prop · GX0348 · 2009-11-10 00:00:00 — utöver vad som kan anses tillåtet enligt grundläggande EG-rättsliga principer för att motverka vad som brukar kallas social dumpning. kan hävdas att en gränsöverskridande tjänstehandel på sådana villkor som gäller för företag inom EES-samarbetet ger samhällsekonomiska vinster också när den bygger på viss lönekonkurrens och att handel på sådana villkor bör accepteras även när tjänsteutövaren är etablerad i ett land utanför EES-området. Utgångspunkten i våra kommittédirektiv är emellertid att vi ska sträva efter att behålla den svenska modellen med kollektivavtalsreglering av villkor på arbetsmarknaden. Så små ingrepp som möjligt ska göras i denna modell och de åtgärder som föreslås ska syfta till att lösa den situation som uppstått till följd av Lavaldomen. Mot den bakgrunden är vi inte beredda att föreslå att även stridsåtgär- der i samband med utstationeringar från tredje land ska omfattas av den föreslagna regleringen i utstationeringslagen. Inte heller finner vi anled- ning att föreslå ytterligare förändringar i 42 § medbestämmandelagen än sådana som föranleds av vårt förslag om att en särskild reglering av stridsåtgärder gentemot arbetsgivare från andra EES-länder införs. En möjlighet för utstationerade arbetstagare att hävda rätt enligt Enligt svensk rätt är det inte möjligt för en utstationerad arbetstagare att grunda några rättigheter på ett kollektivavtal som slutits mellan den och den utstationerande arbetsgivaren, såvida den utstationerade arbetstagaren inte är medlem i den avtalsslutande Detta är enligt vår bedömning en brist i förhållande till Vi föreslår att det införs en ny bestämmelse i utstationeringslagen, med innebörd att regler om arbets- och anställningsvillkor i ett kollektivavtal som har slutits mellan en svensk arbetstagarorganisation och en arbets- givare som är etablerad i ett annat EES-land och som utstationerar arbetstagare till ska kunna åberopas av en utstationerad arbets- tagare även om han eller hon inte är medlem i den avtalsslutande organi- Arbetstagaren ska enligt den föreslagna bestämmelsen kunna åberopa kollektivavtalet för den tid utstationeringen pågår. Vi föreslår två åtgärder när det gäller förbindelsekontorets funktion, som syftar till att underlätta både för utländska arbetsgivare och arbetstagare att få information om vilka villkor och krav som gäller vid en utstatione- ring till . Den ena åtgärden är att i utstationeringslagen föreskriva att arbets- och anställningsvillkor som en arbetstagarorganisation avser att framställa med stöd av stridsåtgärder ska ges in till av arbets- tagarorganisationen. Därigenom kan en tjänsteutövare eller utstationerad arbetstagare från ett annat EES-land enkelt få reda på vilka krav som kan komma att genomdrivas med stöd av stridsåtgärder. Det är självfallet önskvärt att sådana anpassade kollektivavtal utarbetas i samråd med arbetsgivarsidan. Om det inte framgår att samråd har skett bör de ingivna handlingarna översändas för kännedom till arbetsgivar- parten i det centrala avtal som innehåller de aktuella villkoren. Där- igenom vinner systemet i legitimitet. Någon skyldighet för arbetsgivar- sidan att yttra sig beträffande villkoren bör inte föreskrivas. Genom att de krav som kan riktas mot en utstationerande arbetsgivare ges in till ökar förutsebarheten för den tjänsteutövare inom EES som har för avsikt att utföra en tjänst i . Det blir betydligt enklare att beräkna vilka kostnader som kan bli aktuella. Även från arbetstagarens utgångspunkter kan det på ett enklare sätt kontrolleras att arbetsgivaren tillämpar villkor som ligger minst på den miniminivå som gäller enligt det tillämpliga branschavtalet i . Vi föreslår inte att någon sanktion kopplas till den föreslagna bestäm- melsen. Det faktum att en facklig organisation inte har gett in de villkor man framställer mot en arbetsgivare från ett annat medlemsland bör således inte påverka bedömningen av en eventuell stridsåtgärds olovlig- het eller på annan grund medföra skadeståndsansvar. Våra förslag utgår från att arbetsmarknadens parter kommer att ta ansvar för att vår föreslagna reglering uppfyller EG-rättens krav. I detta ligger att skyldigheten att ge in kollektivavtal följs trots att ingen sank- tion är kopplad till bestämmelsen. Det bör betonas att det inte ska ankomma på förbindelsekontoret att tolka och kvalificera de villkor som har getts in. Den andra åtgärden är att föreskriva en aktivare roll för förbindelse- kontoret när det gäller att bistå en utländsk arbetsgivare med information om vilka krav som kan komma att ställas vid en utstationering till . ska