rfr · GX0WRFR1 · 2009-11-26 00:00:00 — En del menar att man redan gör det, medan andra menar att kontrollen inte ska göra någon skillnad på små och stora företag. I kommuner med få anläggningar inom varje bransch kan det vara praktiskt svårt för livsmedelsinspektörerna att bygga upp och vidmakthålla kompetens inom alla de områden som behövs. För att möta detta problem har lagstiftningen ändrats så att kommunerna kan samverka i livsmedelskontrollen. Uppföljningen visar dock att möjligheten till samverkan mellan kommunerna sällan används. I uppföljningen har det även framförts att det finns olikheter mellan kommunerna när det gäller tolkningen av hygien- och kontrollregelverket och vissa aktörer har därför framfört önskemål om en mer centraliserad organisation av livsmedelskontrollen. I uppföljningen har det även uppmärksammats att utformningen av avgiftsfinansieringen leder till att kontrollavgifterna varierar mellan kommunerna. I uppföljningen har flera aktörer framfört att företagen upplever att den totala avgiftsnivån är alltför hög. Det har även bl.a. framkommit att företagen upplever att de inte får den kontrolltid som de betalar för. När det gäller småskaliga slakterier har fått medel för åren 20082010 för att bl.a. sänka kontrollavgifterna. Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Miljö- och jordbruksutskottet har uttalat att en i alla kommuner likvärdig kontroll är viktig ur konkurrensneutralitetshänseende. Gruppen konstaterar att större delen av livsmedelskontrollen bedrivs av kommunerna. Gruppen ser med oro på den kritik som i uppföljningen har framförts mot landets kontrollmyndigheter. Gruppen vill betona att det är viktigt att kontrollen är likvärdig i hela landet. Konsumenterna och handeln ska kunna känna sig trygga med samhällets kontroll. Varje företag bör bedömas utifrån sina förutsättningar, men det är viktigt att livsmedelssäkerheten alltid sätts först. vill gruppen här betona att livsmedelssäkerhet kan uppnås på olika sätt, vilket naturligtvis ställer extra krav på inspektörerna och deras flexibilitet. Det är därför viktigt att inspektörernas kompetens är god, men också att de ges sådana arbetsförutsättningar att den offentliga livsmedelskontrollen kan utföras på ett bra sätt. Gruppen menar att det är viktigt att inspektörernas kompetens och arbetsförutsättningar uppmärksammas i det fortsatta utvecklingsarbetet, bl.a. vad gäller statens tillsyn av kommunernas kontrollarbete. Det är enligt gruppens bedömning orimligt att en inspektör ska kunna behärska alla branscher som finns inom livsmedelsområdet. Gruppen vill därför peka på den möjlighet som kommunerna har att i större utsträckning samarbeta i kontrollverksamheten. Det är viktigt att kommunerna i högre grad samarbetar inom livsmedelskontrollen, inte minst för att kunna tillvarata de enskilda inspektörernas kompetens inom olika branscher. Det kan annars vara svårt för särskilt de små kommunerna att upprätthålla inspektörernas kompetens inom alla de olika verksamheter som förekommer inom den småskaliga livs- 2009/10:RFR1 SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR Gruppen kan konstatera att regeringen har aviserat en översyn av ansvar och genomförande av livsmedelskontrollen när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Det vore värdefullt om det i denna översyn ingick att undersöka vidare vilka hinder som finns för ett utökat samarbete mellan kommunerna, bl.a. vad gäller ekonomiska och organisatoriska hinder. Ett problemområde som har framkommit i uppföljningen rör den nuvarande livsmedelskontrollens finansiering. Miljö- och jordbruksutskottet uttalade i samband med sin behandling av frågan att man inte såg någon anledning att frångå principen om att offentlig kontroll så långt som möjligt ska finansieras genom avgifter så länge som myndigheterna utför en motprestation som kommer den som betalat avgiften till del. Utskottet utgick vidare från att regeringen skulle bevaka att konsekvenserna av de föreslagna bestämmelserna inte blev negativa för svenska