prop · GX0360 · 2009-11-26 00:00:00 — Länsstyrelserna är överlag positiva till att ersättning till kommunerna ska utgå i form av ett specialdestinerat bidrag men har synpunkter på förslaget. Länsstyrelserna i , och anser att nivåerna på den föreslagna schablonersättningen är för låg och otillräcklig. i framför att i förhållande till den verksamhet utredaren anser att kommunerna ska upprätthålla, bör det specialdestinerade bidraget kopplas till någon form av uppföljning och eventuell sanktionsmöjlighet. De kommuner som yttrat sig pekar samstämmigt på att ett specialdestinerat bidrag är att föredra men att de föreslagna nivåerna på schablonersättningen är för låga, eftersom kommunerna anser att det nuvarande systemet inte ger tillräcklig kostnadstäckning samt att det är bra att rätten att återsöka ersättning för särskilda kostnader kvarstår. anser att förslaget innebär en kraftig sänkning av ersättningen till kommunen. kommun framför att de föreslagna per flykting och år i åldern endast förefaller räcka till en ganska blygsam insats. kommun framhåller att den statliga ersättningen inte täcker kommunernas kostnader . Schabloniserade bidrag är att föredra men det är högst osäkert om de föreslagna nivåerna på det specialdestinerade statsbidraget täcker kommunens kostnader för nyanlända flyktingar. Kommunerna bör även fortsättningsvis ersättas för de kostnader som flyktingmottagandet och introduktionen genererar. Ett antal kommuner, däribland kommun, och anser att förslaget om statlig ersättning till kommunerna är svårbedömt. Det behövs en bättre beskrivning och ytterligare utredning av kommunernas uppdrag och av kostnadsberäkningarna. , kommun, kommun, , och framför att staten ska ge kommunerna full kostnadstäckning för insatserna. påpekar att grundbidraget i det nuvarande systemet gör att det i så gott som alla kommuner finns en kontaktperson och en expertfunktion på det lokala planet som både nyanlända och allmänhet kan vända sig till. Denna funktion försvinner med förslaget. kommun och anser att det bör införas en rätt att överklaga beslut om extraordinär ersättning. kommun framför att kommuner som tar emot kvotflyktingar generellt sett har en betydligt tyngre ekonomisk börda än kommuner som tar emot andra grupper nyanlända. En lösning skulle kunna vara att differentiera statsbidraget för olika grupper av nyanlända. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Kommuner får statlig ersättning för flyktingmottagandet enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. har antagit riktlinjer för ersättningen (prop. 1989/90:105, bet. 1989/90:SfU21, rskr. 1989/90:281, prop. 1991/92:25, bet. 1991/92:SfU6, rskr. 1991/92:57, prop. 1999/2000:1, bet. 1999/2000:SfU1, rskr. 1999/2000:98, prop. 2002/03:2, bet. 2002/03:SfU1, rskr. 2002/03:72 och prop. 2006/07:100, bet. 2006/07:FiU21, rskr. 2006/07:222). Ersättning enligt ovan nämnda förordning utgår dels i form av ett schablonbelopp för varje nyanländ person som omfattas av förordningen, dels genom en grundersättning till de kommuner som tecknar en överenskommelse med staten om flyktingmottagande. Schablonbeloppet avser att kompensera kommunerna för kostnader för försörjning samt merkostnader för svenskundervisning för invandrare (sfi), tolkar, skola, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, administration och introduktionsinsatser. Utöver dessa ersättningar kan kommuner ansöka om ersättning för särskilda kostnader för försörjningsstöd, stöd och hjälp i boende och färdtjänst för personer med funktionsnedsättning eller sjukdom eller som är vid ankomsten till (ersättning för försörjningsstöd utgår dock inte för personer som fyllt eftersom dessa har rätt till statligt äldreförsörjningsstöd). Kommuner kan vidare ansöka om ersättning för kostnader för vård av barn utan vårdnadshavare. Under vissa villkor kan kommuner och landsting ansöka om ersättning för kostnader för hälsoundersökningar samt för betydande kostnader för varaktig