rfr · GW0WRFR9 · 2009-05-01 00:00:00 — (1995) uppgick motsvarande andel till . utgjorde kvinnorna andelsmässigt av samtliga misstänkta personer. Även när det gäller lagförda personer är kvinnorna i minoritet. Av samtliga personer som lagfördes 2007 var kvinnor. Huvudbrott som de intagna har begått Av de ca 700 kvinnor som togs in i anstalt 2007 var drygt hälften dömda för att ha begått narkotikabrott/smuggling och/eller tillgreppsbrott. Det kan jämföras med de dömda männen där dessa brott utgjorde . Kvinnor som tas in i anstalt är oftare dömda för narkotikabrott än män. av kvinnorna och av de män som togs in i anstalt 2007 hade dömts för narkotikabrott.77 En jämförelse som Kriminalvården har gjort avseende kvinnor och män som dömts för narkotikabrott som huvudbrott visar att av kvinnorna dömdes till fängelse eller mer medan av männen dömdes till samma strafftid.78 Enligt Brås kriminalstatistik är de vanligaste brotten, där både kvinnor och män relativt sett har höga antal brott, tillgreppsbrott, narkotikabrott och trafikbrott. till könsfördelningen för olika brottstyper visar Brås statistik att andelen intagna män är större än andelen kvinnor för samtliga brottstyper. Männens andel är allra störst när huvudbrottet är våldtäkt, skatte- och borgenärsbrott, misshandel, rån samt biltillgrepp. Bland samtliga personer som dömts för dessa brottstyper som huvudbrott och som tagits in i anstalt var män. De brottstyper där kvinnornas andel var störst var förskingring (), förfalskningsbrott (), olovlig körning () samt mened (). 76Brå (2008a). 77Brå (2008a). 78Kriminalvården (2007a). 4 INTAGNA KVINNORS LEVNADSSITUATION, MISSBRUK OCH BROTTSLIGHET ANTAL KVINNOR (K) OCH MÄN (M) DÖMDA TILL FÄNGELSE SOM INTAGITS I AN- STALT EFTER HUVUDBROTT, (19972007) 3 kap. Brott mot liv och hälsa Därav mord och dråp Misshandel, grov misshandel Rån, grovt rån 1315 kap. Brott mot allmänheten 1620 kap. Brott mot staten Brott mot specialstraffrättliga författningar Därav rattfylleri, grovt rattfylleri Samtliga brott mot specialstraff- Källa: (Brå), Kriminalstatistik 2007. 2008/09:RFR9 4 INTAGNA KVINNORS LEVNADSSITUATION, MISSBRUK OCH BROTTSLIGHET När det gäller brott mot liv och hälsa togs totalt 10 kvinnor (9,) och 95 män (90,) in i eller dråp, medan 21 kvinnor (4,) och 482 (95,) män togs in i eller grov misshandel. För rån eller grovt rån togs 14 kvinnor (3,) och 406 män (96,) in i anstalt. Även om män begår fler brott än kvinnor, så ökar kvinnors brottslighet, procentuellt sett, mer än mäns. stod en kvinna som misstänkt för mer än vart tionde hot- eller våldsbrott i . har antalet kvinnor som misstänks för hot- och våldsbrott ökat , vilket kan jämföras med en ökning om bland männen. I faktiskt antal personer innebär ökningen att det var 2 166 fler kvinnor och 6 604 fler män 2007 jämfört med som misstänktes för hot- och våldsbrott.79 En mycket liten andel av dem som tas in i är kvinnor. togs 2 kvinnor och 312 män in i . I ett fall dömdes en kvinna till fängelse för grov våldtäkt, rån och olaga frihetsberövande på en kvinna.80 Enligt Brå är detta ett ovanligt fall, och har en kvinna tidigare fällts för grov våldtäkt som huvudbrott och ytterligare en kvinna har dömts för våldtäkt. vid har varit delaktigt i ett forskningsarbete om sexualbrottsdömda kvinnor. I materialet ingick samtliga kvinnor som dömts för sexualbrott , vilket uppgick till 93 personer. I syfte att undersöka förekomsten av psykisk ohälsa och missbruk bland de kvinnliga sexualförbrytarna gjordes en jämförelse med samtliga kvinnor dömda för våldsbrott samt med slumpvis utvalda kvinnor i normalbefolkningen. Resultatet jämfördes sedan med en liknande undersökning av sexualbrottsdömda män. Studien visade bl.a. att sexualbrottsdömda kvinnor betydligt oftare än män som döms för sexualbrott är psykiskt sjuka och har missbruksproblem. Enligt studien var även förekomsten av psykossjukdom 16 gånger högre och missbruk 23 gånger vanligare än bland slumpvist utvalda kvinnor i normalbefolkningen.81 En jämförande studie avseende samtliga intagna kvinnor som frigavs respektive 2002 visar att andelen intagna kvinnor utan tidigare erfarenhet av kriminalvård ökade från . de intagna kvinnorna som hade tidigare erfarenhet av enbart frivård sjönk från år år 2002.82 79Brå, e-brev . 