företags konkurrensförhållanden.1 Utskottets uppföljning visar att kontrollavgifterna varierar mellan landets olika kommuner. Enligt gruppens mening är det inte tillfredsställande med alltför stora skillnader. Det är därför viktigt att det tas fram aktuella uppgifter om avgifternas faktiska storlek i kommunerna. Gruppen vill i sammanhanget även lyfta fram att ett flertal aktörer har framfört missnöje med avgiftssystemets konstruktion, bl.a. att det enskilda företaget får betala för kontroll oavsett om den sker det aktuella året eller inte. Enligt gruppens bedömning bör den fortsatta utvecklingen av livsmedelskontrollens finansiering och dess konsekvenser för bl.a. företagen följas. Ekonomiskt stöd till småskalig livsmedelsproduktion Sedan utskottet genomförde sin förra uppföljning har det ekonomiska stödet till insatser för småskalig livsmedelsproduktion ökat. höjdes det nuvarande anslaget Konkurrenskraftig livsmedelssektor för stöd till nationella och regionala resurscentrum för småskalig livsmedelsproduktion. presenterade regeringen en treårig satsning på en livsmedelsstrategi för hela , och 2008 presenterades en långsiktig vision om det nya matlandet i . har avsatts för satsningen på livsmedelsstrategin, och har ytterligare avsatts för bl.a. stöd till marknadsföring och deltagande i mässor. Regeringens mål är bl.a. att antalet livsmedelsföretag ska öka till 2020 och att förutsättningar ska skapas för 10 000 nya jobb. Inom ramen för anslaget till har olika insatser gjorts för att framför allt främja den småskaliga slakten, bl.a. när det gäller att sänka företagens kostnader för kontroll och godkännande. Vidare har informationsmaterial getts ut och rådgivning getts fram . 2005/06:MJU23. SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR 2009/10:RFR1 får för att förbättra de mindre slakteriernas förutsättningar. godkändes nya landsbygdsprogram för 20072013. Programmet omfattar ca . Inom det nya landsbygdsprogrammet är det liksom tidigare möjligt att ge stöd till småskalig livsmedelsproduktion. har 220 företag beviljats i företagsstöd avseende livsmedelsförädling. Projektstöd har beviljats 90 olika projekt med totalt . Uppföljningen visar att staten avsätter medel för insatser för den småskaliga livsmedelsproduktionen och att omfattningen på anslagen har ökat . Dessutom pågår olika satsningar inom livsmedelsområdet. Inom ramen för landsbygdsprogrammet har stöd getts till ett antal företag med inriktning på småskalig livsmedelsproduktion. Utvärderingen av det förra landsbygdsprogrammet visar att det är tveksamt om förädlingsstödet ledde till avsedda resultat. I uppföljningen har det framkommit att åtgärder har vidtagits för att förenkla landsbygdsprogrammets regelverk och blanketter. Det har uppgetts att det upplevs som krångligare att få stöd utbetalade än att ansöka om stöd. Enligt uppgift pågår arbete med att komma till rätta med bl.a. långa handläggningstider. Uppföljningen visar att den satsning som gjordes på den småskaliga slakten , främst rådgivning och framtagande av informationsmaterial, har bidragit till att underlätta i första hand för befintliga företag. Den pågående satsningen 20082010 har bl.a. inneburit en sänkning av avgifter för godkännande och kontroll. Dessa sänkningar kan enligt bl.a. ha bidragit till att antalet småskaliga slakterier har ökat . Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Gruppen konstaterar att regeringen genomför olika satsningar på den småskaliga livsmedelsproduktionen genom en livsmedelsstrategi och satsningen på det nya matlandet. Gruppen har inom ramen för denna uppföljning inte närmare studerat vilka resultat och konsekvenser som det pågående arbetet kan få. Gruppen ser därför fram emot kommande redovisningar till av insatsernas resultat. Gruppen vill lyfta fram vikten av att landsbygdsprogrammet används för att stödja utvecklingen av den småskaliga livsmedelsproduktionen. I arbetet är det viktigt att de erfarenheter som gjordes i utvärderingen av förra periodens landsbygdsprogram kommer till användning. Gruppen vill också peka på vikten av enkla regler och blanketter inom landsbygdsprogrammet, men kan också konstatera att det finns en medvetenhet kring detta hos de berörda myndigheterna. 