prop · GX031d10 · 2009-09-21 00:00:00 — Politikens närmare inriktning för dessa uppgifter, som är av mer generell karaktär, beskrivs i avsnitt 5.6 Handikappolitik. Ytterligare en strategisk uppgift för att fortsätta arbetet med att förbättra livsvillkoren för personer med funktionsnedsättning och skapa jämlikhet i levnadsvillkor är att ge människorna förutsättningar att bestämma över sitt eget liv. I detta arbete, och inom stora delar av välfärdsområdet, satsar regeringen på delaktighet och minskat utanförskap, öppna jämförelser och valfrihet, ökad kunskap, kompetens och evidens samt ett ökat utbud av externa aktörer och ett samarbete med den ideella sektorn. I fokus är framför allt de individuella stöden, t.ex. boende, sysselsättning, hjälpmedel, rehabilitering och andra typer av individanpassade stöd. Men det handlar även om att riva hinder, både i tanke och rent bokstavligt. Arbetet kommer att ta tid och är långsiktigt. Det har inletts med bl.a. ett flertal beslut och uppdrag som berör många olika aktörer (se vidare Resultatredovisning, både inom detta område och området Handikappolitik). Åt- gärderna kräver samarbete mellan stat, kommuner och landsting men också andra intressenter. De kräver kreativitet och nytänkande, att man sprider kunskap om bra insatser och att man tar till sig aktuell forskning och erfarenheter som ger resultat. Man måste också använda den breda kompetens som finns inom den ideella sektorn. Den offentliga välfärden kommer däremot aldrig att täcka alla behov av individuellt stöd. Det är inte möjligt men det är inte heller önskvärt. Vänner och anhöriga till personer med funktionsnedsättning ställer upp och gör fantastiska insatser. Därför fortsätter regeringen satsa på att stödja personer som vårdar en närstående som är långvarigt sjuk, äldre eller som har en funktionsnedsättning (jmf. 2008/09:82 och Budgetförslag inom utgiftsområde 8, Äldrepolitik). Ideella organisationer är betydelsefulla både i sin traditionella egenskap av röstbärare men också som utförare av sociala tjänster. Även organisationerna är därför ett viktigt komplement till de offentliga insatserna och regeringen arbetar för att de ideella aktörerna ska kunna konkurrera på likvärdiga villkor med andra aktörer inom det sociala området. Regeringen har ingått en överenskommelse med idéburna organisationer inom det sociala området och Kommuner och Landsting som rymmer 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 en åtgärdsplan från alla tre parters sida. I planen erkänns den ideella sektorns betydelse inom socialt arbete. Från ambition till handling en politik för psykisk hälsa Regeringen gör omfattande satsningar inom psykiatriområdet och regeringens politik styrs enligt regeringens skrivelse En politik för personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning (Skr. 2008/09:185) mot att personer med psykisk funktionsnedsättning och psykisk sjukdom ska tillförsäkras vård-, rehabiliterings- och sociala stödinsatser utifrån sina behov och med en ambitionsnivå som stämmer överens med senaste tillgängliga kunskap om vad som ger resultat. Innehållet i insatserna ska enligt skrivelsen präglas av evidens och hög kompetens, erfarenhet och individuell anpassning samt mångfald och god tillgänglighet. Politiken syftar till att stärka delaktigheten och valfriheten. Genom att brukare får inflytande över av vem och var de kan få sina behov av vård, rehabilitering och sociala stöd tillgodosedda kan valfriheten och delaktigheten öka. Möjligheten att välja bör underlättas genom att antalet aktörer utökas. Med hjälp av individuella planer och personliga ombud kan insatser samordnas och personer med funktionsnedsättning hitta rätt i utbudet av olika insatser. Det kan även leda till att insatser som är bättre utformade för olika funktionsnedsättningar och individuella behov kan utvecklas (se även stycket om fritt val på nästa sida). I skrivelsen till (Skr. 2008/09:185) anges övergripande syften med politiken inom bl.a. områden. -att utbudet av arbete, sysselsättning, boendeformer och hjälpmedel ska vara varierat och anpassat för att möta de behov som personer med psykisk funktionsnedsättning har, och -att personer med psykisk funktionsnedsättning i ökad utsträckning ska ges möjlighet att välja och ha inflytande över vem som ska utföra rehabiliterings- och stödinsatser liksom utformningen av dessa insatser. (Läs mer i regeringens skrivelse En politik för personer med psykisk sjukdom eller psykisk funktionsnedsättning och under Politikens inriktning i avsnitt 3 Hälso- och sjukvårdspolitik). 