eunbil · GW0N132C55 · 2009-01-01 00:00:00 — Rådets möte (energi) Rubrik: Förslag till rådets direktiv om en skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter Dokument: 5532/1/09 22 REV 1 15910/08 393 dokument: Fakta-PM N-dep 2008/09:FPM56 Ej behandlad tidigare med Bakgrund Direktivförslaget ingår som en del i den andra strategiska energiöversynen från och avser att ersätta det regelverk som utgår från ett direktiv . avvisade både rådet och ett förslag om nytt oljelagringsdirektiv som såväl rådet som ansåg var alltför långtgående. Det nu aktuella förslaget har så här långt endast presenterats och diskuterats övergripande i rådsarbetsgruppen för energi. Förslaget är nu föremål för en första policydebatt vid . policydebatt har att hantera två frågor. Den första gäller om de föreslagna åtgärderna är tillräckliga och proportionerliga för att säkerställa målet om säkerhet i oljetillförseln. Den andra frågan gäller om förslaget är väl utformat för att hantera en situation där EU eller IEA beslutat om att ta beredskapslagren i bruk, givet den komplementära naturen hos dessa två organ. Rättslig grund och beslutsförfarande EG-fördragets artikel 100, vilket innebär att rådet beslutar enhälligt och underrättar parlamentet om sitt beslut. Svensk ståndpunkt Regeringen välkomnar förslagets allmänna mål beträffande beredskapslagrens storlek liksom nödvändigheten av ett regelverk som säkerställer lagrens tillgänglighet. Regeringen välkomnar också strävan att anpassa regelverket till IEA:s motsvarande regelverk. Regeringen anser att nuvarande svenska system fungerar väl med som tillsynsmyndighet och industrihållna beredskapslager som är integrerade med de kommersiella lagren. Systemet är kostnadseffektivt, kan övervakas, och resulterar i god tillgänglighet. Regeringen konstaterar således att svenska systemet i stort redan uppnår förslagets effektmål. konstateras att förslaget i dess nuvarande form skulle omöjliggöra för att bibehålla sitt nuvarande system. Regeringen anser således att både den modell som föreslås och den som tillämpar är tillräckliga för att säkerställa de mål förslaget syftar till. Regeringen anser däremot inte att förslaget är proportionerligt för medlemsstater med väl fungerande system som redan uppnår målen. Kostnaderna för ett system baserat på fysiskt skilda lager och inrättandet av en central lagringsenhet riskerar bli betydande. Regeringen kommer därför i den fortsatta behandlingen verka för att direktivet ska tillåta medlemsstaterna viss nationell anpassning i valet av metoder för att uppnå de väl motiverade effektmålen. Regeringen anser att de föreslagna mekanismerna och förhållandet till IEA i en krissituation är väl motiverade och angelägna. Regeringen anser dock att anpassningen till kan drivas längre för att minska den administrativa bördan för både företag och offentliga organ. inställning inställning är ännu inte känd. Förslaget Medlemsstaterna föreslås åläggas att hålla beredskapslager motsvarande 90 dagars import eller 70 dagars konsumtion, beroende på vilken mängd som är störst. För liksom flertalet medlemsstater innebär det i stort oförändrad nivå jämfört med nu gällande lag. Förslaget innebär att varje enskilt beredskapslager ska redovisas separat och per lagringsplats. Detta omöjliggör troligen för att tillämpa nu gällande system med beredskapsvolymerna integrerade i de kommersiella lagren, och rapporterade som totalt lagrade volymer. Vidare föreslås att medlemsstater som, likt , ålägger ekonomiska aktörer lagringsskyldighet ska inrätta en s.k. central lagringsenhet. Denna icke-vinstdrivande organisation ska administrera beredskapslagren och är skyldig att pröva önskemål om delegering av lagringsplikt från ekonomiska aktörer från både den egna och andra medlemsstater. Lagringsenheten är skyldig att acceptera sådan delegering, d.v.s. överta lagringsplikten, från egna landets aktörer, men kan neka annat lands aktör om lagringskapacitet saknas. Lagringsenheten får inte diskriminera enskilda aktörer eller kräva högre ersättning än dess faktiska kostnad. Förslaget är i vissa delar en anpassning av till IEAs motsvarande regelverk, och i synnerhet mekanismerna för gemensamt agerande vid internationellt beslut om ibruktagande av lagren. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Direktivet kan få effekter på svensk lagstiftning, främst Lagen om beredskapslagring av olja och kol (Lag 1984:1 049). I den händelse att en central lagringsenhet blir obligatoriskt måste troligen sådan inrättas som självständig organisation. Den föreslagna lagringsenheten föreslås flera uppgifter som sköts av de lagringspliktiga ekonomiska aktörerna. Om dessa uppgifter framgent ska hanteras av den centrala lagringsenheten krävs att detta regleras genom anvisningar till organisationen. Ekonomiska konsekvenser Om direktivet inte medger industriellt hållna beredskapslagren som är integrerade med kommersiella lager krävs sannolikt ytterliggare lagerkapacitet utöver den som finns i . Kostnaden för detta kan inte uppskattas . Om tvingas inrätta en central lagringsenhet måste sannolikt en sådan finansieras med offentliga medel.