80Haparanda tingsrätt, dom , mål nr B 10-08. 81Fazel m.fl. (2008). 82Kling och (2004). 4 INTAGNA KVINNORS LEVNADSSITUATION, MISSBRUK OCH BROTTSLIGHET PERSONER DÖMDA TILL FÄNGELSE SOM INTAGITS I ANSTALT EFTER TIDIGARE KRIMINAL- Källa: (Brå), Kriminalstatistik 2007. (20032007) har både andelen dömda kvinnor och män som tagits in i anstalt utan att ha haft någon tidigare kriminalvårdspåföljd fortsatt att öka. För femårsperioden har ökningen varit för kvinnorna och för männen. är andelen kvinnor som tas in i anstalt utan att ha någon tidigare kriminalvårdspåföljd högre än för männen. I en studie avseende intagna kvinnor på Hinseberg är en av forskarens slutsatser att forskning kring kvinnors brottslighet är ett eftersatt område i där det finns stora kunskapsluckor.83 Samma ämne lyfts även fram i en svensk bok som behandlar kvinnlig brottslighet. I boken ställs frågan: Om den kvinnliga brottslingen inte är definierad, hur ska då ett lämpligt straff eller vårdprogram kunna göras när ingen vet för vem det görs?84 83Lindberg (2005). 84Kordon och (2006). 5 Fokus och inriktning för Kriminalvårdens insatser för intagna kvinnor har uttalat att kvinnors situation inom kriminalvården bör uppmärksammas särskilt och att ökad kunskap om kvinnors brottslighet och livssituation är av yttersta vikt för att kriminalvårdens insatser ska kunna anpassas efter de intagna kvinnornas behov. Se även avsnitt 2.1 om regeringens styrning. 5.1 Kriminalvårdens utgångspunkter för arbetet med intagna kvinnor Kriminalvårdens tidigare uppmärksammande av intagna kvinnors behov Kriminalvården har mer aktivt börjat uppmärksamma de anstaltsintagna kvinnorna och deras behov. arbetade en projektgrupp inom med att följa upp och genomföra en översyn av de riktlinjer för anstaltsintagna kvinnor som beslutades . Gruppens uppgift var bl.a. att ta ställning till lokalisering och säkerhetsnivåer avseende ett framtida prognostiserat platsbehov för intagna kvinnor. Dessutom skulle alternativa arbets- och behandlingsmetoder belysas för att kompensera de begränsade möjligheterna för kvinnor att vistas i närheten av hemorten i synnerhet vad avser frigivnings- och utslussningsreformer. Utifrån vunna erfarenheter skulle projektgruppen ta ställning till ett adekvat verksamhetsinnehåll för kvinnor i anstalt, behovet av vårdkedja och betydelsen av riksmottagning och särskilda rutiner för övrigt vad gäller intagna kvinnor. Uppföljningen resulterade i att projektgruppen gjorde ett antal ställningstaganden. Ett av dessa ställningstaganden avsåg att basutbudet i programverksamheten ska vara det som anges i de riktlinjer som beslutades för anstaltsintagna kvinnor. Bland de ställningstaganden som gruppen gjorde har flera medfört att förändringar har vidtagits. Vid Hinseberg har en riksmottagning för kvinnor inrättats. Möjlighet till såväl psykiatersom psykologkontakter finns i enlighet med gruppens ställningstaganden vid samtliga kvinnoanstalter. Samtliga öppna anstalter har även infört självförvaltning (se avsnitt 6.3.7). Gruppen pekade även på att samverkan och nätverk kring såväl klienter som verksamhetsinnehåll ska intensifieras mellan kvinnoanstalterna. Ett av gruppens ställningstaganden rörde att särskilda avdelningar eller platser för unga eller sexualbrottsdömda kvinnor inte behöver inrättas.85 85 Kriminalvården (2000a). 