rfr · GX0WRFR3 · 2009-12-21 00:00:00 — Professionell kompetens ges, enligt dessa intervjupersoner, för litet utrymme i det sociala arbetet. Möjliga åtgärder: En av intervjupersonerna anser att bättre resurser och mindre styrning av skulle ge utrymme för socialarbetarna att använda den höga kompetens de besitter men som inte tas till vara. Socialrätten en spegel av socialpolitiska trender Problembeskrivning: Några intervjupersoner menar att socialpolitiska trender i alltför hög grad får sätta sin prägel på lagstiftning och praktik. En forskare menar att Hasselapedagogiken var en närmast officiell metod inom narkomanvården , medan man fokuserar helt på evidensbasering. En annan forskare pekar på betoningen av manliga förebilder inom barn- och ungdomsvården som en liknande trend. Flera intervjupersoner menar att socialtjänstlagstiftningens utveckling speglar vad politiker velat lägga fokus på och vad som blivit heta frågor, t.ex. funktionshindrade, våld mot kvinnor, brottsoffer och anhöriga. Socialrätten är mycket mer politisk än annan rätt, menar en intervjuperson. Möjliga åtgärder: Några av intervjupersonerna anser att socialpolitikens fokus i högre grad borde utgå från strukturella förhållanden i samhället i stället för att söka orsaker till sociala missförhållanden hos individerna. Dagens socialtjänstlagstiftning karakteriseras som selektiv och med många drag av gammaldags fattigvårdslagstiftning snarare än som en generös och generell socialpolitik som betonar sociala rättigheter. SoL och den allmänna socialförsäkringen Problembeskrivning: Kopplingen mellan socialtjänstlagen och de generella socialförsäkringssystemen är enligt en av intervjupersonerna för svag i det sociala arbetet. Möjliga åtgärder: Flera grupper skulle kunna lyftas ut från socialbidragssystemet och hanteras av det generella välfärdssystemet. Detta skulle kunna ske genom förändringar i tillträdeskraven i socialförsäkringssystemen eller genom att införa ett större mått av försäkringsmässighet i socialbidragssystemet. beslut granskas inte av domstolarna Problembeskrivning: Några av intervjupersonerna ser problem då beslut av ska överprövas av domstol. utredningar utsätts sällan för någon granskning av domstolen, dvs. om grunderna för beslutet är uppfyllda, om fakta är korrekta, hur tolkningar av lagen gjorts osv. Det saknas ofta en värdering av bevis i domstolen. Offentliga biträden för enskilda förväntas granska och komplettera utredningar i tvångsmål, men gör det generellt inte eftersom tid eller ersättning för en sådan granskning sällan beviljas. Möjliga åtgärder: Det finns rättsliga redskap för granskningen av myndigheterna. Här finns mycket att göra för att klargöra domstolarnas respektive socialarbetarnas uppgifter utifrån skilda kompetenser, men problemen är även en fråga om resurser. Samspelet mellan staten och kommunerna behandlas av i Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft (SOU 2007:10). Kommittén anför bl.a. att ett konstruktivt samspel mellan aktörerna kan förutses vara avgörande för den offentliga sektorns utveckling i ett längre tidsperspektiv. Olika modeller för statens styrning av kommunerna analyseras i Statskontorets rapport för styrning (2005:2), framtagen på uppdrag av . har låtit följa upp och utvärdera tillämpningen av den s.k. finansieringsprincipen, se Finansieringsprincipens tillämpning (2008/09:RFR11). Flera av forskningsprojekten i projektkatalogen berör samspelet mellan och domstolsväsendet: nr 7 En i gänget Individuellt möter strukturellt i straffrättslig och socialrättslig prövning, nr 12 Barn och brott En studie om yttranden i straffprocessen för unga lagöverträdare, nr 42 Överklagade beslut om hemtjänst och särskilt boende och nr 47 i LVU- och LVM-mål En rättssäkerhetsstudie. Några projekt i projektkatalogen berör förhållandet mellan stat och kommun eller socialpolitik i en bredare bemärkelse: nr 30 En mänskligare demokrati? Handikappolitiken i svenska kommuner, nr 51 Den starka statens fall? En rättsvetenskaplig studie av svensk social trygghet 19502000. Flera av intervjupersonerna diskuterar förhållandet mellan SoL och LSS. Enligt SoL har den enskilde rätten att efter en