningen bör vidare vara att handläggningen av ett mål ska kunna anpassas till vad som krävs i det enskilda fallet utan att kravet på förutsebarhet åsidosätts och även parterna bör ha ett ansvar för att målen drivs framåt. Det innefattar bland annat att pröva möjligheterna att öka lagföringen genom strafföreläggande och att öka användningen av skriftlig handläggning i vissa brottmål. Möjligheterna att minska användningen av straffrätten och införa alternativa sanktioner för vissa brott samt vilka förutsättningar som finns att ensamdomare ska kunna avgöra mål är ytterligare frågor för regeringens övervägande för att effektivisera brottmålsprocessen. Myndigheterna i rättskedjan hanterar i sina respektive verksamheter stora mängder information. Informationsutbytet mellan myndigheterna vid handläggningen av brottmål sker till största delen manuellt. bedriver myndigheterna ett arbete för att skapa ett elektroniskt informationsflöde som möjliggör att information, till exempel namn på den misstänkte och tidpunkt för den brottsliga gärningen, kan återanvändas i rättskedjan. En sådan ordning innebär stora effektivitetsvinster. Arbetet syftar till att införa en helt elektronisk ärendehantering. Härigenom blir det möjligt att följa ett ärende från polisanmälan till verkställd dom. Det skapar nya möjligheter till bland annat 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 kvalitetsutveckling, prognoser och statistik. Till exempel kan de som utreder brott genom verksamhetsstöden få en återkoppling på om utredningen ledde till verkställd dom eller inte. Arbetet bedrivs inom ramen för Rådet för rättsväsendets informationsförsörjning (RIF- rådet), som består av myndigheter i rättskedjan. Regeringen har beslutat att från ska ledas från genom expeditionschefen vid . Det är Polisen, , , och som handlägger de största ärendevolymerna i brottmålsprocessen. Arbetet kommer därför att särskilt intensifieras vad gäller dessa myndigheter. Syftet är att införa ett strukturerat informationsflöde framåt i rättskedjan för dessa myndigheter. Ett tydligare ansvar för hela rättskedjan Rättsväsendets myndigheter är inbördes beroende av varandra. Rättskedjans totala effektivitet förutsätter att var och en av myndigheterna tar ansvar för sin roll i rättsprocessen och på olika sätt underlättar övriga myndigheters insatser. Det måste finnas kunskap om hur vidtagna satsningar inom verksamheterna påverkar andra områden inom och utanför rättsväsendet, till exempel vad en ökad satsning inom polisen får för konsekvenser för åklagare, domstolar, forensisk verksamhet och kriminalvård. redovisade rättsväsendets myndigheter sin första gemensamma rapport om kapacitetsbehovet inom rättsväsendet . I rapporten har prognoserna för myndigheterna samordnats i ett rättskedjeperspektiv och ger en bild av det framtida kapacitetsbehovet från inflödet av ärenden hos polisen till platsbehovet i Kriminalvården. Myndigheterna ska fördjupa och utveckla arbetet med att ta fram gemensamma prognoser över kapacitetsbehoven i rättsväsendet. Samarbete med andra delar av samhället Rättsväsendet kan inte ses isolerat utan är en del av samhället. För att de åtgärder som vidtas inom rättsväsendet ska vara verkningsfulla krävs långtgående samarbete även med aktörer som finns utanför rättsväsendet. Det ställer också höga krav på rättsväsendets myndigheter att understödja åtgärder mot brottslighet som vidtagits av andra än rättsväsendets myndigheter. Det är nödvändigt att rättsväsendets myndigheter samverkar effektivt med aktörer som på olika sätt påverkar situationen inom rättsväsendet, exempelvis kommuner, landsting och näringsliv som bedriver verksamheter som har betydelse för rättsprocessen. Detta arbete är särskilt viktigt när det gäller frågor om unga lagöverträdare och unga brottsoffer samt för det återfallsförebyggande arbetet. Det internationella samarbetet som en integrerad del i rättsväsendet Ett väl fungerande internationellt samarbete har betydelse för såväl effektiviteten som rättssäkerheten och förtroendet för de rättsvårdande myndigheterna. Samarbetet med utländska myndigheter och domstolar