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR En bakgrund till det utvecklingsarbete som genomförts är att de intagna kvinnorna som grupp visat sig ha en betydligt sämre social situation i jämförelse med de intagna männen. Det är även vanligt med fysisk och psykisk ohälsa bland dessa kvinnor, vilket kan bero på ett långvarigt narkotikamissbruk.86 Enligt en företrädare för Kriminalvårdens kvinnliga nätverk87 har man inom uppmärksammat att de intagna kvinnorna i vissa delar har behov som skiljer sig från de intagna männens och att dessa skillnader har visat sig vara större än vad som varit känt.88 Kriminalvården pekade i årsredovisningen på att det genomgående finns en allt större medvetenhet om att kvinnor inte kan behandlas utifrån samma förutsättningar som män och att kvinnor, även om de är få, måste ges samma möjligheter till en bra verkställighet som män. Kriminalvården konstaterade att den verksamhet och behandling som finns antingen i grunden är utformad för män och sedan i viss mån anpassad till kvinnor, eller mycket traditionellt kvinnlig. Kriminalvården pekade vidare på att det finns ett behov av reflexion kring vad de intagna kvinnorna erbjuds och i vad mån det stämmer med kvinnornas förutsättningar, önskemål och möjligheter i samhället.89 De särskilda behov som Kriminalvården har uppmärksammat hos de intagna kvinnorna är bl.a. följande. -De har ett större behov av närhet till personalen. -De önskar ha mer personal tillgänglig. -De har större behov av hälsovård, såväl somatisk som psykisk. -En stor del av dem har inte någon familj bakom sig på det sätt som många av de intagna männen har. -De får betydligt färre besök än manliga fångar. -Kvinnornas barn är ofta omhändertagna. -I vissa fall kan det vara svårt för de intagna kvinnorna att hålla kontakt med barn som är placerade i fosterhem. -De saknar ofta nätverk eller får brister i nätverket när de hamnar i anstalt. -De har inga problem med att vistas i större grupper och de behöver inte hållas lika mycket åtskilda som de intagna männen som bör vistas i så små grupper som möjligt.90 Vid en intervju med företrädare för föreningen revansch i samhället () bekräftas den bild som Kriminalvården har gett av särskilda behov hos intagna kvinnor.91 86Kriminalvårdsstyrelsen (2004). 87Kriminalvårdens kvinnliga nätverk beskrivs närmare i avsnitt 5.4. 89Kriminalvården (2007b). 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR 5.2 Forskning om intagna kvinnors kriminalitet m.m. Kommittén hade till uppdrag att bevaka kriminalvårdens behov och önskemål av uppföljning, utvärdering och forskning och ge förslag till prioriterade forskningsområden inom kriminalvården. publicerade sammanlagt 24 rapporter åren 20002007. I de rapporter där intervjuer eller enkäter genomförts med kriminalvårdens klienter har en majoritet av studierna fokuserat på manliga klienter. I två av rapporterna har studien varit inriktad enbart mot kvinnor.92 Den ena rapporten syftade till att utforska och fördjupa kunskaperna om de kvinnliga klienternas föreställningar om och känslor inför sina kroppar. Intervjuer genomfördes med intagna kvinnor vid anstalten Färingsö. Den andra rapporten är en studie av villkor, förutsättningar och vardaglig tillvaro för fängelsedömda kvinnor. Intervjuer genomfördes med intagna vid Hinseberg i syfte att beskriva kvinnornas erfarenheter av att vara frihetsberövade och hur det är att leva i anstalt. ersattes forskningskommittén av Kriminalvårdens vetenskapliga råd bestående av 21 docenter och professorer från landets högskolor och universitet. gavs anslag till 15 forskningsprojekt inom kriminalvårdens område. Ett av projekten är särskilt inriktat på kvinnor och rör prevalens av uppmärksamhetsstörning med hyperaktivitet (adhd) och missbruk hos fängelsedömda kvinnor.93 har rådet beslutat om anslag till ytterligare 17 forskningsprojekt. Ett av projekten avser enbart kvinnor och kvinnors brottslighet. Av de uppgifter som lämnats framgår inte i hur många av de övriga projekten som kvinnor ingår i undersökningsmaterialet och om de kommer att särredovisas i resultatet.94 Orsaken till att inte fler projekt är inriktade på intagna kvinnor inom kriminalvården uppges vara att kvinnorna är förhållandevis få till antalet i relation till männen. För att kunna dra slutsatser utifrån en