vård för personer som omfattas av förordningen. Kommuner kan även ansöka om ersättning för betydande extraordinära kostnader för flyktingmottagandet som inte bedöms kunna täckas av schablonbeloppet. Staten bör ha ett fortsatt ekonomiskt ansvar för mottagandet av de nyanlända som omfattas av nuvarande statliga ersättning till kommunerna för flyktingmottagande m.m. Genom regeringens förslag om att staten tar ett väsentligt ökat ansvar för nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet och att en statlig etableringsersättning införs, kommer kommunernas uppgifter och kostnader för nyanlända att minska. Därför bör de riktlinjer tidigare beslutat om avseende ersättningen till kommunerna upphävas. Regeringen bör i fortsättningen meddela föreskrifter om ersättning till kommunerna. Kommunerna kommer fortfarande att ha kvar uppgifter som staten ersätter kostnader för genom schablonersättningen (sfi, tolkar, praktisk hjälp och informationsinsatser vid inflyttningen, särskilda insatser inom skola, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg m.m.). Motsvarande kostnader bör ersättas av staten även och det bör liksom huvudsakligen ske i schabloniserad form. Ersättningen bör också kompensera kommunerna för kostnader för samhällsorientering enligt avsnitt 8.4. Vidare bör de kommuner som träffar överenskommelse med staten om att ta emot nyanlända även fortsättningsvis få en grundersättning för att oberoende av hur många nyanlända de tar emot kunna upprätthålla en viss basorganisation för mottagandet. En sådan grundersättning bör dock vara lägre än eftersom kommunernas uppgifter vad gäller arbetsmarknadsetablering till stor del tas över av Arbetsförmedlingen. Regeringens förslag om den tid som nyanlända som längst ska ha rätt till etableringsersättning är kortare än den period för vilken kostnader för försörjningsstöd är inräknade i dagens schablonersättning till kommunerna. Detta kommer att beaktas vid utformningen av nya regler för den statliga ersättningen till kommunerna. Utgångspunkten är att statlig ersättning ska lämnas så att kommunerna får motsvarande ersättning som för försörjningsstöd som man kommer att ha kvar efter reformens genomförande. Historiska erfarenheter av behov av försörjningsstöd är en av flera parametrar att beakta när storleken på ersättningen till kommunerna ska fastställas. Förändrade förhållanden måste också beaktas, som t.ex. stärkta incitament för individerna genom införandet av etableringsersättningen, förstärkt stöd genom lotsar, ökat ansvar för Arbetsförmedlingen och snabbare start för etableringsinsatserna i förhållande till dagsläget. Huvuddelen av kompensationen till kommunerna för kvarstående kostnader för försörjningsstöd bör ingå i schablonersättningen till samtliga kommuner. En mindre del av kompensationen bör dock vara direkt riktad till ett Prop. 2009/10:60 begränsat antal kommuner som har betydande kostnader för försörjningsstöd till personer som inte är självförsörjande när rätten till etableringsersättning upphör. Regeringen anser också att kommuner även fortsättningsvis bör ha möjlighet att ansöka om ersättning för vissa särskilda kostnader för ensamkommande barn och personer med funktionsnedsättning eller varaktigt vårdbehov samt för extraordinära kostnader. Ersättningsreglerna bör dock så långt möjligt förenklas jämfört med . Vidare bör staten ersätta kommunernas kostnader för försörjningsstöd för nyanlända som har så nedsatt prestationsförmåga att de inte har rätt att få en etableringsplan och som därför inte kan få någon etableringsersättning. Kommuner och Landsting (SKL) har lämnat synpunkter på hur principer för den statliga ersättningen till kommunerna kan utformas och på ersättningens storlek. Den närmare utformningen av ersättningsreglerna kommer att regleras i förordning efter vidare kontakter med SKL. 14Uppföljning och utvärdering av insatserna i etableringsreformen Regeringens bedömning: Arbetsförmedlingen bör ha ett