2009/10:RFR1 SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR Gruppen vill vidare framhålla de positiva resultat som har uppvisats av de särskilda insatser som denna och tidigare regeringar har gjort för den småskaliga slakten. Gruppen noterar att de nuvarande avgiftssänkningarna är en tidsbegränsad insats, men utgår från att det övervägs hur denna insats kan lösas på lång sikt. Rådgivning, utbildning och kompetensutveckling uppföljning konstaterades att det är en viktig fråga hur staten kan verka för att tillgodose de små företagens behov av kompetensutveckling, stöd och rådgivning. beslutade den dåvarande regeringen att utveckla Eldrimner vid i till ett nationellt resurscentrum för småskalig och hantverksmässig livsmedelsproduktion. gavs extra medel till dels projektet mat i , dels Livstek på . har Eldrimner beviljats medel från bl.a. . hade fram särskilda medel för rådgivning till småskaliga slakterier. Uppföljningen visar att råd, stöd och information i varierande grad ges av kommuner, länsstyrelser och centrala myndigheter. Ett flertal insatser görs inom ramen för landsbygdsprogrammet. Eldrimner har fortsatt att genom olika former av rådgivning, seminarier och studieresor m.m. stödja och initiera utvecklingen av den småskaliga livsmedelsproduktionen. Dessutom finns liksom tidigare ett flertal andra aktörer som på olika sätt stöder småskaliga livsmedelsföretagare genom rådgivning och kompetensutveckling. Uppföljningen visar att informationen från de statliga myndigheterna har förbättrats. lämnar numera information till företagen på bl.a. sin webbplats, men i uppföljningen konstateras att informationen på webbplatsen skulle kunna förbättras väsentligt. Visst stöd lämnas även för att ge små företag möjlighet att delta i offentliga upphandlingar. Trots de insatser som har gjorts för att förbättra rådgivning m.m. visar uppföljningen att företagens behov av kunskap är fortsatt stort. Kompetensutvecklingsbehoven ser olika ut och kan handla om både produktutveckling, företagandefrågor och egenkontroll. Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Gruppen menar att det fortfarande finns behov av rådgivning, utbildning och kompetensutveckling när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Uppföljningen har visat att det finns aktörer som spelar en viktig roll här. I detta sammanhang har gruppen noterat att Eldrimners roll kan upplevas som oklar. Enligt gruppens bedömning är det viktigt att Eldrimners roll och uppdrag som SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR 2009/10:RFR1 nationellt resurscentrum tydliggörs. Gruppen noterar även att frågan om den långsiktiga finansieringen av deras verksamhet har upplevts som oklar. Enligt gruppens bedömning bör frågan om det långsiktiga stödet lösas. Gruppen vill även betona vikten av att myndigheterna arbetar vidare med att förbättra sin information till företagen. Gruppen konstaterar att arbetar med att vidareutveckla sin webbplats och utgår från att informationen till företagen därmed kommer att utvecklas och förbättras. Kontakter med och samverkan mellan myndigheter Regeringen har inlett en dialog med branschen för att diskutera satsningar och åtgärder som livsmedelsföretagen behöver. En särskild utredare redovisade förslag till en ny myndighetsstruktur inom den svenska livsmedelskedjan. Förslaget har beretts i . Uppföljningen visar att den småskaliga livsmedelsproduktionen är ett område som berör ett flertal statliga och kommunala myndigheter på lokal, regional och central nivå. I uppföljningen har det framkommit att behovet av ökad samverkan mellan berörda myndigheter är fortsatt stort. Uppföljningen visar att de problem kring livsmedelsstatistiken som redovisades i utskottets uppföljning 2005 kvarstår. Det har exempelvis inte gjorts någon mer formell kartläggning eller översyn av vilken statistik om den småskaliga livsmedelsproduktionens omfattning och utveckling som olika aktörer har behov av. Livsmedelsstatistik ingår i den statistik som tar fram, medan statistik om näringsverksamhet görs av (). Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Enligt gruppens bedömning är behovet av ökad samverkan mellan berörda myndigheter lika stort nu som då utskottet gjorde sin föregående uppföljning 2005. Detta gäller både lokal, regional och central nivå. I förra uppföljningen gjorde gruppen bedömningen att det kunde vara värt att pröva frågan om att tillsätta någon form av arbetsgrupp med företrädare för olika myndigheter. Gruppen menar att samverkan och samarbete mellan myndigheter är viktigt och utgår från att behovet av ökad samverkan mellan myndigheterna är en fråga som bör uppmärksammas i det fortsatta utvecklingsarbetet inom livsmedelsområdet. Gruppen vill vidare betona vikten av att företagen har goda möjligheter till kontakter och dialog med berörda statliga och kommunala myndigheter. 2009/10:RFR1 SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR Gruppen kan konstatera att det är svårt att utifrån befintlig statistik få en tydlig bild av läget och utvecklingen för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Gruppen upprepar därför den bedömning som gjordes i den förra uppföljningen, nämligen att det bör klarläggas vilket ansvar olika myndigheter har samt att det ses över vilken statistik som olika aktörer har behov av. Begreppet småskalig livsmedelsproduktion är inte tydligt definierat. För att kunna följa den fortsatta utvecklingen inom området vore det enligt gruppens bedömning värdefullt om en mer tydlig definition togs fram, inte minst för att kunna ta fram statistik och resultatindikatorer i redovisningen till . Den småskaliga livsmedelsproduktionens betydelse och framtid Uppföljningen visar att de flesta aktörer är ense om att det finns en stor potential inom den småskaliga livsmedelsproduktionen. Inom den traditionella livsmedelsindustrin fortgår strukturrationaliseringen som konsumenternas intresse för kvalitetsmat och miljöfrågor ökar. I uppföljningen har det också tydliggjorts att småskalig livsmedelsproduktion är dels ett sätt att öka lönsamheten inom jordbruket och rennäringen, dels ett sätt att öka en regions attraktionskraft och därigenom främja besöksnäringen. Flertalet aktörer uppger att den småskaliga livsmedelsproduktionen bidrar till nyföretagande och nya arbetstillfällen på landsbygden. Uppföljningen visar att konsumenternas efterfrågan på småskaligt producerade livsmedel ökar. I takt med ökat konsumentintresse har även detaljhandelns intresse för småskaligt producerade livsmedel ökat. I uppföljningen har det framkommit att de olika handelskedjorna arbetar med att lansera olika lösningar i syfte att kunna erbjuda kunderna småskaligt producerade livsmedel. I uppföljningen har det uppmärksammats två problem när det gäller handelns krav på de småskaliga företagen. Det ena handlar om handelns krav på att producenterna ska vara anslutna till elektroniska system för ordermottagning och fakturering, vilket för småskaliga företag innebär bl.a. höga tröskelkostnader. Det andra problemet handlar om handelns krav på certifiering av småskaligt producerade livsmedel, vilket uppges bero på att handeln inte litar på den offentliga livsmedelskontrollen. Certifieringskravet innebär att producenterna blir föremål för dubbla kontroller och högre kostnader. I uppföljningen konstateras att handeln har bidragit till att ta fram en ny standard för att certifiera småskaliga livsmedelsföretag. SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR 2009/10:RFR1 Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Gruppen menar att den småskaliga, lokala och hantverksmässiga livsmedelsproduktionen har goda förutsättningar att utvecklas vidare. Mot den bakgrunden är det viktigt att regeringen och berörda myndigheter fortsätter sitt arbete för att underlätta förutsättningarna för de småskaliga livsmedelsföretagen. Enligt