rfr · GW0WRFR10 · 2009-06-01 00:00:00 — Jag skulle kunna ge exempel från världen med massor av olika spännande utbildningsinsatser, men jag ska inte göra det. Det är ett sätt. Det andra sättet tycker jag egentligen ännu bättre om, om vi verkligen ska tro på att det här är ett viktigt fält i utbildningssammanhang. Forskning visar jag hatar det uttrycket egentligen, för det är klart att forskningen alltid visar en massa olika saker, men det finns forskning som visar att interdisciplinärt arbete betyder väldigt mycket om vi ska skapa ett innovativt samhälle, innovationer och över huvud taget kreativitet och värden i nya innovationer. Det är visserligen högre risker ju längre ifrån varandra man ligger disciplinärt, desto högre blir riskerna, men också möjligheten till värdeskapande. Vi tror mycket på att försöka arbeta interdisciplinärt. Det betyder inte att vi blandar samman. Vi jobbar delvis förstås multidisciplinärt till att börja med, men i något läge för vi samman olika discipliner, inte minst på det här området, med kulturekonomi och kulturföretagande. Jag ska ge ett exempel, och det är så skönt: Man får göra reklam, eftersom det inte är någonting som vi säljer. Det är bara ett exempel på hur vi arbetar som jag tror är en framtidsmodell i hög grad. är ett samarbetsinstitut mellan dessa fem högskolor i : , , , och . Vi får där in ekonomi, konst, design, teknik, humaniora och medicin tillsammans. I det här samarbetet kan studenterna på respektive högskola gå tillsammans på kurser hos varandra. Fokus läggs på nyföretagande och nyskapande. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT 2008/09:RFR10 Till exempel kan Handels, , och tillsammans åka till , , så att man får plats med det utanför sin ordinarie undervisning, och gå en kurs tillsammans med de andra högskolorna, vilken i det fallet ger, medan det nästa gång är eller som ger kursen. Den här typen av samarbeten i de kulturekonomiska utbildningarna tror jag väldigt mycket på. Jag tänker på när du, , berättade om dina videofilmer och dina ungdomar. Det är precis samma sak. Det händer någonting när disciplinerna hakar i varandra och studenterna hakar i varandra och börjar tänka. Då sker det någonting som jag väldigt mycket tror är en framtid. Ordföranden: så mycket! Du höll tiden gott, även om du sade att du inte hade någon klocka. har vi kommit till vår tredje inledare. Vi hälsar varmt välkommen. Hon är forskare vid i . inledning heter Vad är egentligen en kreativ industri? : Tack så mycket! Ja, vad är egentligen en kreativ industri? Till att börja med ska jag, precis som redan har nämnt, säga att jag är nationalekonom i grund och botten, inte företagsekonom. Jag personifierar den ekonomiska samhällsingenjören, som vi hörde prata om här förut. Om jag går vidare lite snabbt, eftersom vi återigen bara har på oss, skulle jag trots allt vilja hålla med om det som har sagts . Det som är grundläggande tror jag är att alla människor har något slags kreativ förmåga, en förmåga att skapa saker och ting. Inom ekonomin och inom nationalekonomin har vi kanske haft lite problem med att mäta det värdet. Om man tittar på kreativiteten kanske man ska dela den i två delar, precis som har nämnts här. Det finns en utbudssida av kreativiteten som vi ekonomer har gillat att mäta som humankapital. Vi mäter alltså andelen av arbetskraften som har en högre utbildning . Vi säger att det är storleken på den förmågan som skapar ekonomisk tillväxt. Som ett alternativt mått infördes den kreativa klassen, som är tidernas mest missförstådda begrepp. Vad det egentligen handlar om är att man tittar i statistiken och på statistiska begrepp och väljer ut vissa yrkesgrupper som i högre grad får betalt för att tänka än andra yrkesgrupper. Det är inte svårare än så. Man ser på den del av arbetskraften som har den typen av arbetsuppgifter. Lite grann skiljer det sig från humankapitalet, eftersom man då inte bara har skaffat sig en högre utbildning. kanske man inte ens har gjort det. Det handlar helt enkelt om att man har absorberats i något slags yrkesroll där man tar till vara kreativiteten i högre grad än man gör inom andra yrkesgrupper. Men fortfarande handlar det om en individnivå som är i fokus i de här begreppen. När vi börjar tala om kreativa industrier är det fråga om någonting annat. Då är det fråga om efterfrågan på människors kreativitet. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT om industrins förmåga att absorbera kreativitet hos individer och ta till vara människors tankeverksamhet, kunskap, förmåga och så vidare. När jag tittar på hur debatten har sett ut kring kreativa industrier tycker jag att man oftast har missat detta. Man har fokuserat i alldeles för hög grad på vilken produkt som kommer ut ur produktionssystemet och mycket mindre på vilka processer det är fråga om innan produkten kommer ut ur systemet. Det gör att vi ganska ofta mäter detta på ett felaktigt sätt. Vad är då egentligen en kreativ industri? Det dokument som jag tror har fått mest genomslag utöver den brittiska definitionen som kom i slutet av 90- talet är den så kallade . Jag vet inte om alla har hört talas om den, men det är ett ganska tjockt dokument som skrevs för EU där man försökte mäta värdet av kultur, industri och kreativ industri inom EU:s medlemsstater. Man gjorde också ett försök att definiera vad en kultursektor var och vad en kreativ sektor var. Det här snodde jag från . Lite kort kan man säga att det inkluderar film, video, videospel, medier, broadcasting, musik, böcker och publicering. Det här är den kulturella industrin, kulturindustrin. Jag tycker att man missar ganska mycket. talar om hur kulturen och det kommersiella möts. De möts på många fler ställen än inom de här industrierna. Kanske är det till och med så att de inte möts i lika hög grad inom de här industrierna som inom andra industrier. Därför tycker jag att det är oerhört viktigt att vi på ett mer systematiskt sätt än börjar fundera på vad det egentligen är fråga om. Vi går vidare i . Här är ett långt citat. Jag tycker inte om att ha så här mycket text på mina overheader egentligen, men det var tvunget i det här fallet. När skulle definiera den kreativa sektorn och den kreativa industrin sade man att det i princip är där kultur fångas upp inom de mer traditionella sektorerna. Men på något sätt har man då också likställt kreativitet med kultur och anser att det enbart är inom kultursektorn som kreativiteten skapas, medan jag i högre grad skulle vilja förespråka att kreativitet handlar om att ta till vara människors kreativa kraft och tankeförmåga också utanför den traditionella kultursektorn. Min poäng är att en industri i sig själv aldrig kan vara kreativ. För mig är industri ett organisationsbegrepp. Det som är kreativt är människorna som jobbar inom industrin. Det är där kreativiteten ligger. Industrin i sig själv är inte kreativ. Vi måste förstå vad människorna gör i industrin för att förstå om den är kreativ eller inte. Vi ska titta på ett företag. Det här är ett traditionellt tillverkningsföretag, bara något slags proxy för ungefär hur ett företag skulle kunna se ut. Säg att det här skulle vara till exempel , eller något annat av de stora företagen. Skulle vi då kategorisera det enligt antalet anställda och antalet arbetsplatser, som vi nationalekonomer traditionellt räknar, skulle var och en i hela kedjan, varje anställd, så länge de ingår i samma typ av företag under samma industrikod räknas som en anställd inom ett tillverkningsföretag. Skulle vi gå in i företaget skulle vi se att långt ifrån alla gör samma . Vi har något slags startsträcka, något slags kunskapstjänstesektor med forsk- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT 2008/09:RFR10 ning, utveckling och design, där man kanske tar till vara de här kreativa processerna och den kreativa förmågan hos individer i högre grad. Sedan kommer det in något slags produktionsstadium som är mycket mer standardiserat. Där har vi kanske inte lika mycket kreativitet. Sedan