huvudansvar för att bygga upp och förvalta ett system för inrapportering av de nyanländas aktiviteter som kan ligga till grund för löpande uppföljning och för att säkerställa att etableringsersättning lämnas endast till den som deltar i aktiviteter. Utöver Arbetsförmedlingens löpande uppföljning bör mer fördjupade uppföljningar och utvärderingar genomföras. Utredningens förslag: Överensstämmer inte med regeringens bedömning. Utredningen har föreslagit att System för Utvärdering av Nyanländas Etablering () ska tas i bruk när den föreslagna lagen om introduktion för vissa nyanlända utlänningar träder i kraft. Utredningen har vidare föreslagit att eller Arbetsförmedlingen ska förvalta systemet och att lotsarna ska rapportera in vilka aktiviteter som de nyanlända deltar i. Utredningen har vidare föreslagit att ansvarig myndighet ska genomföra uppföljning och utvärdering. Remissinstanserna: Flera remissinstanser framhåller vikten av uppföljning och utvärdering, bl.a. flera länsstyrelser och kommuner, Kommuner och Landsting, och . Några remissinstanser, och i , är tveksamma om är lämpligt när det gäller uppföljning. Arbetsförmedlingen framhåller att det behövs ett system som är integrerat och inte skapar dubbelarbete hos aktörerna för att åstadkomma effektivitet och minimera administrativt merarbete. 2009/10:60 centralbyrån stödjer utredarens förslag om att tas i bruk. Verket för förvaltningsutveckling, i och i avstyrker att Arbetsförmedlingen blir huvudman för det nationella systemet. En oberoende part med ansvar för uppföljning och utvärdering krävs som huvudman. för integrationsstudier (SULCIS) föreslår att utvärderingarna görs av fristående forskare vid universitet och högskolor. Skälen för regeringens bedömning: Insatser för att underlätta och påskynda nyanländas etablering i arbets- och samhällslivet är en investering för samhället. I och med den föreslagna reformen om nyanlända invandrares arbetsmarknadsetablering förstärks insatserna ytterligare. Det är därför av vikt att följa upp och utvärdera insatsernas effekter för att säkerställa att reformens intentioner förverkligas, och att insatserna är kostnadseffektiva och leder till resultat. En kritik som riktats mot det nuvarande systemet för introduktion av nyanlända har varit att det inte har funnits tillräcklig uppföljning av introduktionen och att det inte har varit möjligt att utvärdera effekterna av enskilda åtgärder. Med Arbetsförmedlingens samordningsansvar för vuxnas etablering förbättras förutsättningarna för ett enhetligt uppföljningssystem. Uppföljningen bör ske genom ett nationellt system för inrapportering av den nyanländes aktiviteter. Arbetsförmedlingen bör ges ett huvudansvar för att samla in relevant information om deltagare i etableringsinsatser som behövs för uppföljning och utvärdering. Regeringen har för avsikt att lämna ett särskilt uppdrag till Arbetsförmedlingen med närmare riktlinjer för Arbetsförmedlingens uppföljning. Genom ett system för inrapportering av deltagande i aktiviteter kan Arbetsförmedlingen också säkerställa att beslut om ersättningar i systemet är korrekta och avser rätt mottagare. Utöver Arbetsförmedlingens löpande uppföljning avser regeringen att ge särskilda utvärderingsuppdrag om reformens genomförande och resultat. En första generell utvärdering av reformens resultat bör vara möjlig . Vidare bör bl.a. etableringsersättningens betydelse för kvinnors och mäns arbetskraftsdeltagande, situationen för personer som inte kan delta i etableringsinsatser på av heltid och ansvarsfördelningen mellan Arbetsförmedlingen, och länsstyrelserna för nyanländas bosättning utvärderas. 