studie krävs ett stort empiriskt underlag, vilket sällan finns tillgängligt när det gäller kvinnor inom kriminalvården.95 Under uppföljningen har det på olika sätt framkommit att det finns kunskapsluckor och en otillräcklig tillgång på forskningsgenererade kunskaper om anstaltsintagna kvinnor i . Bland annat har det vid samtal med medarbetare inom både Kriminalvården och Brå uttryckts att det finns ett stort behov av mer forskning och bättre kunskapsunderlag som belyser olika aspekter kring de intagna kvinnorna. En av de personer som arbetar inom och som har intervjuats under uppföljningen uttryckte följande om kunskaperna kring anstaltsintagna kvinnor. 92Swahnberg och (2007), (2005). 93Kriminalvården, e-brev . 94Kriminalvården, e-brev . 95Vetenskapliga rådets kansli, . 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR har varje kvinnoenhet mer eller mindre jobbat på i sin ensamhet. Det var då svårt att göra kvinnornas röst hörd. Med , basutbildningen och Vinn på samtliga enheter, har vi börjat få verktyg för att förtydliga situationen och förutsättningarna för kvinnor inom . Det kan medföra att vi kan börja dela erfarenheter och kunskaper, till gagn för kvinnor inom . Vi saknar dock det viktigaste styrinstrumentet forskning som påvisar hur situationen verkligen ser ut för kvinnorna i kriminalvården.96 Även från forskarvärlden har behovet uppmärksammats. I bl.a. en forskningsstudie framhålls att det behövs mer forskning om kvinnor och deras kriminalitet och missbruk. Forskarna konstaterar vidare att svenska intagna kvinnors erfarenheter av anstaltsliv är ett ganska outforskat område trots att sådan kunskap annars skulle kunna vara en naturlig utgångspunkt för planläggning av olika interventioner som syftar till att förhindra återfall i brott och narkotikamissbruk. Studien pekar även på att det bortsett från statistik över återfall i brott saknas svenska studier som belyser hur det gått för kvinnor som frigetts från landets anstalter.97 5.3 Incidenter och insatser för ökad säkerhet på anstalterna 5.3.1 Förekomst av större ordningsstörningar, rymningar, incidenter och kriminella gängbildningar vid kvinnoanstalterna Förekomst av större ordningsstörningar på kvinnoanstalterna Enligt skedde den senaste allvarliga ordningsstörningen på en kvinnoanstalt 1978. Det rörde sig då om ett smärre upplopp som utbröt bland de intagna på Hinseberg. I övrigt har det i likhet med Hinseberg även förekommit protester och missnöjesyttringar på kvinnoanstalterna Färingsö och , men det har då inte varit i en form som enligt Kriminalvården skulle kunna karakteriseras som upplopp eller revolt.98 har antalet rymningar från både slutna och öppna anstalter minskat. Samtliga rymningar som genomfördes från slutna anstalter 1997 och 2007 skedde från mansanstalter. Enligt säkerhetsenhet är en skillnad mellan kvinno- och mansanstalterna att det mycket sällan förekommer att kvinnor rymmer eller avviker från slutna anstalter. En rymning från en sluten kvinnoanstalt skedde 97Swahnberg och (2007). 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR 1993 då en kvinna rymde från Hinseberg. Från den slutna kvinnoanstalten skedde 2001 en rymning/fritagning då tre intagna kvinnor avvek efter att en bil forcerat ett av anstaltens staket. Det förekommer ibland att kvinnor avviker från öppna anstalter, men detta sker enligt Kriminalvårdens säkerhetsenhet ändå mindre ofta jämfört med männen. I Kriminalvårdens årsredovisning anges att en övergripande beskrivning av en allvarlig incident är att den är av sådan art att den riskerar att allvarligt skada Kriminalvårdens verksamhet, personalens och/eller klienternas säkerhet och trygghet samt allmänhetens förtroende för verksamheten. INRAPPORTERADE INCIDENTER FRÅN ANSTALT SOM KAN BEDÖMAS SOM ALLVARLIGA UNDER 2007 Hot och våld mot personal Källa: Kriminalvården (2008a), Kriminalvården, e-brev . Av samtliga incidenter som rapporterades in till och som enligt Kriminalvården kan bedömas som