individuell prövning få sina behov tillgodosedda genom lämpliga insatser. I LSS specificeras de s.k. rättigheterna eller insatserna i själva lagtexten. Medan några intervjupersoner förespråkar införandet av ytterligare rättighetslagstiftning menar andra att det snarare är förändringar av den befintliga socialtjänstlagen som är önskvärt. SoL bör inte prioritera särskilda grupper Problembeskrivning: Flera av intervjupersonerna påpekar att SoL i sin ursprungliga utformning ger alla rätt att få sina individuella behov prövade och eventuellt tillgodosedda om de inte kan tillgodoses på annat sätt. Det finns därmed inte någon anledning att i lagtext prioritera särskilda grupper, t.ex. funktionshindrade, brottsoffer, våldsutsatta kvinnor eller anhöriga. Brottsofferparagrafen i nuvarande SoL (5 kap. 11 §, infördes ) har t.ex. skapat stora förväntningar, men precis som för alla andra grupper ska det individuella behovet bedömas och prövas, vilket gjort många hjälpsökande besvikna. Problembeskrivning: Helhetssynen på sociala problem riskerar att gå förlorad om olika lagar införs för barn, äldre och funktionshindrade. Möjliga åtgärder: SoL:s öppna konstruktion ger alla tillräckliga rättigheter, men för att inte grupper eller insatser ska bli bortprioriterade krävs personal och tillräckliga resurser. De regler i SoL som riktar sig till kommuner (t.ex. avseende stöd till brottsoffer) är närmast rekommendationer från staten till kommunerna och ger inte enskilda rätt till bistånd, vilket bör göras tydligare för att undvika missförstånd. Kommunerna måste styras hårdare Problembeskrivning: Några av intervjupersonerna framhåller att nuvarande lagstiftning inte är tillräckligt specifik för att få kommunerna att göra ett bra arbete för att följa upp barn och unga som placerats av . Möjliga åtgärder: Några av intervjupersonerna anser att man bör överväga att skapa en rättighetslag för barn och unga. En intervjuperson föreslår en lag om vård av äldre, där rättigheter skulle kunna finnas specificerade. Ge- nom att samla all lagstiftning om äldre i en lag skulle omsorg och primärvård kunna föras samman och kontinuiteten i vårdkedjan förbättras. ternativ skulle kunna vara att skärpa formuleringarna angående äldres rätt i SoL. Problembeskrivning: Flera av intervjupersonerna framhåller skillnaderna mellan SoL och LSS när det gäller insatser för funktionshindrade. SoL är visserligen mer generell än LSS, men genom sin utformning har LSS i praktiken lett till att resurser för funktionshindrade har överförts från SoL till de personer som omfattas av LSS. Målformuleringen i SoL, skälig levnadsnivå, är svagare än den i LSS, goda levnadsförhållanden. Att SoL:s biståndsprövning kan beskrivas som mer flexibel än biståndsprövningen enligt LSS beskrivs av några intervjupersoner som en styrka eftersom SoL:s öppna konstruktion gör det lättare för en kreativ handläggare att skapa bra helhetslösningar för individen (dvs. om resurserna finns), medan LSS är begränsat till de insatser som nämns i lagen. Möjliga åtgärder: Flera intervjupersoner anser att syftesformuleringen för bistånd i SoL bör ges en formulering liknande den i LSS, något som skulle kunna ge en förstärkning av insatserna även i SoL. föreslår i betänkandet SOU 2009:68 Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU) en särskild lagstiftning för barn och unga, bl.a. med motiveringen att detta krävs för att få kommunerna att ta sitt ansvar för barns behov. anför i sitt slutbetänkande SOU 2008:77 Möjlighet att leva som andra att skillnaderna i målformuleringar (skälig levnadsnivå resp. goda levnadsvillkor) i SoL och LSS inte får leda till skillnader i levnadsvillkor för funktionshindrade som får bistånd med stöd av olika regelverk. Även den som får bistånd enligt SoL bör tillförsäkras goda levnadsvillkor genom en skrivning i lagen. Angående förhållandet mellan lagarna skriver man att LSS ska komplettera SoL genom att vara en rättighetslag för sociala tjänster, utan att ersätta eller inskränka SoL. Kommittén föreslår: Regeringen bör särskilt uppmärksamma skillnader i syften och målsättningar mellan LSS och SoL vid en översyn av hur den senare lagen fungerar som