gruppens bedömning visar erfarenheterna från t.ex. att det finns utrymme för fler småskaliga livsmedelsföretag. Gruppen vill även peka på förädlingens betydelse för att vidareutveckla jordbruket, rennäringen och landsbygdsturismen. Gruppen utgår från att detta även fortsättningsvis uppmärksammas i olika insatser som görs inom dessa politikområden. Gruppen kan konstatera att handelns intresse för småskaligt producerade livsmedel har ökat, vilket är mycket positivt, men ställer handeln stora krav på de småskaliga företagen, bl.a. när det gäller certifiering. Gruppen menar att detta är ett problem. Handelns krav kan leda till att producenterna i stället söker sig andra vägar för att kunna sälja sina produkter. Liksom i förra uppföljningen vill gruppen betona betydelsen av att småskaligt producerad mat finns tillgänglig i vanliga livsmedelsbutiker. När det gäller handelns krav på certifieringar vill gruppen återigen peka på vikten av en väl fungerande livsmedelskontroll. Detta bör leda till minskat behov av certifieringar från handelns sida. Enligt gruppens bedömning kommer handelns intresse för småskaligt producerade livsmedel att fortsätta att öka i takt med det ökade konsumentintresset. Uppföljning, återrapportering och resultatredovisning Efter utskottets förra uppföljning 2005 beslutade regeringen om nya återrapporteringskrav till och vad gäller myndigheternas insatser för att underlätta förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion. Båda verken har i sina senaste årsredovisningar kortfattat redogjort för sina insatser. Det har inte genomförts någon samlad utvärdering av statens insatser för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Däremot har olika uppföljningsinsatser genomförts som på olika sätt berör den småskaliga livsmedelsproduktionen, bl.a. inom ramen för utvärderingar av landsbygdsprogrammet. Uppföljningen visar att regeringen fr.o.m. regleringsbrevet har tagit bort de särskilda kraven på återrapportering gällande småskalig livsmedelsproduktion som infördes för och . 2009/10:RFR1 SAMMANFATTNING OCH GRUPPENS BEDÖMNINGAR Regeringen har i sin årliga resultatredovisning till redovisat ett antal insatser för småskalig livsmedelsproduktion. Däremot har inte det faktiska resultatet av gjorda insatser redovisats. Uppföljnings- och utvärderingsgruppens bedömningar Miljö- och jordbruksutskottet har konstaterat att regeringen i sin resultatredovisning till redovisar ett antal insatser för småskalig livsmedelsproduktion, men att den inte redovisar det faktiska resultatet av de insatser som har gjorts. Gruppen vill inledningsvis betona vikten av att de statliga insatsernas resultat följs upp och utvärderas och att resultatet av dessa uppföljningar och utvärderingar bedöms av regeringen och redovisas till . Gruppen kan konstatera att myndigheter och regeringen inte har redovisat det faktiska resultatet av de insatser som har gjorts och att det finns en brist på statistik, vilket gör att det är svårt att följa utvecklingen, t.ex. av antalet nya företag. Gruppen vill här starkt understryka vikten av att regeringen återredovisar till i budgetpropositionen vad som har blivit resultatet av de beslut som har fattat när det gäller småskalig livsmedelsproduktion. Enligt gruppens bedömning vore det värdefullt om regeringen tog fram resultatindikatorer för att fortsättningsvis kunna redovisa utvecklingen inom den småskaliga livsmedelsproduktionen. Sådana indikatorer bör spegla både produktionen och konsumtionen. Gruppen menar vidare att det är viktigt att fortsättningsvis uppmärksamma de olika frågor som har lyfts fram i denna uppföljning och att resultatet av de åtgärder som vidtas med anledning av uppföljningen fortsättningsvis redovisas till i regeringens årliga resultatredovisning i budgetpropositionen. Gruppen noterar slutligen att regeringen har tagit bort de mer specifika återrapporteringskraven på myndigheterna angående småskalig livsmedelsproduktion. Gruppen utgår från att regeringen fortsättningsvis tar fram nödvändig