och samarbetet genom samordningsorgan såsom Eurojust, Europol och ska ses som en integrerad del av det arbete som utförs av rättsväsendets myndigheter. Deltagandet i det freds- och säkerhetsfrämjande arbetet ska också bidra till de övergripande målen för rättsväsendet. Myndigheterna bidrar med personal och kompetens till internationella freds- och säkerhetsfrämjande insatser som leds av FN, EU och . Efterfrågan på personal till dessa insatser ökar. Det gäller poliser, åklagare, kriminalvårdare och andra civila experter. Rättsväsendets medverkan i internationella insatser bör ses som en möjlighet att för nationellt bruk inhämta information och kunskap om omvärlden samt ett sätt att höja personalens kompetens. Verksamhet byggd på kunskap Rättsväsendets verksamhet ska bygga på väl underbyggd kunskap. En grundläggande källa till sådan kunskap är det forsknings- och utvecklingsarbete som bedrivs vid universitet och högskolor samt inom ramen för olika myndigheters verksamhet. Brottsförebyggande rådets roll som expertorgan inom rättsväsendet och uppgift att vara ett för brottsofferfrågor medför att dessa myndigheter har en särställning i detta avseende. Även bedriver och stöder forskning som har stor betydelse för brottsutredningar, bland annat inom rättspsykiatri och rättsmedicin. Rättsväsendets myndigheter ansvarar för att den egna verksamheten bygger på bästa möjliga kunskap. Att utbyta erfarenheter och tillgodogöra sig kunskap från andra länder, särskilt inom EU, spelar en mycket viktig roll. Verkställighetsarbetet med avvisnings- och utvisningsbeslut ska utvecklas och effektiviseras Att de som efter prövning fått avslag på sin asylansökan lämnar är en förutsättning för en fungerande asylprocess. Polisen ansvarar för att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut i de fall ett ärende har överlämnats till polisen från . , och Kriminalvården har fått regeringens uppdrag att samverka och effektivisera återvändandearbetet i syfte att öka antalet personer som återvänder. I genomförandet av detta uppdrag håller myndigheterna på att ta fram ett program för att utveckla samverkan. Med utgångspunkt från den utvecklade samverkan och den finansiella förstärkning som föreslås anser regeringen att polisen bör ytterligare kunna förbättra verkställighetsarbetet i syfte att fler beslut verkställs. Det bästa sättet att öka tryggheten för alla är att förhindra att brott begås. Målet för den brottsförebyggande verksamheten är att antalet brott ska minska och att antalet brottsoffer ska bli färre. Det brottsförebyggande arbetet är en viktig uppgift för framförallt polisen, Säkerhetspolisen, samt . Även Kriminalvårdens återfallsförebyggande arbete har stor betydelse när det gäller att förebygga brott. Andra myndigheter, exempelvis och , bidrar också till det brottsförebyggande arbetet. Att arbeta brottsförebyggande är särskilt angeläget när det gäller unga människor. Åtgärder för att förhindra att unga fastnar i kriminalitet måste vara tydliga och vidtas på ett tidigt stadium. En integrerad del av den övriga politiken Brottslighet är ett allvarligt samhällsproblem. Att bryta utanförskapet är en central del i det brottsförebyggande arbetet. De brottsförebyggande insatserna innefattar därför åtgärder inom flera utgiftsområden och kräver ett brett 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 engagemang från statliga myndigheter, kommuner, näringsliv, föreningsliv och andra ideella organisationer och även enskilda medborgare. För att minska brottsligheten och öka tryggheten krävs exempelvis samlade insatser mot missbruk av alkohol och narkotika, åtgärder inom skola och socialtjänst, kontroll av penningflöden samt insatser inom bostads- och arbetsmarknadspolitikens område. Föräldrar har huvudansvaret för att barn inte begår brott men det är viktigt att familjen har tillgång till olika former av stöd som den kan behöva. För att förebygga ungdomsbrottslighet krävs en utvecklad samverkan mellan bland annat polis, skola och socialtjänst. Samverkan och närvaro på alla nivåer Det lokala brottsförebyggande arbetet Det är viktigt att det brottsförebyggande