går man vidare i slutfasen innan produkten kommer ut på marknaden. Vi har logistiken, marknadsföringen, försäljningen och så vidare. Det är kanske en annan typ av kreativa processer som försiggår där. Men så länge vi väljer att räkna var och en av dem som en anställd i ett tillverkningsföretag kommer vi aldrig att förstå vad det är som pågår här inne över huvud taget. Vad vi behöver göra först, tror jag, är att se vilken typ av arbetskraft som finns inom olika typer av företag och inte minst var någonstans i den här kedjan den ingår. Kanske ska vi i lägre grad än vi brukar göra fokusera på slutprodukten och sluta att fokusera så mycket på industridata som vi gör normalt sett när vi ska titta på de här sakerna. Framför allt när man talar om kreativa industrier är det viktigt att börja titta på processerna i stället för produkterna. Som tur är har vi i fantastiska data på detta. Det är väldigt få länder som har det. Men i har vi någonting som kallas FAD-databasen. Den är alldeles för underutnyttjad. FAD-databasen är alla individer i och fram till , naturligtvis avkodade. Jag skulle nog kunna hitta mig själv där om jag försökte, eftersom jag vet ungefär vad jag skulle söka efter. Alla individer finns där. Vi kan se exakt vilken utbildning de har. Vi kan se exakt vilken typ av jobb de utför när de arbetar och så vidare. Vi kan också se var de arbetar, inte bara på vilket företag, utan också vilken plats de arbetar på inom företaget. i ser troligen inte likadant ut som ett IT-företag i . Det är ganska viktigt att särskilja den regionala aspekten på det hela. Tillsammans med de här individerna har vi också alla arbetsställen i i FAD-databasen. Vad jag har gjort, och som jag nu har dragit ut lite snabbt till det här föredraget, är att koppla ihop dem. Jag har slagit ihop alla individer med arbetsplatsen där de sitter och kollat vad det egentligen är för typ av jobb som utförs i olika typer av arbetsgrupper. Jag har tittat på vilken industri de här arbetsplatserna tillhör. Man kan då se att inom det som vi kallar för kunskapssektorn är det kreativa yrken, ganska många servicejobb, en del tillverkningsjobb, en del fiske och jordbruk till och med, en ganska liten andel. Går vi in på den traditionella servicesektorn, som utgör av den svenska ekonomin, hittar vi kreativa jobb. Det är något större andel servicejobb, men inte så långt ifrån, 3541, närmare 42. Beträffande offentlig sektor har jag särskilt kunskapsjobb och kunskapsdelar. De har hamnat inom kunskapssektorn. Det här är offentlig sektors serviceverksamhet. Det kan handla om sophämtning och så vidare, alla de traditionella bitarna som tillhandahålls från offentlig sektor. av arbetena som vi hittar där är kreativa yrken. Det finns en rad människor som jobbar till exempel i olika chefspositioner och så vidare i den sektorn också. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT Går man ned på den traditionella tillverkningsindustrin är det kreativa yrken. De här människorna hade vi kanske hittat i början av , i början av och så vidare. Sedan kan man gå vidare med fiske och jordbruk, som motsvaras av understa raden här. Vad jag försöker säga med den här bilden är att om vi ska tala om kreativa industrier räcker det inte med att bara titta på slutprodukten och kolla hur kreativ den såg ut. Vi måste bryta ned strukturerna, gå in i industrin och titta: Var hittar vi de kreativa processerna egentligen? Lite grann med tanke på dagens ämne gjorde jag ett annat litet utdrag. Jag kollade på kultursektorn. Vad består den egentligen av för typ av arbetare och yrkesgrupper? är konstnärer, skådespelare och journalister. är tecknare och underhållare. Sedan kommer vi till tekniker, chefer, säljare, inköpare, chefer för mindre enheter, försäljare och kundinformatörer. Att bara ta kultursektorn och säga att det är den kreativa sektorn tycker jag är fel. Jag tycker att vi bör bryta ned den på ett bättre sätt än vi har gjort tidigare och kanske till och med säga att den kreativa