allvarliga utgjorde (5 stycken) incidenter vid kvinnoanstalter, vilket kan jämföras med att andelen inskrivna kvinnor i anstalt uppgick till ca 5,7 %.99 Av de incidenter som rapporterades in från kvinnoanstalterna och som var riktade mot personalen avsåg två fall våld och ett fall hot mot personal. De fem inrapporterade incidenterna för intagna kvinnor skedde vid anstalterna Färingsö, Hinseberg och . Enligt pågår ett internt arbete för att utveckla incidentrapporteringen från anstalterna och klassificeringen av olika typer av incidentärenden.100 Detta arbete syftar enligt Kriminalvården bl.a. till att motverka eventuell underinrapportering som kan ge upphov till att mörkertal uppstår. Det bör noteras att antalet inrapporterade fall som anges ovan endast kan ses som en mer allmän indikator på förekomst av grövre incidenter på anstalterna. Det har dock inom ramen för uppföljningen inte varit möjligt att få ta del av mer exakta uppgifter om detta, och det är därför möjligt att den verkliga förekomsten av incidenter av mer allvarlig karaktär kan vara betydligt högre. Att det förekommer incidenter i olika former även på kvinnoanstalterna bekräftas bl.a. av en studie om kvinnorna på Hinseberg där forska- 100Kriminalvården, e-brev . 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR ren refererar till att flera i personalen som intervjuades uppgav att de på anstalten haft erfarenheter av att intagna attackerat andra intagna fysiskt samt utsatt andra intagna för hot m.m.101 Förekomst av kriminella gängbildningar på anstalterna Kriminalvården lät genomföra en undersökning avseende kriminella gängbildningar vid landets anstalter. Huvudsyftet med undersökningen var att försöka beskriva gängbildningarna bland de fängelsedömda, deras genomförande av anstaltsvistelserna, att återge anstaltspersonalens åsikter samt att diskutera kring gängproblematiken vid landets anstalter. Enligt undersökningen förekom det medlemmar i någon spontan och/eller etablerad gängbildning vid drygt två tredjedelar av alla anstalter. Undersökningen visade att det inte förekom några medlemmar i kriminella gängbildningar vid kvinnoanstalterna.102 Vid de besök som har genomförts på anstalter i samband med uppföljningen har framkommit att det fortfarande ser ut på detta sätt. Flera av de personer som har intervjuats bland personalen har dock framfört farhågor om att det kan vara förändringar att vänta även när det gäller gängbildningar bland intagna kvinnor. framför personalen att när det gäller kvinnor och gängbildningar så handlar det vanligtvis om att kvinnor rör sig kring manliga gängbildningar genom att t.ex. vara flickvän eller släkting till någon manlig gängmedlem. På uppdrag av genomförde forskare vid kriminologiska institutionen vid en pilotstudie avseende en nätverksanalys av manliga fängelsegäng. presenterades resultaten av studien i en rapport där forskarna bl.a. pekar på att fängelsegäng vanligtvis ses som ett manligt fenomen, men att det inte finns någon information om hur det förhåller sig med gängbildningar på anstalter för kvinnor i . Hur kvinnor begår brott med varandra och hur deras nätverk ser ut är enligt forskarna ett relativt outforskat område, och de pekade på att det därför vore intressant att studera kvinnor för att se vilka likheter respektive skillnader det finns i jämförelse med männens nätverk.103 Uppföljningar av säkerhetssituationen vid kvinnoanstalterna I Kriminalvårdens uppföljning avseende riktlinjer för fängelsedömda kvinnor beskrivs det speciella med arbetet kring intagna kvinnor som att de vare sig som enskilda eller i grupp har begått mord eller grövre misshandel på andra intagna eller personal, genomfört upplopp, slagit sönder bostadsavdelningar, utfört spektakulära rymningar, begått grova brott under permission eller orsakat problem med gängbildning på anstalt. Endast i undantagsfall har de ställt upp på strejker och andra aktiviteter initierade av förtroenderåd i manliga anstalter. I uppföljningen konstaterades att det därför är oacceptabelt att kvinnor, både som individer och grupp, har blivit offer för 101Lindberg (2005). 