redskap för att uppnå de nationella målen för handikappolitiken. anför i betänkandet SOU 2007:10 Hållbar samhällsorganisation med utvecklingskraft att rättighetslagstiftning visserligen är en speciell form av statlig styrning av verksamhet, men att dagens rättighetslagstiftning inte i grunden ändrat förhållandet mellan stat och kommun. Det finns dock enligt kommittén inte anledning att utvidga rättighetslagstiftningen till att omfatta stora grupper av medborgare. I SOU 2007:11 Staten och kommunerna uppgifter, struktur och relation påpekar att man bör vara medveten om att fortsatta prioriteringar av särskilda grupper eller behov kan aktualisera en diskussion om hur det grundläggande systemet för fördelningen av välfärdstjänster ska se ut. I projektkatalogen berör ett par forskningsprojekt : nr 35 Att förverkliga rättigheter genom personlig assistans, nr 37 Uppföljning av LSS-reformen Implementering av LSS-reformen. Många av intervjupersonerna anser att det finns ett alltför stort mått av rättsosäkerhet i beslut, både då man jämför mellan kommuner och mellan enskilda handläggare inom samma förvaltning. Detta är en central problematik hos många av intervjupersonerna, som dock har olika uppfattning om vilken väg man bör gå för att minska rättsosäkerheten. Frågan återkommer delvis i avsnitten om ramlag kontra detaljreglering respektive om socialarbetarnas kompetens. Problembeskrivning: Ett flertal av intervjupersonerna lyfter fram att forskning visat att det finns stora variationer i beslut och vid val av insatser, variationer som inte kan förklaras med skillnader mellan kommuner utan som framstår som slumpartade. Denna problematik återfinns genomgående över alla huvudsakliga verksamhetsområden. Möjliga åtgärder: Ett flertal av de intervjupersoner som kommenterat rättsosäkerhetsproblematiken menar att en alltför detaljerad lag inte är önskvärd. Vissa otydliga begrepp i lagen kan preciseras, och detta skulle kunna öka rättssäkerheten, men en alltför detaljerad lag skulle sannolikt bli otymplig och fyrkantig då den ska tillämpas. Rättsosäkerhetsproblematiken är dess värre något man måste leva med och viss variation kommer det nog alltid att finnas, menar intervjupersonerna; detta ligger i ramlagstiftningens natur. Något som flera efterfrågar är dock beslut med utförligare argumentation och bättre dokumentation av handläggarnas arbete. Utförligare beslut och bättre dokumentation skulle ge ökade möjligheter att granska beslut i efterhand och skulle därmed kunna stärka rättssäkerheten i beslutsfattandet. Problembeskrivning: Rättstillämpare i socialt arbete, de som tolkar och tillämpar lagen, är oftast inte jurister utan t.ex. socionomer utan djupare kunskaper i lagtolkning och juridisk metod. Detta framhålls särskilt av de intervjupersoner som själva har juridisk utbildning. Problembeskrivning: Ett par intervjupersoner menar att det även inom domstolarna finns bristande kunskaper om hur arbetar och att myndigheternas beslutsunderlag därför inte granskas eller ifrågasätts. Detta kan bl.a. leda till en rättsosäkerhet för enskilda vid överklaganden av beslut och vid ansökan om tvångsinsatser enligt LVM och LVU. Möjliga åtgärder: Den juridiska kompetensen hos socionomerna kan förbättras, anser flera av intervjupersonerna, så att de får kunskaper om hur man handskas med rättskällor och om juridisk metod och argumentation. I betänkande SOU 2009:68 Lag om stöd och skydd för barn och unga (LBU) konstaterar utredaren att skillnaderna mellan kommuner och beslutsfattare när det gäller beslut om att inleda eller avstå från utredning av barns och ungas behov är stora. Utredningen föreslår därför att utarbetar vägledning för att uppnå en mer likvärdig bedömning av anmälningar. I projektkatalogen finns både projekt som berör rättsosäkerhet i beslutsfattande och projekt där beslut i domstolar undersöks. rättssäkerhet: nr 8 Från anmälan till åtgärd Den sociala barnavårdens bedömningar och prioriteringar, nr 15 Akuta frihetsberövanden av unga Häktning eller omhändertagande?, nr 25 Utrymme för variation Om prövning av socialbidrag, nr 29 Rättssäkerhet och tvångsvård En rättssociologisk studie, nr 30 En mänskligare