15 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare och de lagändringar som föreslås bör träda i kraft . För att ett valfrihetssystem med etableringslotsar ska kunna finnas på plats behöver Arbetsförmedlingen påbörja arbetet med att upphandla etableringslotsar. Det innebär att Arbetsförmedlingen behöver upprätta förfrågningsunderlag, annonsera, godkänna och teckna kontrakt med lotsar i enlighet med det upphandlingsförfarande som anges i lagen (2008:962) om valfrihetssystem. Regeringen föreslår därför att bestämmelserna i 1114 §§ i den nya lagen ska tillämpas från och med Prop. 2009/10:60 . För att så många nyanlända som möjligt som bosätter sig i en kommun efter den nya lagens ikraftträdande ska omfattas av lagen behövs övergångsbestämmelser. Regeringen föreslår därför att lagens bestämmelser ska tillämpas på nyanlända som har rest in i landet efter utgången av och som har uppehållstillstånd vid inresan, samt på nyanlända som har beviljats uppehållstillstånd efter utgången av . Bestämmelserna ska även tillämpas på nyanlända som har beviljats uppehållstillstånd före utgången av , om de är registrerade vid och vistas på en förläggning för asylsökande . Genom lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare bör lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar upphöra att gälla. Äldre föreskrifter bör fortfarande gälla för utlänningar som inte omfattas av ovan nämnda övergångsbestämmelser. Övergångsbestämmelser behövs även till inkomstskattelagen (1999:1229), socialtjänstlagen (2001:453), lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom , lagen (2008:307) om kommunalt vårdnadsbidrag samt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). 16 Konsekvens- och kostnadsanalys 16.1 Konsekvenser för nyanlända, kommuner m.fl. Konsekvenser för de nyanlända Den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare innebär att ett ökat ansvar läggs på individen själv att med stöd av en etableringslots planera för sin framtid i och att vara aktiv för att etablera sig i arbetslivet och försörja sig själv. lotsar och ett tydligt ansvar för Arbetsförmedlingen ska öka kvaliteten på etableringsinsatserna och stärka den nyanländes möjligheter till snabb etablering på arbetsmarknaden. Den nyanländes möjligheter att välja inriktning på stöd i ökar också genom införandet av lotsar. Den föreslagna etableringsersättningen utformas så att den stimulerar nyanlända att delta i olika aktiviteter. Den innebär också att det är den nyanlände själv som måste ta konsekvenserna av att inte vara aktiv. Genom att etableringsersättningen inte påverkas av sidoinkomster från arbete upp till ett visst belopp lönar det sig för den nyanlände att arbeta vid sidan av deltagande i aktiviteter på heltid. Det införs en möjlighet för den enskilde att få hjälp med bosättning i en annan kommun om ett sådant behov anmäls från det Detta innebär att nyanlända som på grund av t.ex. trångboddhet vill flytta till en kommun med bättre förutsättningar för etablering i arbets- och samhällslivet ges ökade möjligheter till detta. Jämställdhet mellan kvinnor och män Den föreslagna lagen förbättrar förutsättningarna för jämställdhet mellan kvinnor och män. Kvinnorna påbörjar som regel undervisning i svenska senare, har färre veckotimmar i aktiviteter och har färre kontakter med arbetsmarknaden än männen. Det tar också för kvinnor än för män att etablera sig på arbetsmarknaden. ska erbjudas etableringssamtal och alla som har förmåga att delta i insatser enligt den föreslagna lagen åtminstone på deltid ska erbjudas en Härigenom ökar förutsättningarna för att de skillnader som finns mellan kvinnor och män vad gäller deltagande i aktiviteter elimineras. En individuell etableringsersättning som inte påverkas av inkomsterna hos andra personer i hushållet skapar starkare ekonomiska incitament för båda makarna i en familj att delta i svenskundervisning för invandrare (sfi) och andra arbetsförberedande aktiviteter. Detta bör medföra bättre förutsättningar för nyanlända kvinnor att etablera sig på arbets- Målgruppen för den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare är nyanlända vuxna och målet är att etablerings- insatserna ska leda till egen försörjning. Insatserna är därför primärt riktade till vuxna, inte barn och ungdomar. Om