arbetet sker på lokal nivå av dem som bäst känner till de problem som finns i närområdet. finns omkring 300 lokala brottsförebyggande råd i kommuner. Olika aktörer som polis, skola, socialtjänst och näringsliv samarbetar för att förebygga brott och öka tryggheten. Även många ideella organisationer på lokal nivå bidrar aktivt i det brottsförebyggande arbetet. har i uppgift att se till att de brottsförebyggande aktörerna på lokal nivå har tillgång till kunskap för att utifrån sina lokala förutsättningar kunna förebygga brott och otrygghet. En stor utmaning ligger i att integrera förebyggandet av återfall i brott i det lokala brottsförebyggande arbetet. Det samarbete som etablerat med Kommuner och Landsting utgör i det sammanhanget ett viktigt instrument liksom myndighetens arbete med regionala konferenser med beslutsfattare från kommuner och polis. Det är viktigt att samtliga samhällsföreträdare tar aktiv del i det förebyggande arbetet och att samarbetet ytterligare fördjupas mellan kommunala företrädare och Kriminalvården. Polisen har också en viktig funktion i detta arbete. Utvecklingen av den grova organiserade brottsligheten kräver mobilisering av insatser i olika delar av samhället. har redovisat ett uppdrag om lokala åtgärder mot organiserad brottslighet. Det är nu angeläget att denna kunskap tas tillvara i det lokala arbetet och att det sker gemensamt med myndigheter, 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 organisationer och näringsliv så att goda exempel får verklig spridning. En framgångsrik brottsförebyggande verksamhet kräver att polisen är synlig i samhället, att arbetet bedrivs effektivt och har en lokal förankring. Regeringens satsningar för att öka antalet poliser till 20 000 i kombination med att mer av polisverksamheten ska bedrivas av personal i yttre tjänst medför att synligheten kommer att öka. En ökad polisiär synlighet är ett värde i sig eftersom den bidrar till att öka människors trygghet. Lokal förankring genom en bred och nära samverkan med andra aktörer är andra viktiga förutsättningar för att nå framgång i det brottsförebyggande arbetet. För att säkerställa att verksamheten också bedrivs på ett effektivt sätt krävs att polisarbetet är planlagt och underrättelsestyrt. Regeringen förutsätter att polismyndigheterna fortsätter sitt arbete för att ytterligare utveckla sin förmåga att leda och styra verksamheten. Polisens utvecklingsarbete inom det brottsförebyggande området behöver fortsätta. Det är angeläget att framgångsrikt brottsförebyggande arbete vid enskilda polismyndigheter kan tas tillvara inom hela polisorganisationen. Regeringen förutsätter att goda exempel sprids och att arbetet kontinuerligt utvärderas och följs upp. Förebyggande åtgärder mot ekonomisk brottslighet Den ekonomiska brottsligheten är utbredd och utgör ett hot mot såväl enskilda människor som samhälle och näringsliv. Det är därför viktigt att på bred front vidta åtgärder för att förebygga sådan brottslighet. Regeringen anser att det är angeläget att fortsätter att utveckla sitt brottsförebyggande arbete med fokus på samverkan med andra myndigheter och organisationer. Möjligheten att skapa stor ekonomisk är en central faktor bakom kvalificerad ekonomisk brottslighet, som i en del fall innefattar grov organiserad brottslighet. En viktig brottsförebyggande åtgärd är att minska incitamenten till att begå sådana brott genom att spåra, förverka och återföra vinster av brott. Regeringen förutsätter att detta arbete utvecklas ytterligare. Brottsligheten förändras i takt med samhällets utveckling. Det krävs kunskap om brottsligheten och dess orsaker samt kunskap om hur brott kan förebyggas. Därför är det viktigt med regelbunden uppföljning och utvärdering av de insatser och åtgärder som har vidtagits. Regeringen kommer även fortsättningsvis att ta initiativ till utvärderingar av reformer av olika slag inom rättsväsendet. Brottsförebyggande rådets arbete ska utgöra ett kunskaps- och metodstöd i andra myndigheters verksamhet. Rådet initierar och bedriver utvärdering och tillämpad forskning som ett led i utvecklingen av