sektorn går långt utanför den traditionella kultursektorn. Tittar vi på yrkesgrupperna konstnärer, artister och journalister de ingår också i den här gruppen, för de är samgrupperade enligt SCB:s statistik hittar vi inom förlagsverksamhet. av alla konstnärer, artister och journalister finns inom det som vi normalt sett kategoriserar som den traditionella kulturindustrin. Vi har inom fastighets- och uthyrningsverksamhet och företagstjänster, inom detaljhandel, 3 ½ % inom partihandel och så vidare. Bara för att man är konstnär arbetar man inte per automatik inom ett konstnärsföretag inom en konstnärsindustri. Det är oerhört viktigt att vi börjar bryta ned de här strukturerna. Annars kommer vi aldrig att förstå hur vi kunde gå från den här till den här. Det räcker inte med att bara titta på slutprodukten. Vi förstår inte varför vi gick från denna till denna. Den har jag i mitt kök, för övrigt. Vi förstår inte varför vi gick från denna till den här. Alla de här som jag precis visade exempel på skulle normalt sett kategoriseras som tillverkningsföretag. Men det är tillverkningsföretag där man har tagit till vara individers kreativitet någonstans under produktionsprocessen och omvandlat den till ett ekonomiskt värde. Det här hade vi aldrig fångat med de metoder vi använder . Ordföranden: så hemskt mycket för denna genomgång! Då har vi kommit till den sista delen av inledningen, den fjärde inledaren, som hastigt har fått hoppa in i stället för den som var anmäld. Det är , som vi hälsar varmt välkommen hit. Han är ordförande vid , tidigare Skådebanan . TILLT har ett regionalt uppdrag att utveckla möten mellan kultursektorn och arbetsplatser inom privat och offentlig sektor. inledning heter Konstens och kulturens roll som utvecklingsfaktor i arbetslivet. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT 2008/09:RFR10 : Tack så hjärtligt! Jag får i motsats till föregående talare säga att jag är väldigt tacksam för att jag inte har , eftersom jag har blivit väldigt hastigt inkallad. Å andra sidan har jag en annan fördel: Jag lever i verkligheten. Jag representerar svensk handel och sitter på Svenskt Näringslivs mandat som ordförande i den här verksamheten. För att göra det mer rättvist vill jag säga att Skådebanan existerar i allra högsta grad. Vi har också ansvar för den verksamheten. Det är en del i en betydligt större portfölj som vi jobbar med. Jag ska, utan att försöka överglänsa på något sätt, försöka beskriva vad det är vi egentligen pysslar med. Jag ska också passa på att hälsa från , som har kurerat sig bra i sjukbädden och förväntas åka hem . Men till dess får jag ta ansvaret för detta. Vi börjar med ett inslag där vifår möta också. [Filminslag visas] Jag tror att konstnären var ganska ensam om att ha uppfattningen att de här pappersrullarna kunde anses vara estetiskt tilltalande. Det är just det som är så spännande med hela projektet. Det är därför vi inom näringslivet ser det här som en fantastisk möjlighet också. Vi är nämligen vana vid att köpa konsulttjänster. Vi köper managementkonsulter, kognitiva terapeuter och gud vet allt och tror att det är lösningen på alla problem. När man sitter i en ledningsfunktion eller personalansvarsfunktion har man ofta det övergripande perspektivet. Det handlar som nämnde i filminslaget om att vara modig. Om man går in i projekten har man inte riktigt koll på den tjänst man anlitar. Det har man ofta med konsulter; man talar om vad man vill att man ska få och får inte för mer än man betalar för, brukar man säga. Men i det här fallet tar man en liten risk som ibland kan kännas väldigt stor i början. Man får in en person som visserligen självklart följer ett uppdrag men också har rätt att ta till sig andra intryck och skapa annat inflytande på till exempel en arbetsplats. Vi ska bläddra igenom några bilder som är minst lika överraskande för mig som för er. Vi får se vad nästa presentationsbild säger. Detta är verksamheten i sig och vad den har för syfte. Precis som det framgår