102Gustavsson och (2001). 103Roxell (2002). 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR de åtgärder och restriktioner som Kriminalvården har vidtagit som en följd av händelser utförda av män i anstalt. Vidare pekade uppföljningen på att skötsamhet måste premieras både enskilt och i grupp samt att utveckling av verksamheten för svaga, små och skötsamma grupper inte ska få stå tillbaka för ett relativt fåtal intagnas misskötsamheter. Enligt uppföljningen måste intagna kvinnor som grupp uppmärksammas och behandlas i särskild ordning.104 tillkallades en parlamentarisk kommitté105 med uppdrag att utarbeta förslag till en ny kriminalvårdslag. Enligt direktiven till skulle bl.a. särskilt uppmärksammas frågor om hur verkställigheten kan anpassas så att den förebygger återfall i brott utan att kraven på säkerhet och samhällsskydd eftersätts.106 konstate- rade att risken för störningar i ordnings- och säkerhetshänseende ser annorlunda ut för kvinnor jämfört med för män.107 Den bild som ges av Kriminal- vårdskommittén bekräftas även av Kriminalvårdens placeringsenhet. Enligt säkerhetsenhet genomför myndigheten återkommande riktade säkerhetstillsyner och uppföljningar som en del i säkerhetsarbetet. Under 20042006 genomfördes 18 riktade säkerhetstillsyner på olika mansanstalter och genomfördes 21 riktade tillsyner på mansanstalterna. har även riktade säkerhetstillsyner genomförts på kvinnoanstalter. genomfördes en riktad säkerhetstillsyn på kvinnoanstalterna, vilket kan jämföras med tre . När det gäller antalet genomförda uppföljningar fördelar sig dessa på samma sätt som antalet genomförda tillsyner, med den skillnaden att det inte genomfördes någon uppföljning vid någon av kvinnoanstalterna. Resultaten vid tillsyner och uppföljningar visar enligt säkerhetsenheten inte på några överraskande skillnader i fynden mellan kvinno- och mansanstalterna. Enligt säkerhetsenheten är förhållandena på kvinnoanstalterna rent allmänt mer milda och normaliserade, och därmed är också fynden annorlunda. Sä- kerhetsenheten säger sig ha varit delvis kritisk mot att det ibland accepteras för mycket tillhörigheter i största allmänhet inne i de intagna kvinnornas celler. används dessa tillhörigheter sällan till rent destruktiva aktiviteter. Säkerhetsenheten pekar även på att säkerhetsarrangemangen i största allmänhet kan tyckas ha släpat efter som det inte har hänt så mycket som gett anledning att höja säkerheten för de intagna kvinnorna. Enligt säkerhetsenheten kan man skönja vissa tendenser till att gapet mellan män och kvinnor långsamt äts upp.108 104Kriminalvården (2000a). 105Kriminalvårdskommittén (Ju 2002:13). 108Kriminalvården, e-brev . 5 FOKUS OCH INRIKTNING FÖR KRIMINALVÅRDENS INSATSER FÖR INTAGNA KVINNOR 5.3.2 Förhållanden kring visitationer samt särskild övervakning och avskildhetsplacering av intagna Visiteringar och regler kring detta för intagna kvinnor och män Enligt lagen om kriminalvård i anstalt får kroppsvisitation eller kroppsbesiktning inte göras mer ingående än vad ändamålet med åtgärden kräver. All den hänsyn som omständigheterna medger ska iakttas och om möjligt ska ett vittne närvara. När det gäller kroppsvisitation eller kroppsbesiktning av en kvinna anges att sådan inte får verkställas eller bevittnas av annan än en kvinna, läkare eller legitimerad sjuksköterska. I lagen finns dock undantag som innebär att följande åtgärder får verkställas och bevittnas av en man: -sådan ytlig kroppsvisitation som bedöms nödvändig av säkerhetsskäl och som endast syftar till att söka efter vapen eller andra farliga föremål, -kroppsvisitation som enbart innebär att föremål som en person bär med sig undersöks, -kroppsvisitation som sker med metalldetektor eller liknande teknisk anordning, och -kroppsbesiktning som enbart innebär att blodprov eller alkoholutandningsprov tas.109