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 En stärkt tillsyn för bra kvalitet i verksamheter Det är viktigt att personer med funktionsnedsättning får tillgång till de individuellt utformade stöd som de behöver enligt socialtjänstlagen (2001:453, SoL) och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Det är också väsentligt att stödinsatserna är av god kvalitet och att hanteringen av ärenden följer gällande lagstiftning och är rättssäker. Stödinsatser behöver vidare samordnas med vård- och rehabiliteringsinsatser från hälso- och sjukvården. Regeringen bedömer att tillsynsreformen som träder i kraft kommer att få stor betydelse för utvecklingen av mot verksamheter av god kvalitet. I tillsynen kommer att ingå att förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls i tillsynen och att kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps. Dessutom utvidgas tillsynsmyndighetens bemyndigande att meddela föreskrifter som behövs till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet och hälsa, från att endast ha omfattat äldre och personer med funktionsnedsättning till att omfatta även barn och unga, missbrukare samt personer som utsatts för brott och deras närstående. ges även utökade befogenheter att ingripa när verksamheter inte uppfyller de krav som framgår av lagar och andra föreskrifter. Barnperspektivet i tillsynen kommer även att stärkas. I propositionen gör regeringen bl.a. bedömningen att verksamheter som riktar sig till barn och unga enligt LSS bör besökas för tillsyn minst , varav ett oanmält. Regeringen förordar, förutom en utveckling av systemtillsyn avseende lednings- och kvalitetssystem, dessutom en ökad användning av riskanalyser och frekvensmål i tillsynen. Regeringen har gett i uppdrag att utarbeta föreskrifter till skydd för enskildas liv, personliga säkerhet eller hälsa, samt allmänna råd som närmare konkretiserar innebörden i kravet på god kvalitet i verksamheten och personal med tillräcklig utbildning och erfarenhet. ska också utarbeta bedömningskriterier för tillsynen inom dessa områden. I arbetet med att utarbeta föreskrifter och allmänna råd ska beakta behovet av samordnade och samverkande insatser från hälso- och sjukvård, socialtjänst eller LSS där detta är relevant. Regeringen fortsätter arbetet med att nå en ökad samverkan mellan kommuner och landsting både generellt och i enskilda ärenden. En väsentlig del i detta arbete är att få till stånd en effektivare samordning av de insatser som ges. Det inkluderar, när det behövs och så långt det är möjligt, även andra myndigheters insatser. Förutom att den nya inriktningen på tillsynen kommer att ha en viktig uppgift i detta arbete så föreslår regeringen även en del andra satsningar. Personliga ombud är en effektiv verksamhet som fortsätter (se resultatavsnittet). har antalet ombud ökat. Regeringen ökar därför anslaget med till . Regeringen har vidare i proposition 2008/09:193 föreslagit regler om individuella planer och överenskommelser i både hälso- och sjukvårdslagen (1982:763, HSL) och i SoL. Om den enskilde samtycker till att en individuell plan upprättas räcker det att en av huvudmännen gör bedömningen att det behövs en plan för att skyldigheten ska inträda för båda. Den enskilde måste också ha samtyck till detta. Av planen ska det bl.a. framgå uppgifter om vilka insatser som behövs. I planen ska också redovisas åtgärder som vidtas av någon annan än kommunen och . Individuella planer gäller alla medan