finns det ett kulturpolitiskt uppdrag i botten: att göra kultur mer tillgänglig i arbetslivet. Vi är i grunden en del av Riksskådebanan, som har funnits , men har vår del av skådebanans regionala verksamhet kommit att glida åt ett mer utvecklande håll. Vi försöker ta vara på den kulturella och konstnärliga kompetensen för att få den i symbios med näringslivet. Det är precis det du var inne på, . Visst, vi har sponsrat och är jätteduktiga på det. När kulturen ville ha näringslivets hjälp ropade man på pengar. Man fick det, och så blev det ett nytt uppdrag. säger näringslivet att man gärna skulle vilja få lite hjälp tillbaka, för nu är vi i sådana tider där vi behöver kreativitetsutveckling, där vi måste hitta nya vägar för att bli bättre på det vi egentligen borde vara bra på. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT De som jobbar med den här verksamheten är personer från alla håll och kanter. Vi har LO i grunden. Vi har som en grund. Vi har folkbildningen i grunden. Vi har även de enskilda folkteatrarna till exempel. Vi har självklart det regionalpolitiska i med oss. Överallt i vår styrelse hittar vi personer som har väldigt stark anknytning till en arbetsplats, till det kulturella och till hela sfären som finns runtomkring detta. Alla har ett gemensamt mål, vilket jag som ordförande tycker är jättebra: att man vill hitta nya vägar för att få det här att integreras på ett bättre sätt. Ni har lite material som ni kan ta med er sedan. Jag hoppas verkligen att ni gör det, för där är presentationen väldigt tydlig. För oss är det nämligen så att kreativitet brukar beskrivas som förmågan att skapa något nytt av redan befintliga beståndsdelar, att sätta samman kända element på ett nytt sätt och på så vis få ett helt annat resultat, se en ny helhet och finna nya lösningar. För att kunna göra detta behöver man byta perspektiv och frigöra sig från gamla invanda synsätt. Man behöver helt enkelt lyfta blicken och vilja se någonting nytt. Vi, TILLT, Skådebanan , är en organisation som med hjälp av konstnärlig kompetens hjälper människor och företag att utvecklas. Då handlar det inte bara om människor. Det handlar om företag också. Vi använder oss av teater, musik, dans, bildkonst, litteratur och film på ett upplevelsebaserat sätt för att skapa ökad arbetstrivsel, bättre kommunikation och hållbar utveckling i arbetslivet. Våra metoder bygger på en stark humanistisk människosyn. Den viktigaste verksamma beståndsdelen är det faktum att människor som inspireras att tänka nytt och kreativt mår bättre, växer och bidrar till att skapa en bättre arbetsplats. Det är det vi har sett i alla de olika projekt som vi jobbar med: Vi får människor att växa. Vi får människor att våga ta nya tankespår. Vi ser marknadsfunktioner i företag som har gått i invanda spår och helt plötsligt på grund av umgänget med en konstnärssjäl under ett projekt får andra värderingar. Vi har till och med stött på företag där vi har gjort ett arbetsplatsprojekt där en och annan nyckelarbetare till och med sagt upp sig och startat eget. Det var väl inte riktigt det fabrikschefen hade förväntat sig. Man skapar ett nytt värde som människor tar till sig och som kan göra att de fungerar bättre, blir mer kreativa och tillför större lönsamhet till företaget i det man utvecklar. Det är inte bara företag vi jobbar med. råkar jag sitta som ordförande, men ordföranden före mig kom från LO. Det har väl inte så mycket med uppdragen i sig att göra, men vi försöker variera det här på ett så klokt sätt som möjligt. Kommuner är en stor uppdragsgivare. Landsting är också en stor uppdragsgivare. Jag som privatperson kan inse att de säkert har minst lika många problem att lösa som vi har inom näringslivet. är en kommun som gjort en väldigt stor satsning. Man valde att knyta till sig nio konstnärer under för att jobba med de olika enheterna för att förbättra arbetsklimatet och kreativiteten, skapa mervärden i kommunen och få större kundnytta eller medborgarnytta, hur man nu