prop · GX0378 · 2009-12-21 00:00:00 — Terroristbrott och rättigheter och grundläggande principer Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de uppsåtliga handlingar som avses i punkt- erna ai och som genom sin art eller sitt sammanhang allvarligt kan skada ett land eller en internationell organisation skall be- Brott som begås av en terroristgrupp I detta rambeslut avses med terroristgrupp en strukturerad grupp, inrättad för , bestående av mer än två perso- ner, som handlar i samförstånd för att begå terroristbrott. Med termen strukturerad grupp avses en grupp som inte tillkommit slumpartat i det omedelbara syftet att begå ett brott och som inte nödvändigtvis har formellt fastställda roller för medlem- marna, kontinuitet i sammansättningen eller en noggrant utar- betad struktur. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 164/5 Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga följande uppsåtliga handlingar: a)Att leda en terroristgrupp. b)Att delta i en terroristgrupps verksamhet, vari inbegripes att förse den med information eller ge den materiellt stöd eller bidra med varje form av finansiering av gruppens verksam- het, med vetskap om att deltagandet kommer att bidra till gruppens brottsliga verksamhet. Brott med anknytning till terroristverksamhet Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att även följande handlingar skall betraktas som brott med anknytning till terroristverksamhet: a)Grov stöld som begås i syfte att utföra någon av de hand- lingar som räknas upp i artikel 1.1. b)Utpressning i syfte att begå någon av de handlingar som anges i artikel 1.1. c)Upprättande av förfalskade administrativa dokument i syfte att utföra någon av de handlingar, som räknas upp i artiklar- na 1.1 ah och 2.2 b. Anstiftan, medhjälp, försök 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga anstiftan av eller medhjälp till ett av de brott som anges i artikel 1.1 och artiklarna 2 eller 3. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att straffbelägga försök att begå ett av de brott som anges i artikel 1.1 och artikel 3, med undantag för innehav enligt artikel 1.1 f och brott enligt artikel 1.1 i. 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de brott som anges i artiklarna 14 skall be- läggas med effektiva, proportionella och avskräckande straffrättsliga påföljder, som kan medföra utlämning. 2.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att terroristbrott som avses i artikel 1.1 och så- dana brott som anges i artikel 4, i den mån de hänför sig till terroristbrott, skall beläggas med ett frihetsstraff som är stränga- re än det som föreskrivs i nationell lag för sådana brott, när det inte föreligger ett sådant särskilt uppsåt som krävs enligt artikel 1.1, utom då de föreskrivna påföljderna redan är de maximi- straff som kan dömas ut enligt nationell lag. Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att sådana brott som anges i arti- kel 2 skall beläggas med ett frihetsstraff med ett maximistraff för brott enligt artikel 2.2 a och för brott som anges i artikel 2.2 b. När det brott som är angivet i artikel 2.2 a endast avser handlingar enligt artikel 1.1 i, skall maximistraffet vara . Varje medlemsstat får vidta de åtgärder som är nödvändiga för att de påföljder som anges i artikel 5 skall kunna lindras, om gärningsmannen a)tar avstånd från sin terroristverksamhet, och b)förser administrativa eller rättsliga myndigheter med uppgif- ter, som de inte skulle ha kunnat erhålla på annat sätt och som hjälper dem att i)förebygga eller mildra effekterna av brottet, ii)identifiera eller väcka åtal mot de övriga gärningsmän- nen, iii)finna bevis, eller iv)förebygga ytterligare brott som anges i artiklarna 14. 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att juridiska personer skall kunna hållas ansvari- ga för något av de brott som anges i artiklarna 14, om dessa begås till deras förmån av någon person som agerar antingen enskilt eller som en del av den juridiska personens organisation och som har en ledande ställning inom den juridiska personen, grundad på a)befogenhet att företräda den juridiska personen, b)befogenhet att fatta beslut på den juridiska personens vägnar, c)befogenhet att utöva kontroll inom den juridiska personen. 2.Förutom de fall som angivits i punkt 1 skall varje med- lemsstat vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att en juridisk person skall kunna hållas ansvarig, när brister i övervakning eller kontroll som skall utföras av en sådan person som avses i punkt 1 har gjort det möjligt för en person som är underställd den juridiska personen att till förmån för denna juri- diska person begå något av de brott som anges i artiklarna 14. 