överenskommelser om samarbete gäller enbart personer med psykisk funktionsnedsättning. Regeringen avser att ge i uppdrag att utarbeta en vägledning om vad överenskommelserna bör innehålla. Lagen (2008:962) om valfrihetssystem (LOV) är en prioriterad och angelägen reform både inom äldreomsorgen och för det individuella stödet till personer med funktionsnedsättning. Regeringen bedömer att LOV:en kommer att göra det enklare för små företag och ideella företag att bli utförare av de tjänster som kommunen beslutar ska ingå i ett valfrihetssystem. Reformen kommer därmed att ge förutsättningar för en ökad mångfald av utförare och bättre valfrihet för den enskilde. Den kommer också att ge möjlighet till en sund kvalitetskonkurrens som driver på kvalitetsutvecklingen och ett varierat innehåll i insatserna. Regeringen kommer noga att följa utvecklingen av lagen. Både Verket för näringslivsutveckling (numera ) och har fått i uppdrag att genomföra informationsinsatser. Målet är bl.a. att underlätta tillämpningen av lagen för upphandlande myndigheter, att stimulera fler att etablera sig och att tillhandahålla lättillgänglig information om bestämmelserna. Målet är också att genom information och generell vägledning förebygga regelöverträdelser och verka för en enhetlig tillämpning av lagen. har i uppdrag att följa upp användandet av systemet. I ett första skede avsatte regeringen i ett stimulansbidrag till kommunerna för att förbereda och utveckla valfrihetssystem. Regeringen fortsätter att stimulera kommuner som önskar förbereda och utveckla ett valfrihetssystem för insatser enligt SoL som riktar sig till äldre och personer med funktionsnedsättning. utbetalades via för detta ändamål. Fritt val av hjälpmedel Regeringen har drivit en försöksverksamhet för att prova system där den enskilde själv ska kunna välja hjälpmedel. Tanken är att personer med funktionsnedsättning ska få möjlighet att påverka valet av de produkter som de behöver för att fungera i vardagen. Förutom att ett system med fritt val skulle gynna brukarna av hjälpmedel, så skulle det även gynna företagen genom att de kan erbjuda lämpliga hjälpmedel utifrån den enskildes önskemål. Försöksverksamheten har visat att det går att öppna för ökad valfrihet inom hjälpmedelsområdet och att det finns ett intresse av att införa en Fritt modell för hjälpmedel. De landsting som deltagit i försöket har till viss del hittat ett fungerande system men det kommer att krävas ytterligare beredning och analyser. Frågan om Fritt val inom hjälpmedelsområdet kommer att beredas vidare i . Arbete, rehabilitering och sysselsättning har stor betydelse för att personer med funktionsnedsättning ska känna delaktighet och uppnå jämlikhet i levnadsvillkor. Arbetslinjen och satsningar på dem som står långt från arbetsmarknaden har därför fortsatt hög prioritet för regeringen (se även politikens inriktning för UO 9 Handikappolitik och UO 14 Arbetsmarknad och arbetsliv). Det är särskilt viktigt att unga 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 med funktionsnedsättning får chansen att tidigt komma in på arbetsmarknaden. Även med ett gott näringsklimat kommer det att finnas personer med omfattande funktionsnedsättningar som kommer att ha särskilt svårt att komma ut på den ordinarie arbetsmarknaden. De som inte kan delta där bör erbjudas meningsfull individuellt utformad sysselsättning. Förutom olika arbetsmarknadsåtgärder kan det vara att delta i olika sysselsättningar som anordnas, upphandlas eller på annat sätt tillhandahålls via kommuner. Det kan också vara verksamheter som tillhandahålls av den ideella sektorn som t.ex. kooperativ, organisationer och fontänhus. Även här bör valfriheten vara så stor som möjligt, med möjlighet för personer med funktionsnedsättning och deras anhöriga att påverka inriktningen på sysselsättningen. Genom att släppa in olika aktörer för att ordna daglig sysselsättning ökas valfriheten för de sysselsatta. Som ett led i att stimulera denna utveckling får kommuner ett stimulansbidrag () för