föräldrarna får ett arbete och egen försörjning påverkas emellertid också förutsättningarna för Kommunernas skyldigheter vad gäller nyanlända barn i skola, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg är reglerade i annat sammanhang och har också utfärdat allmänna råd om hur kommunens och den enskilda skolans verksamhet bör se ut när det gäller stöd till nyanlända barn m.m. Regeringen förutsätter att nyanlända med barn söker och tar emot erbjuden plats inom förskoleverksamhet Deltagande i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg bör uppmuntras, både för att det ökar förutsättningarna för föräldrarna att delta i olika aktiviteter och för att sådant deltagande stimulerar utveckling av det svenska språket för barnet. Genom den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare kommer kommunernas uppgifter för nyanlända att minska. Kommunerna kommer emellertid fortfarande att ha en stor och viktig roll för att underlätta etablering. Det gäller t.ex. sfi, samhällsorientering samt tillgång till skola, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för nyanlända barn och ungdomar. Vad gäller sfi är ambitionen att kommunerna ska kunna erbjuda plats tidigare än vad som sker i en del kommuner. verka för att nyanlända som omfattas av den föreslagna lagen ska kunna påbörja sfi inom en månad från det att en anmälan till sfi har kommit in till kommunen. är det ett krav för att få statlig ersättning att orientering om svenska samhällsförhållanden ingår i det introduktionsprogram som den nyanlände ska erbjudas. Regeringen föreslår att samhällsorientering ska bli en lagreglerad skyldighet för kommunerna. Den förändrade ansvarsfördelningen mellan stat och kommun innebär att kommunernas kostnader kommer att minska. Största kostnadsminskningen gäller kostnader för försörjningsstöd. Kommunerna bör när det nya systemet är genomfört endast i undantagsfall ha några försörjningskostnader för personer som omfattas av den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare. En nyanländ som omfattas av den föreslagna lagen och inte medverkar i upprättandet av en etableringsplan eller över huvud taget inte önskar delta i aktiviteter bör i princip efter beviljat uppehållstillstånd alltid kunna hänvisas till att delta i verksamhet och därigenom få sin försörjning tryggad. Detsamma gäller den som utan godtagbart skäl inte följer en etableringsplan. I akuta situationer kan det dock vara nödvändigt för kommunerna att med hänsyn till det yttersta ansvaret enligt socialtjänstlagen (2001:453) bevilja och betala ut försörjningsstöd. Om en person inte kan delta i etableringsaktiviteter på grund av sjukdom eller vård av barn och därmed får helt nedsatt etableringsersättning kan kommunen också vara tvungen att gå in med försörjningsstöd till den sjuke eller som komplement till garantinivån i föräldraförsäkringen för den som vårdar barn. Vidare kommer kommunerna liksom att ha kostnader för försörjningsstöd till personer som efter genomgångna etableringsinsatser inte har uppnått egen försörjning. Dessa kostnader bedöms dock minska eftersom den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare med bl.a. ökat ansvar för Arbetsförmedlingen och införandet av etableringslotsar förväntas leda till att de nyanlända snabbare kommer in på arbetsmarknaden. Kommunerna kommer också att ha kvar samma ansvar som för nyanlända som inte ingår i den föreslagna lagens målgrupp. Kommunerna kommer även fortsättningsvis att få ersättning av staten för kostnader som är förknippade med etableringsinsatser (se avsnitt 13). Betydelse för företagande och små företags förutsättningar Införandet av ett obligatoriskt valfrihetssystem med etableringslotsar ger möjligheter för företag att utvecklas inom en ny marknad. Det gäller inte minst för små företag. De som arbetar med nyanländas introduktion inom kommuner, statliga myndigheter eller idéburna organisationer ges möjligheter att etablera sig som egna