eunbil · GX0N232E4B · 2009-11-30 00:00:00 — 4 c Förslag till förordning om investeringar i energiinfrastruktur inom Europeiska gemenskapen Dokumentbeteckning 12235/09 257, 15692/09 382 Sammanfattning I den andra strategiska energiöversynen, som antogs av kommissionen 2008, sägs att investeringar i energiinfrastruktur måste kunna tillgodose den framtida efterfrågan på energi för att främja övergången till energikällor med låga koldioxidutsläpp, skapa större försörjningstrygghet vid en kris och bidra till att den inre marknaden fungerar väl. Uppgiftsrapportering (lämnande av information) och övervakning (analys) av investeringsprojekt samt utvecklingen av EU:s energisystem anses vara viktiga, särskilt i dessa tider. Investeringar i EU:s energiinfrastruktur är av avgörande betydelse. EU:s institutioner bedöms av kommissionen inte ha tillgång till de relevanta/enhetliga uppgifter om utvecklingen av energiinfrastruktur i EU som erfordras för att kunna utvärdera den strategiska balansen mellan utbud och efterfrågan. Kommissionen har mot denna bakgrund lagt fram ett förslag till en ny förordning. Denna är tänkt att ersätta nu gällande rådsförordning 736/96 om anmälan till kommissionen av investeringsprojekt i el, gas och oljesektorn. Den nya förordningen syftar till att uppdatera bestämmelserna om rapportering till dagens behov samt medge möjligheter att bevaka investeringsutveckling och jämförelser mot beräknad efterfrågan, förbättra EU institutionernas beredskap och främja transparens och acceptens för investeringsprojekt. En målsättning är att motverka underinvesteringar eller felriktade investeringar. ser generellt sett liten nytta av instrument eller uppgiftskrav som innebär administrativ börda för berörda parter. Regeringen anser vidare att den eftersträvande målsättningen med förslaget och förväntan om vad denna ska kunna leda till är väl långtgående och till dels orealistiska. I Förslaget 1. Innehåll Den föreslagna förordningen anger gemensamma ramar för anmälan till kommissionen av uppgifter och information om projekt för investeringar i energiinfrastruktur inom olje-, gas-, el- och biobränslesektorerna och beträffande koldioxid som produceras i dessa sektorer. Medlemsstaterna eller de enheter de delegerar denna uppgift till skulle behöva samla in och vidarebefordra uppgifter och information om investeringsprojekt som rör produktion, transport och lagring. För att minska den administrativa bördan införs två bestämmelser som ska bidra till flexibilitet och förenkling: Om inte medlemsstaterna beslutar något annat är företagen skyldiga att förse dem eller den behöriga enheten med uppgifter om sina investeringsprojekt, inbegripet projekt för avveckling. Medlemsstater kan undantas från rapportering om de redan ger jämförbar information till kommissionen inom ramen för energisektorsspecifik EU-lagstiftning. Samma sak gäller om de organ som ansvarar för utvecklingsplaner för gas- och elnäten samlar in de berörda uppgifterna. I så fall ska de delge kommissionen dessa uppgifter, i förekommande fall med medlemsstaternas kommentarer. De uppgifter och den information som samlats in (investeringstyp, planerad kapacitet och största etableringshinder) förväntas ge en bild av de viktigaste utvecklingstendenserna i EU:s energiinfrastruktur. Systemet är avsett att garantera att de uppgifter och den information som delges kommissionen uppfyller allmänt vedertagna standarder. Det ska dessutom garantera att uppgifterna och informationen tas emot, lagras och behandlas med lämpliga IT-hjälpmedel och i överensstämmelse med de rättsliga ramarna för skydd av personuppgifter, och att uppgifter och information offentliggörs utom om de är kommersiellt känsliga. Med utgångspunkt från de uppgifter och den information som erhållits kommer kommissionen regelbundet att tillhandahålla en sektorsövergripande analys av den strukturella utvecklingen och framtidsutsikterna för EU:s energisystem och andra specifika analyser som kan komma att behövas. Detta skulle möjliggöra en identifiering av potentiella framtida luckor i försörjning och efterfrågan, och av investeringshinder. Med dessa analyser bedömer kommissionen att de lättare ska kunna främja bästa praxis och införa större öppenhet och insyn för marknadsaktörerna. I syfte att utveckla gemensamt synsätt i dessa frågor skulle resultaten av sådana analyser diskuteras med berörda parter och offentliggöras. Gällande svenska regler och förslagets effekt på dessa Förutom nu gällande förordning 736/96 finns redan ett antal bestämmelser avseende rapporteringskrav rörande investeringar av infrastruktur inom energiområdet. Dessa bedöms av kommissionen emellertid inte räcka till för att de ska få samstämmig, framåtblickande information om investeringsprojekt och deras utveckling. och rådets direktiv /73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG. Rådets direktiv /67/EG om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning. och rådets beslut nr 1364/2006/EG om en serie riktlinjer för transeuropeiska energinät. och rådets direktiv /72/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv /54/EG. och rådets direktiv /89/EG om åtgärder för att trygga elförsörjning och infrastrukturinvesteringar. Rådets förordning (Euratom) nr 2587/1999/EG om vilka investeringsprojekt som ska meddelas kommissionen i enlighet med artikel 41 i Fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. och rådets direktiv /31/EG om geologisk lagring av koldioxid och ändring av rådets direktiv /337/EEG, och rådets direktiv /60/EG, 2001/80/EG, 2004/35/EG, 2006/12/EG och 2008/1/EG samt förordning (EG) nr 1013/2006. och rådets direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG. När det gäller kommissionens förslag till förordning innebär denna inte några behov av förändringar i svenska regelverk. Däremot bedöms den kunna innefatta en viss utökning av rapporteringskraven. Budgetära konsekvenser Det är svårt att förutse om den nya förordningen innebär budgetära konsekvenser, men det får dock inte hållas för osannolikt att de delvis nya rapporteringskraven också föranleder utökade kostnader jämfört med vad dagens system redan kräver. Främst bedöms marknadsaktörerna beröras men även myndigheterna , och . Om förhandlingarna leder till ökade utgifter för statsbudgeten ska dessa finansieras inom befintliga anslagsramar på utgiftsområde 21. Ett antagande av förslaget bedöms få begränsade konsekvenser för gemenskapens budget. Det handlar främst om att täcka utgifter för IT och, om kommissionen så beslutar, utgifter för data, inköp av data och avlöning av experter. Förslaget borde inte medföra någon direkt större konsekvens för medlemsstaternas budget. II Ståndpunkter 1. Svensk ståndpunkt grundläggande inställning är att dylika instrumentet som förslaget anger inte bör ligga till grund för någon centralplanering av infrastrukturinvesteringar, utan endast vara ett instrument för transparens. Regeringen ser generellt sett liten nytta av instrument eller uppgiftskrav som innebär en administrativ börda för alla berörda parter och finner att den eftersträvande målsättningen med förslaget och förväntan om vad denna ska kunna leda till är väl långtgående och även till dels orealistiska. Regeringen förordar att nuvarande reglering kunde ersättas av den som kommer inom ramen för tredje inre marknadspaketet (åtminstone vad naturgas och el anbelangar) utan att dessutom utvidgas som förslaget om den nya regleringen innebär. Detta för att undvika den administrativa bördan för alla berörda. Det är enligt den regeringen väsentligt att en ökad detaljeringsgrad i rapporteringen matchas mot en minskad frekvens samt att man i så stor utsträckning som möjligt nyttjar redan befintliga rapporteringskrav så att företagen endast behöver rapportera en gång till ett EU-organ. Detta för att minska den administrativa bördan för företagen. Helst bör informationen inhämtas på annat sätt, genom att baseras på offentliga/publicerade källor, t.ex. årsredovisningar och annat material. Institutionernas ståndpunkter I parlamentet behandlas frågan med utskottet för industrifrågor, utrikeshandel, forskning och energi (ITRE) som huvudansvarigt. Av rapportören preliminära rapport framgåt att parlamentet generellt välkomnar förordningen. De betonar dock vikten av att inrapporterad information behandlas med säkerställd konfidentialitet och att förordningen inte intervenerar marknadens funktion. Vidare framför de att det är av betydelse att rapporteringskraven ska vara enkla och möjliga att uppfylla för att undvika en alltför stor administrativ börda. De ändringsförslag som redovisas i rapporten sammanfaller väl med de utestående frågor som redovisas i lägesrapporten. Flera medlemsländer har uttryckt sig generellt positiva till förslaget och dess målsättning om ökad transparens och ökad försörjningstrygghet. Flera länder har ställt sig frågande till mervärdet förslaget. Synpunkterna rör främst frågor som förordningens målsättning och proportionalitet, rapporteringens omfattning och frekvens, behovet av skydd av företagsinformation, risken för ökad administrativ börda för alla berörda. Därtill har även frågor väckts om hur kommissionen kommer att hantera all insamlad information och med vilken metod man avser att nyttja. Några medlemsländer har utryckt önskemål om att minska omfånget av rapporteringen till att enbart omfatta mycket stora eller gränsöverskridande projekt, samt förordade mindre frekvent rapportering. Förtydliganden angående kopplingen till de 10-års investeringsplaner som ska tas fram av ENTSO-E och ENTSO-G inom ramen för tredje inre marknadspaketet har också efterlysts. Remissinstansernas ståndpunkter Remittering pågår. III Övrigt 1. Fortsatt behandling av ärendet Behandlingen väntas fortsätta under det spanska ordförandeskapet. Rättslig grund och beslutsförfarande Den rättsliga grunden för förslaget är artikel 284 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen och artikel 187 i fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. Beslut fattas efter yttrande av . Beslut fattas således av rådet utan medbeslutandeförfarande.