att antingen upphandla externa sysselsättningsplatser till personer med psykisk funktionsnedsättning, särskilt från sociala företag, eller erbjuda sysselsättning via ett valfrihetssystem. Syftet med bidraget är dels att få fram fler externa aktörer som tillhandahåller sysselsättning som är anpassad för målgruppen, dels att uppnå ökad valfrihet. Regeringen är även angelägen om att det bör finns en koppling mellan den externa platsen och Arbetsförmedlingen i de fall övergång i arbete på arbetsmarknaden kan bli aktuellt. Arbetsförmedlingen får medel () för att i samverkan med upphandla rehabilitering och andra typer av stödtjänster för personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av psykisk funktionsnedsättning. Syftet med uppdraget är att ge fler personer med nedsatt arbetsförmåga på grund av psykisk funktionsnedsättning rehabilitering, sysselsättning och arbete. Regeringen anser att det är angeläget att sociala företags möjligheter att stödja personer med psykisk funktionsnedsättning tas tillvara. Arbetsförmedlingen och prövar i en försöksverksamhet alternativa insatser för långtidssjukskrivna. Försöksverksamheten bedrivs i , , och (). 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 verksamheten är att se om man genom att anlita kompletterande aktörer snabbare och effektivare kan ge långtidssjukskrivna stöd för att återfå arbetsförmågan och erhålla ett reguljärt arbete. Sociala företags möjligheter att stödja långtidssjukskrivna ska så långt det är möjligt tas tillvara i försöksverksamheten. Regeringen har också beslutat att ge i uppdrag att utarbeta en vägledning för hur den dagliga verksamheten och dess samverkan med andra aktörer ska utformas, så att den grupp som står nära arbetsmarknaden får ökade möjligheter till lönearbete (regleringsbrev ). Uppdraget ska genomföras i samråd med Arbetsförmedlingen och och redovisas . Andra pågående utredningar och uppdrag samt utredningar som bereds Ett stort antal pågående uppdrag och utredningar berör personer med funktionsnedsättning, särskilt personer med psykisk funktionsnedsättning. Dessa finns redovisade i regeringens skrivelse 2008/09:185, som överlämnades till . Ytterligare ett antal som är viktiga för politikens inriktning är följande. har utrett LSS och assistansersättningen och lämnat en rad förslag till förändringar av lagstiftningen. Betänkandet har remissbehandlats. Utredningens förslag bereds vidare inom . Regeringen anser att det är viktigt att följa utvecklingen och analysera hur styrningen av assistansersättningen fungerar så att behovsbedömningen görs utifrån lagens intentioner om den enskildes möjlighet att leva ett självständigt och oberoende liv. I samband med ändringar i reglerna för assistansersättningen (prop. 2007/08:61, bet. 2007/08:SoU13, rskr. 2007/08:158) fick i uppdrag att undersöka vilka konsekvenser bestämmelsen om sex månaders avräkningsperiod får för personer som är egna arbetsgivare av personlig assistans och göra en bedömning om lagstiftningen, som trädde i kraft , är ändamålsenlig. Uppdraget ska redovisas till regeringen . När frågan om nya regler för inköp och placering av ledarhundar beslutades så tillkännagav att reglerna behövde utvärderas. fick en utredare i uppdrag att se över åtgärder för att stimulera tjänstehundsaveln (dir. 2009:24). Utredningen har också i uppdrag att utvärdera om det nya systemet för inköp och placering av ledarhundar har fått avsedda effekter. Utredningen ska vara klar . Kunskapsbasen för insatserna inom är outvecklad. Det finns därför ett behov av insatser till stöd för en fortsatt kunskapsutveckling. Det är angeläget att statens bidrag sker på ett enhetligt och långsiktigt sätt och i nära samverkan med huvudmän och andra intressenter. Regeringen har därför träffat en överenskommelse med Kommuner och Landsting att arbeta fram ett förslag till en plattform för samordnade och långsiktiga insatser till stöd för en evidensbaserad praktik i hela . Hänsyn kommer att tas till det arbete som pågår på annat håll, t.ex. metoder i socialt arbete (IMS) som har i uppdrag att främja utvecklingen av metoder och arbetsformer i socialt arbete. Tabell 6.9 Anslagsutveckling 4:1 Personligt ombud 1 Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2009 (prop. 2008/09:49, bet. 2008/09:FiU14, prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, prop. 2008/09:99, bet. 2008/09:FiU21, prop. 2008/09:124, bet. 2008/09:FiU40) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. Anslaget används för bidrag till verksamhet med personligt ombud för personer med psykisk funktionsnedsättning. 