företagare. En större mångfald av aktörer inom området berikar också verksamheten. För att få etableringsersättning ska nyanlända som huvudregel delta i aktiviteter motsvarande heltidssysselsättning. De aktörer som anordnar aktiviteter för den nyanlände ska rapportera frånvaro som kan utgöra skäl till nedsättning av ersättningen till individen. innebära ett visst administrativt merarbete för vissa företag och Prop. 2009/10:60 organisationer. Anordnare av verksamhet för nyanlända har dock redan i dag ofta motsvarande skyldighet att rapportera frånvaro till kommuner. Arbetsförmedlingens beslut om att upprätta etableringsplaner kommer att kunna överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller beslut om etableringsersättning, etableringstillägg och bostadsersättning. Det innebär att domstolarna tillförs nya måltyper. Måltillströmningen bedöms således öka något, dock endast marginellt. De nya ersättningarna kommer att lämnas i stället för introduktionsersättning enligt lagen (1992:1068) om introduktionsersättning och ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen. Såväl beslut om nuvarande introduktionsersättning som ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det finns inte skäl att anta att överklagandefrekvensen kommer att bli högre i det nya systemet. Det kommer också att vara möjligt att hos allmän förvaltningsdomstol ansöka om rättelse av Arbetsförmedlingens beslut enligt lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV). Vidare kan tillämpningen av LOV ge upphov till att skadeståndstalan väcks vid allmän domstol. Det bedöms dock inte kunna bli fråga om mer än en ett mycket litet antal mål i domstolarna. Sammantaget gör regeringen bedömningen att den föreslagna lagstiftningen kommer att medföra en så liten ökning av arbetsbördan vid Domstolar att kostnaden för den ryms inom befintliga anslag. Regeringen avser dock att noga följa utvecklingen. Förslagen har inga konsekvenser för miljön. Regeringen bedömer att den föreslagna lagen om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare med ökat ansvar för Arbetsförmedlingen, införandet av etableringslots och en ersättning till individen som stimulerar till aktivt deltagande i aktiviteter sammantaget kommer att leda till en snabbare etablering på arbetsmarknaden för nyanlända invandrare. Ett snabbare inträde på arbetsmarknaden har i sin tur mycket positiva effekter på samhällsekonomin. Mediantiden från folkbokföring till sysselsättning för kommunmottagna vuxna ligger för män och runt för kvinnor. En förkortning av den genomsnittliga tiden från folkbokföring till sysselsättning för nyanlända flyktingar och andra skyddsbehövande samt deras anhöriga med skulle grovt skattat motsvara 5 000 årsarbetskrafter. En förkortning av mediantiden med motsvarar runt 10 000 årsarbetskrafter och en förkortning med runt 20 000 årsarbetskrafter. Den demografiska situationen med ett stort antal personer som går i Prop. 2009/10:60 pension gör att en förbättrad introduktion som leder till snabbare arbetsmarknadsetablering har stor betydelse för samhällsekonomin. I bilaga 6 till 2008:s betänkande Timmar, kapital och teknologi Vad betyder mest? (SOU 2008:14) analyseras förutsättningarna för tillväxt i det svenska näringslivet . Analysen visar på den omedelbara och positiva utveckling av samhällsekonomin som en förbättrad integration leder till. Sammantaget är effekterna positiva och dessutom kraftiga i förhållande till vad som kan åstadkommas genom t.ex. en generellt höjd utbildningsnivå, där de samlade samhällsekonomiska effekterna är negativa under innan positiva effekter uppnås. Ett ökat och snabbare arbetsmarknadsinträde för invandrare medför vidare omedelbara positiva kommunalekonomiska effekter i form av både ökade skatteintäkter och minskade kostnader. Ett snabbare arbetsmarknadsinträde skulle innebära ökade skatteintäkter och minskade kostnader för olika bidrag även för staten. 16.3Ekonomiska konsekvenser för staten