rättsväsendet. Myndigheten ska fokusera på att ta fram och sprida kunskap om framgångsrik brottsbekämpning och brottsförebyggande verksamhet, nationell såväl som internationell. Kriminalunderrättelsetjänsten har en betydelsefull funktion att fylla för att stödja polisens dagliga operativa verksamhet. Informationen som finns hos kriminalunderrättelsetjänsten ska tas tillvara tidigt som en del av den planlagda brottsförebyggande verksamheten. En central del av kriminalunderrättelsetjänstens uppgift är därför att bereda och tillhandahålla underlag för strategiska och operativa beslut avseende prioritering och genomförande av sådana insatser. Detta behov finns såväl i ett nationellt som ett internationellt perspektiv. Utvecklad samverkan mot terrorism Ett antal myndigheter både inom och utanför rättsväsendet bidrar på olika sätt till det förebyggande arbetet mot terrorism. Säkerhetspolisen har huvudansvaret för samverkan mellan dessa, bland annat inom ramen för samverkansrådet mot terrorism. Säkerhetspolisen har tillsammans med ansvar för att utreda brottsmisstankar med kopplingar till terrorism, men även här är samarbetet med andra myndigheter av stort värde. De nationella samverkansstrukturerna på kontraterrorområdet har utvecklats positivt . mot terrorism har bland annat etablerat den permanenta arbetsgruppen Nationellt NCT) där Säkerhetspolisen samarbetar med () och den militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST). NCT har till uppgift att analysera händelser, trender och omvärldsutveckling som kan hänföras till terroristhot mot eller svenska intressen. Analyserna ska användas för strategiska hotbildsbedömningar vilka kan delges och myndigheterna inom . Målet för verksamheten Utredning och lagföring är att brottsuppklaringen ska öka och att verksamheten ska bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet. Polisen ansvarar tillsammans med och för merparten av verksamheten inom Utredning och lagföring. Andra myndigheter med uppgifter inom detta område är Säkerhetspolisen, , och samt , och . Regeringen vill ha ett ännu tryggare . De gemensamma insatserna för att öka tryggheten i samhället och för att motverka utvecklingen av grövre brottslighet måste bli mer målinriktade och bedrivas med ännu större intensitet. Regeringen vill understryka vikten av att rättsväsendets myndigheter ytterligare fördjupar sin samverkan och vidareutvecklar sina gemensamma insatser för att väsentligt öka effektiviteten och kvaliteten i mängdbrottsbekämpningen. Polisverksamheten behöver fortsätta att utvecklas så att mer av det brottsutredande arbetet genomförs av poliser i yttre tjänst i direkt anslutning till att brott har begåtts. Mer än hälften av de ärenden som kommer in till är mängdbrottsärenden som exempelvis snatterier, trafikbrott och ringa narkotikabrott. Det är betydelsefullt att vidareutvecklar sina arbetsformer och arbetsmetoder inom framför allt mängdbrottsbekämpningen. gav regeringen , och i uppdrag att gemensamt vidta åtgärder för att säkerställa en effektiv samverkan och handläggning av mängdbrott. I uppdraget ingår att vidta åtgärder för att minska handläggningstiderna och skapa förutsättningar för uppföljning och utvärdering av 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Genom sådana åtgärder förväntar sig regeringen att kapaciteten att möta en fortsatt ökad ärendetillströmning förbättras. Med de höga krav på kvalitet och effektivitet som måste ställas på brottsutredningsverksamheten i stort följer ett behov att överväga om de regler som de brottsutredande myndigheterna har att tillämpa är ändamålsenliga och väl anpassade till kraven i samhället. Mot denna bakgrund har regeringen gett särskilda utredare i uppdrag att utreda dels vissa grundläggande frågor rörande förstärkt rättssäkerhet och effektivitet i förundersökningsförfarandet, bland annat om objektivitetskravet och förundersökningsledarens ansvar (dir. 2009:35), dels förutsättningarna för vissa förändringar i reglerna om förundersökningsbegränsning (dir. 2009:50). För en framgångsrik brottsbekämpning är det nödvändigt att myndigheterna har effektiva arbetsmetoder.