3.Den juridiska personens ansvar enligt punkterna 1 och 2 skall inte utesluta lagföring av de fysiska personer som är gärningsmän, anstiftare eller medhjälpare till sådana brott som anges i artiklarna 14. L 164/6 Europeiska gemenskapernas officiella tidning Påföljder för juridiska personer Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att en juridisk person som förklarats ansvarig i enlighet med artikel 7 skall kunna bli föremål för effektiva, proportionella och avskräckande påföljder, som innefattar bötesstraff eller ad- ministrativa avgifter och eventuellt andra påföljder, som t.ex. a)fråntagande av rätt till offentliga förmåner eller stöd, b)tillfälligt eller permanent näringsförbud, c)rättslig övervakning, d)rättsligt beslut om upplösning av verksamheten, e)tillfällig eller permanent stängning av företag som har ut- nyttjats för att begå brottet. Medlemsstaten skall vara den som offren kommer ifrån. Medlemsstaten skall vara den på vars territorium gärnings- mannen påträffats. 3.Varje medlemsstat skall även vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande de brott som anges i artiklarna 14 i de fall den vägrar att överlämna el- ler utlämna en person som misstänks för eller som dömts för ett sådant brott till en annan medlemsstat eller till tredje land. 4.Varje medlemsstat skall se till att dess behörighet omfattar sådana fall där ett brott som anges i artiklarna 2 och 4 helt eller delvis har begåtts på dess territorium, oavsett var terroristgrup- pen är baserad och varifrån den utövar sin brottsliga verksam- het. 5.Denna artikel skall inte utesluta utövandet av den straffrättsliga behörighet som fastställs i en medlemsstat enligt dess nationella lagstiftning. Skydd av och stöd till brottsoffer 1.Varje medlemsstat skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att fastställa sin behörighet beträffande sådana brott som anges i artiklarna 14 i följande fall: a)Brottet har begåtts helt eller delvis inom dess territorium. Varje medlemsstat kan utsträcka sin behörighet om brottet har begåtts inom en medlemsstats territorium. b)Brottet har begåtts ombord på ett fartyg som för landets flagg eller ett luftfartyg registrerat i landet. c)Gärningsmannen är medborgare eller bosatt i landet. d)Brottet har begåtts till förmån för en juridisk person som är etablerad inom dess territorium. e)Brottet har begåtts mot dess institutioner eller befolkning, el- ler mot en av Europeiska unionens institutioner eller ett or- gan som inrättats i enlighet med fördragen om upprättandet av den Europeiska gemenskapen eller Fördraget om Europe- iska unionen och som har sitt säte i den medlemsstaten. 2.När brottet faller under fler än en medlemsstats behörig- het och vilken som helst av dessa stater kan lagföra brottet på grundval av samma omständigheter, skall de berörda medlems- staterna samarbeta för att bestämma vilken av dem som skall lagföra gärningsmännen för att om möjligt centralisera lagför- ingen till en enda medlemsstat. I detta syfte kan medlemsstater- na anlita alla de organ eller mekanismer som inrättats i Europe- iska unionen för att underlätta samarbetet mellan de rättsliga myndigheterna och samordningen av deras verksamhet. Följan- de omständigheter skall beaktas i successiv ordning: Medlemsstaten skall vara den inom vars territorium brottet begåtts. Medlemsstaten skall vara den i vilken gärningsmannen är medborgare eller bosatt. 1.Medlemsstaterna skall säkerställa att utredning av eller åtal för de brott som omfattas av detta rambeslut inte är beroende av ett brottsoffers anmälan eller anklagelse, åtminstone om des- sa handlingar utförts på medlemsstatens territorium. 2.Förutom de åtgärder som föreskrivs i rådets rambeslut /220/RIF av om brottsoffrets ställning i straffrättsliga förfaranden (1), skall varje medlemsstat om det är nödvändigt, vidta varje möjlig åtgärd för att säkerställa att brottsoffrets familj får ett lämpligt stöd. 1.Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut se- nast . 2.Medlemsstaterna skall till rådets generalsekretariat och kommissionen översända texten till de bestämmelser som de antar för att i den nationella lag- stiftningen införa de åtaganden som följer av detta rambeslut. På grundval av en rapport som upprättas på grundval av denna information och en skriftlig rapport från kommissionen skall rådet bedöma om medlemssta- terna har vidtagit de åtgärder som är nödvändiga för att följa detta rambeslut. 