enligt 9 § utstationeringslagen endast hänvisa till arbetsmarknadens parter när det gäller frågan om eventuellt tillämpliga kollektivavtalsvillkor. Denna roll för Arbetsmiljö- verket är enligt vår bedömning för passiv. I stället föreslår vi att förbindelsekontoret aktivt ska bistå med hjälp för utländska arbetsgivare och arbetstagare att ta reda på vilka villkor som gäller enligt kollektivavtal i . När det gäller utstationeringar från ett annat EES-land föreslår vi att förbindelsekontoret ska bistå med information om vilka krav som kan komma att framställas enligt vår föreslagna bestämmelse om stridsåtgärder mot en arbetsgivare från ett annat EES-land. Det har i olika sammanhang under utredningens gång framförts förslag om att som myndighet bör ta över det ansvar som i dag ligger på . Av flera orsaker, främst att det inte naturligen kan anses ingå i vårt uppdrag, har utredningen inte tagit ställ- ning i frågan om vilken myndighet som ska fungera som förbindelse- I betänkandet har vi översiktligt behandlat åtaganden enligt internationella konventioner när det gäller förenings- och förhandlings- rätten samt strejkrätten. De situationer då de bestämmelser vi föreslår kan komma att åberopas är fall där den tillämpliga lagen för anställningsavtalet, utan en tillämp- ning av utstationeringsdirektivet, ska vara lagen i hemlandet därför att avtalet har en starkare rättslig anknytning till det landet. Vår föreslagna reglering rör endast rätten att vidta stridsåtgärder för att reglera anställningsvillkoren för till utstationerade arbetstagare. Den påverkar inte rätten för de utstationerade arbetstagarna att vidta stridsåtgärder enligt hemlandets reglering på detta område. heller inte rätten att vidta stridsåtgärder i situationer där arbetsgivaren visserligen är etablerad i ett annat EES-land, men där anställnings- förhållandet ändå har en sådan anknytning till att svensk rätt är tillämplig fullt ut. Mot den nu angivna bakgrunden finner vi det osannolikt att de förslag vi lägger fram är oförenliga med någon av de konventioner som redo- visas i betänkandet. Det går emellertid inte att helt utesluta att så är fallet. Vår bedömning är dock att våra förslag är nödvändiga för att den svenska regleringen av rätten att vidta stridsåtgärder ska vara förenlig med EG- Om det skulle visa sig att EG-rätten ställer krav på medlemsstaterna som är oförenliga med de åtaganden som följer av grundläggande konventioner på området menar vi att detta i första hand är en fråga mellan EU och den internationella organisation dit konventionen hör. Våra förslag innebär att den svenska modellen på arbetsmarknaden i stor utsträckning kan tillämpas när det gäller regleringen av arbets- och anställningsvillkor för utstationerade arbetstagare, som EG- rätten enligt vår bedömning fullt ut respekteras. helt i linje med våra kommittédirektiv. Det kan inte nog understrykas att ett stort ansvar lämnas till arbets- marknadens parter när det gäller att se till att vår föreslagna modell även i praktiken fungerar på ett sätt som uppfyller EG-rättens krav. I detta sammanhang bör erinras om att fackliga organisationer på den svenska arbetsmarknaden genom våra förslag ges en roll som i princip motsvarar den som ligger på myndigheter i många andra länder. sådan roll följer också ett motsvarande ansvar att hantera nu aktuella situationer på ett, inte minst från EG-rättsliga utgångspunkter, korrekt sätt. Från statens sida följer genom våra förslag en mer aktiv roll för som förbindelsekontor när det gäller att göra det enklare för en utländsk tjänsteutövare att finna information och rent all- mänt öka förutsebarheten i fråga om vilka arbets- och anställningsvillkor som ska gälla vid utstationeringar till . Också här har dock arbetsmarknadens parter ett mycket stort ansvar för att denna mer aktiva roll för förbindelsekontoret också ska få genomslag i praktiken. Förslag till ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 5 och 9 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas fem nya paragrafer, 5 ad och 9 a §§, av följande lydelse. En arbetsgivare ska, oavsett vilken lag som annars gäller för anställ- ningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade arbetstagare: 2 §, 5 § andra och tredje stycket, 7 § första och andra stycket, 16, 17, 24, 2729, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), 2 §, 4 § första stycket och 1622 §§ föräldraledighetslagen (1995:584), 27 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltids- arbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning, samt 1 kap. 4 och 5 §§, 2 kap. 14 och 18 §§ samt 5 kap. 1 och 3 §§ diskrimineringslagen (2008:567). Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportar- bete, arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget och lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägstrafik samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyr- ning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbetsgi- varen tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. Vid utstationering gäller även bestämmelserna i 111 §§, 13 § första stycket, 13 a16 §§ och 1832 §§ arbets- tidslagen (1982:673), 115, 17, 18 och 2032 §§ lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete, arbetsmiljölagen (1977:1160), lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civil- flyget, dock med den begräns- ningen beträffande bestämmelsen i 1 § andra stycket att för sådan personal gäller i övrigt bestäm- melserna i 111 §§, 13 § första stycket, 13 a16 §§ och 1832 §§ arbetstidslagen (1982:673), lagen (2008:475) om kör- och vilotid vid internationell järnvägs- trafik, dock med den begräns- 5 Lydelse enligt SFS 2008:573, träder i kraft . ningen beträffande bestämmelsen i 1 § tredje stycket att i övrigt gäller 111 §§, 13 § första stycket, 13 a tidslagen (1982:673), samt, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) En arbetstagarorganisation kan ställa krav på att en arbetsgivare i förhållande till sina utstationerade arbetstagare tillämpar villkor enligt kollektivavtal i . En stridsåtgärd mot en arbets- givare som är etablerad i ett annat EES-land i syfte att genom kollek- tivavtal reglera villkoren för ut- stationerade arbetstagare får vidtas endast om, 1.de villkor som krävs motsva- rar villkoren i ett kollektivavtal som har slutits mellan en arbets- tagarorganisation och en arbets- givarorganisation på central nivå och som tillämpas allmänt i hela landet på motsvarande arbets- tagare i den aktuella branschen, 2.villkoren inte avser annat än en tydligt definierad minimilön samt tydligt angivna minimivillkor som är förmånligare för arbets- tagaren än den lagreglering som anges i 5 § utstationeringslagen, och 3.arbetsgivaren inte visar att de utstationerade arbetstagarna väsentligen har minst sådana villkor som anges i punkt 2 och som regleras i ett sådant kollek- tivavtal som anges i punkt 1. Vad som sägs i 55 b §§ hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. Arbets- och anställningsvillkor enligt ett kollektivavtal som har slutits mellan en svensk arbetsta- garorganisation och en arbetsgi- vare som är etablerad i ett annat EES-land och som utstationerar arbetstagare till kan för den tid utstationeringen pågår åberopas av den utstationerade arbetstagaren även om han eller hon inte är medlem i den avtals- slutande organisationen. skall vara förbindelsekontor och tillhan- dahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . För information om kollektiv- avtal som kan komma att bli tillämpliga skall hänvisa till berörda kollektiv- avtalsparter. skall även samarbeta med motsvarande för- bindelsekontor i andra länder inom EES och i . ska vara för- bindelsekontor och tillhandahålla information om de arbets- och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i . ska bistå ar- betsgivare och arbetstagare med information om vilka villkor enligt kollektivavtal som kan komma att bli tillämpliga vid utstationering i och, vid utstationering från ett annat EES-land, vilka villkor enligt kollektivavtal som en facklig organisation kan komma att kräva med stöd av stridsåtgär- der enligt 5 b §. ska även samarbeta med motsvarande för- bindelsekontor i andra länder inom EES och i . 6 Senaste lydelse 2001:65. Villkor enligt kollektivavtal som en arbetstagarorganisation, ytterst med stöd av stridsåtgärder enligt 5 b §, kan komma att genomdriva mot en arbetsgivare som är etablerad i ett annat EES-land ska av arbetstagarorganisationen ges in till . Denna lag träder i kraft . Pågår utstationering vid ikraftträdandet ska 5 d § tillämpas för den tid utstationeringen pågår därefter. 