resultatinformation på annat sätt så att den till kan redovisa uppnådda resultat av statens insatser. genomförde miljö- och jordbruksutskottet en fördjupad uppföljning av förutsättningarna för småskalig livsmedelsproduktion. Utgångspunkt för arbetet var det tillkännagivande om småskalig livsmedelsproduktion som beslutade om i mars 2001,2 dvs. vad som görs för att förenkla regelverket, hur staten bidrar till att skapa bättre förutsättningar för lokal och småskalig livsmedelsproduktion samt hur staten främjar etablering av nya företag inom området. Utskottet gjorde bedömningar som gällde ett antal olika områden. Utskottet har därefter följt regeringens årliga resultatredovisning till vad gäller förutsättningarna för den småskaliga livsmedelsproduktionen. Utskottet har bl.a. konstaterat att regeringen inte har redovisat det faktiska resultatet av de insatser som har gjorts. I utskottens beredning av ärenden ingår uppgiften att följa upp och utvärdera riksdagsbeslut.3 beslutade om riktlinjer för att fortsätta utveckla arbete med uppföljning och utvärdering. Av dessa framgår att utskottens uppföljnings- och utvärderingsverksamhet omfattar dels fördjupade uppföljningar och utvärderingar, dels uppföljningar och utvärderingar av den resultatinformation som regeringen lämnar i budgetpropositionen och i resultatskrivelser.4 Mot den bakgrunden beslutade utskottet att genomföra en förnyad uppföljning vad gäller statens insatser för småskalig livsmedelsproduktion.5 1.2 Syfte och inriktning Uppföljningen syftar till att ge utskottet ett fördjupat underlag inför beredningen av budgetpropositionen . Uppföljningen inriktas på följande frågor: 1.Vilka åtgärder har vidtagits efter utskottets tidigare uppföljning av den småskaliga livsmedelsproduktionen? 2.Hur ser berörda aktörer på de insatser som har vidtagits, vilka konsekvenser de har fått och vilka resultat som har uppnåtts? 2000/01:MJU12. 34 kap. 18 § riksdagsordningen (1974:153). 4Framställning 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21. 5Protokoll utskottssammanträde /09:29. Uppföljningen har genomförts av utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp. Underlag till gruppen har tagits fram av utvärderings- och forskningsfunktionen vid i samarbete med utskottskansliet. Uppföljningen bygger i huvudsak på uppgifter som har inhämtats från centrala myndigheter, i första hand , och samt . Vidare har uppgifter inhämtats från regionala och kommunala myndigheter i (och kommuner), län (och kommuner) samt län (och Tierps kommuner). Två av länen, och , ingick uppföljning. valdes då i egenskap av ett glesbygdslän i norra och i egenskap av ett län med närhet till större städer i . I denna uppföljning har urvalet kompletterats med ett län i , . Uppföljningen bygger vidare på en enkätundersökning som har riktats till 26 organisationer m.m. och 23 småskaliga företag i de sex kommuner som har ingått i uppföljningen. Enkätundersökningen genomfördes för att belysa deras syn på ett antal frågor (se bilaga 2). Det bör observeras att enkätundersökningen inte gör anspråk på att ge en representativ bild av bl.a. företagens syn. Syftet har i stället varit att ge exempel på hur företag och berörda organisationer ser på statens insatser inom området. Detta har kompletterats med en genomgång av de relevanta förändringar i regelverk m.m. som har gjorts samt en genomgång av rapporter och utredningar som har behandlat den småskaliga livsmedelsproduktionen. Delar av rapporten har i utkastform överlämnats till , och för faktagranskning. 1.4 Avgränsningar och definitioner Miljö- och jordbruksutskottets uppföljning är inriktad på livsmedelssektorns förädlingsled. Med småskalig livsmedelsproduktion avses både livsmedelsförädling och slakt i företag med i första hand färre än tio anställda. I miljö- och jordbruksutskottets uppföljning gjordes en översiktlig genomgång av läget för småskalig livsmedelsproduktion i några andra länder. I denna uppföljning har det inte ingått att närmare studera om läget i de andra länderna har förändrats .