10 I statsbudgeten betecknat som anslag 3:1 Personligt ombud Verksamhet med personligt ombud fyller en viktig funktion för att personer med psykisk funktionsnedsättning ska bli delaktiga i samhället. Under 20072009 har , utöver den ordinarie anslagsnivån, disponerat ytterligare för att tillsammans med länsstyrelserna erbjuda och stimulera kommuner att inrätta fler verksamheter med personligt ombud eller att utöka antalet ombud. Då det tar tid att motivera, inrätta och rekrytera ombud har endast en del av anslagna medel förbrukats. Den ekonomiska situationen i kommunerna innebär dessutom, att även om kommuner vill inrätta ombudsverksamheter, så anser de sig inte ha råd med det i nuvarande ekonomiska läge. Men eftersom det anställts fler ombud finns det skäl att utöka anslaget mer långsiktigt. Regeringen föreslår att anslaget ska ökas med . För att finansiera ökningen minskas det under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet med motsvarande belopp. Tabell 6.10 Härledning av anslagsnivån 20102012, för 4:1 Personligt ombud Förändring till följd av: Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag 1 Statsbudget enligt beslut (bet. 2008/09:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att ska anvisas under anslaget 4:1 Personligt ombud . beräknas anslaget till vardera . 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 6.7.24:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet11 Tabell 6.11 Anslagsutveckling 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet 1 Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2009 (prop. 2008/09:49, bet. 2008/09:FiU14, prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, prop. 2008/09:99, bet. 2008/09:FiU21, prop. 2008/09:124, bet. 2008/09:FiU40) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. Anslaget används för att finansiera -rådgivning och annat personligt stöd enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS), -statsbidrag till tolktjänst, -försöksverksamhet med service- och signalhundar, och -information till kommuner och landsting om om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Statsbidrag till rådgivning och annat personligt stöd samt till tolktjänst utgår enligt finansieringsprincipen, dels för den utökade målgrupp som landstingen fick ansvar för när LSS trädde i kraft, dels för det utökade ansvar som landstingen fick för tolktjänsten. fördelar statsbidraget till landstingen. Tolktjänsten innebär en skyldighet för landstingen att organisera, finansiera och tillhandahålla tolktjänst för vardagstolkning till döva, dövblinda m.fl. Fram pågår en försöksverksamhet med service- och signalhundar. En ny fördelningsmodell för landstingens tolkverksamhet gäller . Modellen tar i högre grad hänsyn till 11 I statsbudgeten betecknat som anslag 3:2 Vissa bidrag inom handikappområdet 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9 landstingens faktiska kostnader för tolkverksamheten . har regeringens uppdrag att utvärdera den nya fördelningsmodellen. Resultaten ska redovisas . har också haft i uppdrag att kartlägga hur bestämmelserna om vardagstolkning enligt hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) tillämpas samt tydliggöra vad som ingår i den vardagstolkning som ska erbjuda barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade. Uppdraget redovisades i rapporten . Rapporten bereds inom . , 20092011, genomför regeringen en försöksverksamhet med service- och signalhundar. För