2009/10:48 Bilaga 4 Förslag till ändring i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet dels att 25 a och 42 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny 41 c § av följande lydelse. Ett kollektivavtal som är ogiltigt Ett kollektivavtal som är ogiltigt enligt utländsk rätt på den grunden enligt utländsk rätt på den grunden att det tillkommit efter en strids- att det tillkommit efter en strids- åtgärd är trots detta giltigt här i åtgärd är trots detta giltigt här i landet, om stridsåtgärden var tillåten enligt denna lag. tillåten enligt denna lag eller lagen I 5 b § lagen (1999:678) om ut- stationering av arbetstagare finns särskilda bestämmelser om tillåtligheten av stridsåtgärd mot arbetsgivare från ett annat EES- land i syfte att genom kollektiv- avtal reglera villkoren för utsta- tionerade arbetstagare. En strids- åtgärd som vidtas i strid med de bestämmelserna är att anse som olovlig. Arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation får ej anordna eller på annat sätt föranleda olovlig stridsåtgärd. Sådan organisation får ej heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsåtgärd. Organi- sation som själv är bunden av kollektivavtal är även skyldig att, om olovlig stridsåtgärd av medlem förestår eller pågår, söka hindra åtgärden eller verka för dess upphörande. 7Senaste lydelse 1991:681. 8Senaste lydelse 1991:681. Har någon vidtagit olovlig stridsåtgärd, får annan icke deltaga i åtgär- Prop. Bestämmelserna i första stycket Bestämmelserna i första stycket första och andra meningarna gäller första och andra meningarna gäller endast när en organisation vidtar endast när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbets- åtgärder med anledning av arbets- förhållanden som denna lag är förhållanden som denna lag är direkt tillämplig på. direkt tillämplig på. dock inte när en stridsåtgärd är olovlig enligt 41 c §. Denna lag träder i kraft . Remissinstanser, SOU 2008:123 Jämställdhetsombudsmannen mot etnisk diskriminering Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning för europapolitiska studier transporträtt Nuvarande lydelseEn arbetsgivare skall, oavsett vilken lag som annars gäller för anställningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för ut- stationerade arbetstagare: 2 §, 5 § andra och tredje stycket, 7 § första och andra stycket, 16, 17,24, 2729, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), 2, 2 a §§, 5 § andra stycket, 7, 16 16 b, 17, 24, 2829 a, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), 1516 b §§, 17 § första stycket 27 och andra stycket samt 21 28 §§ jämställdhetslagen (1991:433), 89 b §§, 10 § 27 samt 11- 20 §§ lagen (1999:130) om åtgär- der mot diskriminering i arbets- livet på grund av etnisk tillhörig- het, religion eller annan tros- uppfattning, 2, 34 b §§, 5 § 27 och 6 16 §§ lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, 2, 34 b §§, 5 § 27 och 6 15 §§ lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning samt 27 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning. ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs att 5 § ska ha följande lydelse. En arbetsgivare skall, oavsett vilken lag som annars gäller för anställningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för ut- stationerade arbetstagare: 2, 2 a §§, 5 § andra stycket, 7, 16 16 b, 17, 24, 2829 a, 31 och 32 §§ semesterlagen (1977:480), 2 §, 4 § första stycket och 16 22 §§ föräldraledighetslagen (1995:584), 1516 b §§, 17 § första stycket 27 och andra stycket samt 21 28 §§ jämställdhetslagen (1991:433), 89 b §§, 10 § 27 samt 11- 20 §§ lagen (1999:130) om åtgär- der mot diskriminering i arbets- livet på grund av etnisk tillhörig- het, religion eller annan tros- uppfattning, 2, 34 b §§, 5 § 27 och 6 16 §§ lagen (1999:132) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av funktionshinder, 2, 34 b §§, 5 § 27 och 615 §§ lagen (1999:133) om förbud mot diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell läggning samt 27 §§ lagen (2002:293) om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare med tidsbegränsad anställning. Vid utstationering gäller även bestämmelserna i arbetstidslagen (1982:673), lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete, arbetsmiljölagen (1977:1160) och lagen (2005:426) om arbetstid m.m. för flygpersonal inom civilflyget samt, när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra stycket hindrar inte att arbetsgivaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbets- tagaren. Denna lag träder i kraft . Remissinstanser, SOU 2008:95 Verket för näringslivsutveckling, arbetsgivareorganisation (BAO) Förslag till lag om ändring i lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare dels att 5 och 9 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två ny paragrafer, 5 a och 9 a §§, av följande lydelse. En arbetsgivare ska, oavsett vilken lag som annars gäller för anställ- ningsförhållandet, tillämpa följande bestämmelser för utstationerade 2 §, 5 § andra och tredje 2, 2 a, 5, 7, 1616 b, 17-17 b, stycket, 7 § första och andra 24, 2829 a, 31 och 32 §§ stycket, 16, 17, 24, 2729, 31 och semesterlagen (1977:480), 32 §§ semesterlagen (1977:480), 2 §, 4 § första stycket och 16 2 §, 4 § första stycket och 16 (1995:584), (1995:584), 27 §§ lagen (2002:293) om 27 §§ lagen (2002:293) om 1 kap. 4 och 5 §§, 2 kap. 14 1 kap. 4 och 5 §§, 2 kap. 14 och 18 §§ samt 5 kap. 1 och 3 §§ och 18 §§ samt 5 kap. 1 och 3 §§ diskrimineringslagen (2008:567). diskrimineringslagen (2008:567). (1982:673), lagen (2005:395) (1982:673), dock inte 12 §, lagen (2005:395) om arbetstid vid visst vägtransportarbete, dock inte 16 §, (1977:1160), lagen (2005:426) om (1977:1160), m.m. för flygpersonal inom civil- (2008:475) om kör- och vilotid vid flyget, dock med den begräns- ningen i fråga om 1 § andra när det gäller arbetsgivare som bedriver uthyrning av arbetskraft, inte gäller, lagen (2008:475) om 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om kör- och vilotid vid internationell privat arbetsförmedling och uthyr- 9 Senaste lydelse 2008:573. ning av arbetskraft. Vad som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbets- givaren tillämpar bestämmelser eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. tidslagen inte gäller, samt, när det uthyrning av arbetskraft, 4, 6 och 7 §§ lagen (1993:440) om privat arbetsförmedling och uthyrning av Det som sägs i första och andra styckena hindrar inte att arbets- eller villkor som är förmånligare för arbetstagaren. En stridsåtgärd mot en arbets- givare i syfte att genom kollektiv- avtal reglera villkoren för ut- stationerade arbetstagare får vidtas endast om 1. de villkor som krävs a)motsvarar villkoren i ett centralt kollektivavtal som tilläm- pas i hela på motsvarande arbetstagare i den aktuella branschen, och b)inte avser annat än minimilön eller andra minimivillkor som är förmånligare för arbetstagarna än de som följer av 5 §, och 2. arbetsgivaren inte visar att de utstationerade arbetstagarna väsentligen har villkor som är minst lika förmånliga som minimi- villkoren i ett sådant centralt kollektivavtal när det gäller lön eller på de områden som avses i 5 §. hålla information om de arbets- information om de arbets- och och anställningsvillkor som kan bli tillämpliga vid en utstationering i tillämpliga vid en utstationering i För information om kollektiv- hjälpa till med information 10 Senaste lydelse 2001:65. tillämpliga skall hänvisa till berörda kollektiv- avtalsparter. skall även samarbeta med motsvarande för- bindelsekontor i andra länder inom EES och i . kan komma att krävas med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a § eller som annars kan komma att bli kontor i andra länder inom EES ge in sådana kollektivavtalsvillkor till som organi- sationen kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder enligt 5 a §. Denna lag träder i kraft . 42 a §Bestämmelserna i 42 § första stycket ska inte tillämpas när en organisation vidtar åtgärder medEn arbetsgivar- eller arbets- tagarorganisation får inte anordna eller på något annat sätt ge upphov till en olovlig stridsåtgärd. En sådan organisation får inte heller genom understöd eller på något annat sätt medverka vid en olovlig stridsåtgärd.En organisation som själv är bunden av ett kollektivavtal är även skyldig att, om en olovlig stridsåtgärd av en medlem förestår eller pågår, försöka hindra åtgär- den eller verka för att den upphör.Om någon har vidtagit en olov- lig stridsåtgärd, får ingen annan delta i den. 2009/10:48 Bilaga 8 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1976:580) om medbestäm- mande i arbetslivet dels att 42 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 41 c och 42 a §§, av följande lydelse. En stridsåtgärd som vidtas i strid mot 5 a § lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare 42 §11 Arbetsgivar- eller arbetstagar- organisation får ej anordna eller på annat sätt föranleda olovlig strids- åtgärd. Sådan organisation får ej heller genom understöd eller på annat sätt medverka vid olovlig stridsåtgärd. Organisation som själv är bunden av kollektivavtal är även skyldig att, om olovlig stridsåtgärd av medlem förestår eller pågår, söka hindra åtgärden eller verka för dess upphörande. Har någon vidtagit olovlig stridsåtgärd, får annan icke deltaga i åtgärden. Bestämmelserna i första stycket första och andra meningarna gäller endast när en organisation vidtar åtgärder med anledning av arbetsförhållanden som denna lag är direkt tillämplig på. 11 Senaste lydelse 1991:681. anledning av arbetsförhållanden som denna lag inte är direkt tillämplig på. Trots första stycket ska bestäm- melserna i 42 § första stycket tillämpas när åtgärder vidtas mot en arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i enligt lagen (1999:678) om utstationering av arbetstagare. Denna lag träder i kraft . 2009/10:48 Bilaga 8