3.I kommissionens rapport skall det särskilt anges hur med- lemsstaterna i sin straffrätt har införlivat den skyldighet som anges i artikel 5.2. (1) EGT L 82, 22.3.2001, s. 1. Europeiska gemenskapernas officiella tidning L 164/7 Detta rambeslut skall tillämpas på . Detta rambeslut träder i kraft som det offentliggörs i . M. RAJOY BREY Uttalande som tagits till rådets protokoll i samband med att rambeslutet antogs 1.Rådet förklarar att ett brott som avser hot enligt artikel 1.1 i skall anses vara definierat i enlighet med den nationella lagstiftningen i den berörda medlemsstaten. Om detta brott skulle behöva en ytterligare brottsrubrice- ring, ett "trovärdigt" hot, är det i enlighet med rambeslutet tillåtet att tolka rättsakten på ett sådant sätt. I det fall rambeslutet avser ledning av en terroristgrupp som aldrig begår något brott, utan endast hotar att begå sådana brott, är det i enlighet med rambeslutet tillåtet att tolka rättsakten så att detta särskilda brott straffas med ett maximistraff . 2.Rådet förklarar att rambeslutet om bekämpande av terrorism omfattar handlingar som av alla medlemsstater i Europeiska unionen betraktas som allvarliga överträdelser av deras straffrätt, begångna av personer vars syften utgör ett hot mot deras demokratiska samhällen, som respek- terar rättsstaten och den civilisation på vilka dessa samhällen bygger. Det måste tolkas på detta sätt och inte så att man hävdar att beteendet hos dem som har arbetat för att bevara och återupprätta dessa demokratiska värden, vilket i synnerhet var fallet i några medlemsstater under , nu kan betraktas som "terroristhandlingar". Det får inte heller tolkas så att man på terroristgrunder anklagar personer som utövar sin grundläggande rätt att lägga fram sina åsikter, även om de begår brott när det utövar en sådan rätt. Uttalande från rådet om artikel 1.1 f Rådet är överens om att rambeslutet inte ålägger medlemsstaterna en skyldighet att kriminalisera de handlingar som avses i artikel 1.1 f, om dessa inte utförs i avsikt att begå ett terroristbrott. Sammanfattning av Ds 2009:17 I promemorian föreslås att tillträder konvention om förebyggande av terrorism (ETS 196). Vidare lämnas förslag till genom- förandelagstiftning avseende dels den nämnda konventionen, dels det inom Europeiska unionen framförhandlade rambeslutet /919/RIF om ändring i rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism. Innehållet i konventionen och rambeslutet är låt vara att konventio- nen behandlar flera frågor som överhuvudtaget inte berörs av rambeslutet i centrala delar mycket likartat. Det är därför naturligt att behandla genomförandet av de båda instrumenten i ett sammanhang. De förslag till lagstiftning som lämnas innebär i huvudsak: att det införs en ny lag om straff för uppvigling, rekrytering och utbild- ning avseende särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, att uppvigling och rekrytering respektive utbildning avseende särskilt allvarlig brottslighet kriminaliseras som självständiga brottstyper i den nya lagen, samt att svensk lag ska tillämpas på brott enligt den nya lagen i vissa fall som inte faller under 2 kap. 2 och 3 §§ . Lagändringarna föreslås träda i kraft . 1Förslag till lag om straff för uppvigling, rekrytering och utbildning avseende särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av Europa- rådets konvention om förebyggande av terrorism av (ETS 196) och Europeiska unionens rambeslut av om ändring av rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism (2008/919/RIF).1 2 § Med särskilt allvarlig brottslighet avses i denna lag 1.terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage och flygplatssabota- ge, 2.sådan brottslighet som avses i artikel 1 i den internationella konven- tionen mot tagande av gisslan, artikel 7 i konven- tionen om fysiskt skydd av kärnämne samt artikel 2 i den internationella konventionen om bekämpande av bombattentat av terrorister, 3.mord, dråp, misshandel, grov misshandel, människorov, olaga fri- hetsberövande, grov skadegörelse, mordbrand, grov mordbrand samt hot om sådana brott, om gärningen utförs mot sådana internationellt skydda- de personer som avses i konventionen om före- byggande och bestraffning av brott mot diplomater och andra internatio- nellt skyddade personer, samt 4.brott som avses i 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall. 3 § Den som 1.i ett meddelande till allmänheten uppmanar eller annars söker förle- da till särskilt allvarlig brottslighet, eller 2.på annat sätt söker förmå annan att begå eller annars medverka till sådan brottslighet döms till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärnings- mannen sökt förleda till brottslighet som innefattar omedelbar fara för liv 1 EUT L 330, 9.12.2008, s. 21-23 (Celex 32008F0919). eller hälsa eller för omfattande förstörelse av egendom eller om brottet annars varit av särskilt farlig art. 4 § Den som meddelar eller söker meddela instruktioner 1.om tillverkning eller användning av sprängämnen, vapen eller skad- liga eller farliga ämnen, eller 2.om andra metoder eller tekniker som är särskilt ägnade att användas vid förövandet av särskilt allvarlig brottslighet döms, om gärningen skett med vetskap om att de kunskaper som till- handahålls är avsedda att användas för detta ändamål, till fängelse i högst . Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om brottet ingått som ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller om gärningen annars varit av särskilt farlig art. 5 § Ansvar enligt denna lag ska inte ådömas om gärningen är att bedöma som ringa. Vid denna bedömning ska särskilt beaktas om det förelegat endast obetydlig fara för att gärningen skulle leda till förövande av sär- skilt allvarlig brottslighet samt om det återstått flera led innan gärningen kunnat leda till allvarlig skada. 6 § Om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i brottsbal- ken eller i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott ska inte dömas till straff enligt denna lag. 7 § Svensk medborgare, utlänning med hemvist i eller utlänning som befinner sig här i riket och som har begått brott enligt denna lag döms vid svensk domstol även om domsrätt enligt 2 kap. 2 eller 3 § inte föreligger. Detsamma gäller om gärningen är sådan som avses i artikel 9.1 d eller 9.1 e i Europeiska unionens rambeslut om be- kämpande av terrorism av (2002/475/RIF). Första stycket gäller även om brottet i enlighet med 6 § ska bestraffas enligt eller lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Bestämmelser om krav på tillstånd att väcka åtal i vissa fall finns i 2 kap. 5 § . Denna lag träder i kraft . 5. brott som avses i 2 § lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott eller 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av sär- skilt allvarlig brottslighet i vissa fall, eller 2 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 27 kap. 33 § ska ha följande Om det gäller sekretess enligt 2 kap. 1 eller 2 §, 5 kap. 1 § eller 9 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100) för uppgifter som avses i 32 §, ska en underrättelse enligt 31 § skjutas upp till dess att sekretess inte längre gäller. Har det på grund av sekretess enligt första stycket inte kunnat lämnas någon underrättelse från det att förundersökningen avsluta- des, får underrättelsen underlåtas. En underrättelse enligt 31 § ska inte lämnas, om förundersökningen angår 1.brott som avses i 13 kap. 1, 2, 3, 5 a eller 5 b § , om brottet innefattar sabotage enligt 4 § samma kapitel, 2.brott som avses i 13 kap. 4 eller 5 § , 3.brott som avses i 18 kap. 1, 3, 4, 5 eller 6 § eller 19 kap. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 12 eller 13 § , 4.brott som avses i 3 eller 4 kap. , om brottet är av det slag som anges i 18 kap. 2 § eller 19 kap. 11 § samma balk, 5. brott som avses i 2 § lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott, 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall eller 3 eller 4 § lagen (0000:00) om straff för uppvigling, rekryte- ring och utbildning avseende sär- skilt allvarlig brottslighet i vissa fall, eller 6. försök, förberedelse eller stämpling till brott som anges i 15 eller underlåtenhet att avslöja sådant brott, om gärningen är belagd med straff. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2009:63. 3Förslag till lag om ändring i lagen (2008:854) om åtgärder för att utreda vissa samhällsfarliga brott Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (2008:854) om åtgärder för att utre- da vissa samhällsfarliga brott ska ha följande lydelse. Denna lag gäller vid förundersökning angående 1.sabotage eller grovt sabotage enligt 13 kap. 4 eller 5 § , 2.mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, kapning, sjö- eller luftfartssabotage eller flygplatssabotage enligt 13 kap. 1, 2, 3, 5 a eller 5 b § , om brottet innefattar sabotage enligt 4 § samma kapitel, 3.uppror, väpnat hot mot laglig ordning, olovlig kårverksamhet eller brott mot medborgerlig frihet enligt 18 kap. 1, 3, 4 eller 5 § , 4.högförräderi, krigsanstiftan, spioneri, grovt spioneri, obehörig be- fattning med hemlig uppgift, grov obehörig befattning med hemlig upp- gift eller olovlig underrättelseverksamhet enligt 19 kap. 1, 2, 5, 6, 7, 8 eller 10 § , 5.företagsspioneri enligt 3 § lagen (1990:409) om skydd för företags- hemligheter, om det finns anledning att anta att gärningen har begåtts på uppdrag av eller har understötts av en främmande makt eller av någon som har agerat för en främmande makts räkning, 6. terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terrorist- brott, brott enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansie- ring av särskilt allvarlig brottslig- het i vissa fall eller brott enligt 3 eller 4 § lagen (0000:00) om straff för uppvigling, rekrytering och utbildning avseende särskilt all- varlig brottslighet i vissa fall, eller 7. försök, förberedelse eller stämpling till brott som avses i 16, om sådan gärning är belagd med straff. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2009:78. Remissvar har inkommit från ombudsmän, , Hovrätten för Nedre , , , , , , Åklagarmyn- digheten, , , , , Kriminalvården, Brottsföre- byggande rådet, , ter, Försvarsmakten, Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, Statskontoret, , och TV, (), (), i , Länssty- relsen i län, , , , , , Tidningsutgivar- na och . , Svenska avdelningen av Internationella Ju- ristkommissionen och för mänskliga rättigheter har inbjudits att yttra sig men avstått. Förslag till lag om straff för offentlig uppmaning, rekrytering och utbildning avseende terroristbrott och annan särskilt allvar- lig brottslighet Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser för genomförande av Europarå- dets konvention om förebyggande av terrorism och av Europeiska unionens rambeslut om ändring av rambeslut /475/RIF om bekämpande av terrorism (2008/919/RIF).1 2 § Med särskilt allvarlig brottslighet avses i denna lag 1.mord, dråp, grov misshandel, människorov, olaga frihetsberövande, grovt olaga tvång, mordbrand, grov mordbrand, allmänfarlig ödeläggelse, sabotage och spridande av gift eller smitta om syftet med gärningen är att injaga skräck i en befolkning eller en befolkningsgrupp eller att förmå en regering eller en internationell organisation att vidta eller att avstå från att vidta en åtgärd, 2.terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, grovt sabotage, kapning, sjö- eller luftfartssabotage och flygplatssabota- ge, 3.sådan brottslighet som avses i artikel 1 i den internationella konven- tionen mot tagande av gisslan, artikel 7 i konven- tionen om fysiskt skydd av kärnämne samt artikel 2 i den internationella konventionen om bekämpande av bombattentat av terrorister, 4.mord, dråp, misshandel, grov misshandel, människorov, olaga fri- hetsberövande, grov skadegörelse, mordbrand, grov mordbrand samt hot om sådana brott, om gärningen utförs mot sådana internationellt skydda- de personer som avses i konventionen om före- byggande och bestraffning av brott mot diplomater och andra internatio- nellt skyddade personer, samt 5.brott enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av sär- skilt allvarlig brottslighet i vissa fall. 1 EUT L 330, 9.12.2008, s. 21 (Celex 32008F0919). 3 § Den som i ett meddelande till allmänheten uppmanar eller annars söker förleda till särskilt allvarlig brottslighet döms till fängelse i högst . 4 § Den som söker förmå någon annan, i annat fall än som anges i 3 §, att begå eller annars medverka till särskilt allvarlig brottslighet döms till fängelse i högst . 5 § Den som meddelar eller söker meddela instruktioner om tillverkning eller användning av sådana sprängämnen, vapen eller skadliga eller farli- ga ämnen som är särskilt ägnade att användas för särskilt allvarlig brotts- lighet, eller om andra metoder eller tekniker som är särskilt ägnade för sådant ändamål, döms till fängelse i högst , om gärningen har be- gåtts med vetskap om att instruktionerna är avsedda att användas för särskilt allvarlig brottslighet. Övriga bestämmelser om ansvar 6 § Om brott som anges i 3, 4 eller 5 § är grovt, döms till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det avsett särskilt allvarlig brottslighet som innefattar fara för flera människoliv eller för egendom av särskild betydelse, om det ingått som ett led i en verksamhet som bedrivits i större omfattning eller om det annars varit av särskilt farlig art. 7 § Ansvar enligt denna lag ska inte dömas ut om det funnits endast obetydlig fara för att gärningen skulle leda till förövande av särskilt all- varlig brottslighet eller om gärningen med hänsyn till andra omständig- heter är att anse som ringa. 8 § Om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i brottsbal- ken eller i lagen (2003:148) om straff för terroristbrott ska ansvar enligt denna lag inte dömas ut. 9 § Även om det inte finns domsrätt enligt 2 kap. 2 eller 3 § döms för brott enligt denna lag vid svensk domstol om brottet har begåtts 1. av svensk medborgare eller av utlänning med hemvist i , el- 2. mot en av Europeiska unionens institutioner eller mot ett organ som inrättats i enlighet med Fördraget om Europeiska unionen eller Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och som har säte i . Första stycket gäller även om brottet i enlighet med 8 § ska bestraffas enligt eller lagen (2003:148) om straff för terroristbrott.