detta ändamål avsätts . En försöksverksamhet med fritt val av hjälpmedel, som finansierats inom anslaget, upphör . När LSS trädde i kraft fick fler personer tillgång till insatsen råd och stöd från än vad som gällde . kompenseras landstingen för detta. har i utvärderingar och uppföljningar av LSS konstaterat att betydligt färre personer än förväntat har fått tillgång till insatsen råd och stöd. minskade anslaget tillfälligt med rättigheter för personer med funktionsnedsättning . Regeringen avser att ge Handisam i uppdrag att informera i första hand kommuner och landsting om kon- 2010 från detta anslag. För att bidra till finansieringen av ökningen av det under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda anslaget 4:1 Personligt ombud minskas anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet med . Tabell 6.12 Härledning av anslagsnivån 20102012, för 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet Förändring till följd av: Överföring till/från andra Förslag/beräknat anslag 1 Statsbudget enligt beslut (bet. 2008/09:FiU10). Beloppet är således exklusive beslut på tilläggsbudget under innevarande år. Mot bakgrund av ovanstående föreslår regeringen att ska anvisas under anslaget 4:2 Vissa statsbidrag inom handikappområdet . beräknas anslaget till vardera . 6.7.34:3 Bidrag till utrustning för elektronisk kommunikation12 Tabell 6.13 Anslagsutveckling 4:3 Bidrag till utrustning för elektronisk kommunikation 1Inklusive tilläggsbudgetar till statsbudgeten 2009 (prop. 2008/09:49, bet. 2008/09:FiU14, prop. 2008/09:97, bet. 2008/09:FiU18, prop. 2008/09:99, bet. 2008/09:FiU21, prop. 2008/09:124, bet. 2008/09:FiU40) och förslag till tilläggsbudget i samband med denna proposition. 2Motsvarar 31 296 tkr prisnivå. 3Motsvarar 31 296 tkr prisnivå. Anslaget används för att finansiera bidrag -till utrustning för elektronisk kommunikation och -till Nationellt kunskapscenter för dövblindfrågor. 12 I statsbudgeten betecknat som anslag 3:3 Bidrag till utrustning för elektronisk kommunikation Bidraget till utrustning för elektronisk kommunikation går till landstingen för inköp både av den kommunikationsutrustning som användarna behöver och, i de fall utrustningen ska användas av närstående, den utrustning som de behöver. Utrustningen ska ge personer som är döva, har en grav hörselskada, talskada eller språkstörning möjlighet att kommunicera via ett kommunikationsnät. meddelar grunder för fördelningen av statsbidraget. Antalet personer som har behov av utrustning för elektronisk kommunikation, behovet av utbyte av föråldrad utrustning och prisutveckling på ny teknik är de avgörande faktorerna som styr utgifterna inom anslaget. Landstingen är skyldiga att lämna underlag för granskning till och . Nationellt kunskapscenter för dövblindfrågor () bildades . Centret har ett avtal med staten och får bidrag för att ge stöd till landsting och kommuner i deras arbete med personer som är dövblinda. Statsbidraget uppgår till . Tekniken och den snabba teknikutvecklingen har stor betydelse för att villkoren för personer med funktionsnedsättning ska förbättras. Statsbidraget för elektronisk kommunikation ger unga och vuxna som är döva, dövblinda etc. möjlighet att kommunicera och utveckling av multimedia med möjlighet att överföra såväl ljud som bild och text ger ytterligare nya möjligheter till kommunikation. Men det gäller också att hjälpmedlen är kända, tillgängliga och användbara. har regeringens uppdrag att i samråd med genomföra en informationssatsning inom området elektronisk kommunikation som ska rikta sig till både brukare och förskrivare av hjälpmedel i landstingen. Bakgrunden till uppdraget är att området elektronisk kommunikation ofta är tekniskt komplicerat och kräver särskild kompetens som är svår att upprätthålla i alla landsting. kan även bidra till att förbättra förutsättningarna att få produkter och tjänster anpassade till brukarens behov av kommunikation. Uppdraget genomförs och har avsatts för denna satsning. 2009/10:1 UTGIFTSOMRÅDE 9