vill se på det här. Till stora delar var det ett väldigt lyckat projekt. Vad de nämnde i sam- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT 2008/09:RFR10 manhanget var frågan: Vad är det mätbara resultatet? Jag som är van vid att leva i en väldigt kommersiell värld där allting är mätbart håller med vår verksamhetschef om att vi nu måste hitta vägar för att kunna skapa mätbara redskap. Jag vill återkoppla till betydelsen av att vi tidigare i kultur och näringsliv har levt i skilda kluster. Våra språk skiljer sig åt. Egentligen pratar vi om samma sak, men vi använder olika terminologi. Det är jätteviktigt att vi försöker hitta fram, inte minst för näringslivets del att vi förstår vad kulturen egentligen menar. Konflikt är ett alldeles för starkt ord för det förhållande vi ofta hamnar i, men vi har mindre bra förståelse för varandra. känner jag med de här projekten som pågår, det här arbetet som vi pysslar med, att vi faktiskt börjar få en ökad förståelse och att vi börjar känna igen oss. Här ser ni ett stort antal av de årslånga Airisprojekt vi har. Airis står för Artists in och har varit och är väldigt framgångsrikt. Det finns så många goda exempel på vad det här har resulterat i, även för produktutveckling. Det får vi inte berätta om, vilket är jättesynd, men företagen som har anlitat de här personerna är extremt nöjda. Det här kan ni läsa om sedan. Ohälsan, ja. Tio projekt i . Detta är intressant. Sjukskrivningarna ökade generellt i kommunen. Nej, det kan inte stämma! Dock minskade det i medeltal. Ja, just det. Det finns en poäng i det. Annars vore det ingen hit! Ni får ursäkta att jag är lite dåligt påläst på just den här sidan. Detta är nämligen grunden: De som ingår i projekten har kunnat visa att de tycker att det är trevligare att vara på sin arbetsplats. De tycker att det är roligare kollegialt. Ni hörde också inslaget här. Det är nästan självskrivet. Det ni ser på nästa bild är ni egentligen bättre på än vad jag är. Det är så vi vill se att resultaten ska bli, eller hur? Förändringsbenägenheten och kreativiteten har ökat påtagligt. På följande bild ser vi arbetsklimatet. Det har vi den största förståelse för. Det är roligare att gå till jobbet. Sedan kommer den effekt som skulle kunna vara kortsiktigt mätbar så länge vi inte har den andra matematiken klar. Den är så här: Vad ger detta i publicitet? Det ger extremt mycket, har det visat sig. Det brukar funka väldigt bra på vd och marknadschefer eller verksamhetschefer. När man säger att man går in i ett projekt och inte riktigt vet vad det ger i mätbara tal kan man sedan se att man fick tre helsidor i tidningarna. Det kan man säga var värt pengarna! Detta är en bra början, men det är långt ifrån det vi behöver ha på lite sikt. På den bild som visas nu ser ni vår verksamhet i siffror. Vi har 1 100 personer. Man kallar dem för kreativa supportrar nu; det är de tidigare kulturombuden runtom på företag som förmedlar insikten om hur bra det är med kultur och vilka möjligheter det finns i regionen. Man promotar helt enkelt de här 50 000 människorna att gå mer på teater och att mer ta till vara de olika möjligheter som finns inom kultursektorn. På denna bild ser ni att vi själva i verksamheten utför drygt 100 stycken så kallade kreativa kickar. Det är den första ingången i företaget, där vi visar OFFENTLIG UTFRÅGNING OM KULTUR SOM KREATIV TILLVÄXTKRAFT möjligheterna, hur vi kan tänja på dem och vilka förutsättningar som finns. Vi hade de 64 årslånga Airisprojekten. Fastän vi är inne i en lite jobbig period , milt sagt, visar det sig att det är nu om någonsin som det här kan göra nytta. Jag vet att det är ett svårt säljargument, men jag tycker fortfarande att det är ett rättvisande argument. Vi ser ändå att vi kommer att genomföra ett antal större Airisprojekt i även under det här året, vilket vi tycker är jätteroligt. Det är naturligtvis mycket konferenser, föreläsningar och så vidare som vi kommer in på. Här står att det är två tre sådana utanför gränser.