demokrati? Handikappolitiken i svenska kommuner, nr 32 Rättssäkerhet för människor med funktionshinder En studie av handläggningen i samband med tillämpningen av SoL och LSS i tre kommuner. Domstolarnas rättssäkerhet: nr 12 Barn och brott En studie om yttranden i straffprocessen för unga lagöverträdare, nr 42 Överklagade beslut om hemtjänst och särskilt boende, nr 46 i LVU- och LVM-mål En rättssäkerhetsstudie, nr 50 Terapeuten som motpart Förvaltningsprocessen i mål om tvångsvård. Flera av intervjupersonerna berör direkt socialtjänstlagens utformning som en ramlag och ställer detta mot alternativet att ha en mer detaljerad lagstiftning. Genomgående anses den nuvarande utformningen vara den mest ändamålsenliga. Några intervjupersoner är dock kritiska till hur kommunernas interna riktlinjer påverkar arbete. Ramlagen är bra de kommunala riktlinjerna är problematiska Problembeskrivning: Problemet är inte lagstiftningen utan kommunernas interna regelverk och riktlinjer. En intervjuperson menar att riktlinjerna saknar känslighet för de villkor som krävs för kunskapsbaserad profes- sionsutövning och hävdar att kommunala regelverk i hög grad återtar den frihet som socialtjänstlagen ger den enskilde handläggaren. Flera framhåller att beslut i praktiken inte bara baseras på lagen, utan alltid måste ta hänsyn till budget och lokala kommunala riktlinjer. En intervjuperson anför dock att det är socialtjänstlagens öppna utformning som öppnat upp för det stora antalet kommunala riktlinjer och föreskrifter och förespråkar mot denna bakgrund en ökad detaljregering inom vissa områden. Möjliga åtgärder: De flesta av intervjupersonerna menar att den nuvarande lösningen med SoL som en ramlag som ger politiker, tjänstemän och socialarbetare tolkningsutrymme och stor handlingsfrihet är den bästa och rimligaste lösningen. Flera av intervjupersonerna framhåller dock att det krävs personal med rätt kompetens och tillräckliga resurser för att uppnå detta. En forskare menar att ramlagstiftning kan vara positivt för individen ur rättssäkerhetssynpunkt och jämför med lagen om allmän försäkring där detaljregleringarna som införts lett till att man ägnar sig åt ärendehantering genom avstämning på en checklista i stället för en noggrann behovsbedömning. Detta ger formell rättssäkerhet, men innebär att den materiella prövningen försvinner. Ramlagstiftning ger förutsättningar för materiell rättssäkerhet genom bedömningar utifrån en helhetssyn på individen. Ramlag och detaljereglering diskuteras i Värdigt liv i äldreomsorgen (SOU 2008:51), där man argumenterar emot att i lag ange detaljerade miniminivåer för servicen inom äldreomsorgen. Kvalitetsnivåer bör i stället vara varje kommuns ansvar. (SOU 2009:68) föreslår att bestämmelserna i den föreslagna lagen om stöd och skydd för barn och unga på några områden ska ges en högre detaljeringsgrad än i nuvarande lagstiftning. Det rör sig då om områden där utredningen bedömer att detta är nödvändigt utifrån det övergripande intresset att skydda barnet eller den unge, framför allt i samband med placeringar där samhället påtagit sig ett särskilt ansvar och där erfarenheterna visat att detta är påkallat. I projektkatalogen finns följande projekt som berör problematiken detaljlagstiftning kontra ramlagstiftning: nr 22 Brottsofferstöd, nr 37 Uppföljning av LSS-reformen Implementering av LSS-reformen, nr 41 Att fördela bistånd Om handläggningsprocessen inom äldreomsorgen. Många intervjupersoner pekar på att de problem med t.ex. rättsosäkerhet som kan finnas inom kanske inte i första hand bör lösas genom förändringar i regelverk, utan att det snarare handlar att förstärka (främst) Flera intervjupersoner berör i detta sammanhang socionomutbildningen. Brister i socialarbetarnas kompetens Problembeskrivning: Många intervjupersoner pekar på att socialarbetarnas kunskaper om regelverk, grundläggande juridisk metod och rollen som myndighetsutövare ofta är alltför svaga och nedprioriterade i förhållande till kunskaper om socialt arbete. Problembeskrivning: Flera av intervjupersonerna med särskild kunskap om barn- och ungdomsvården pekar på att detta är ett område som ställer särskilda kunskapskrav, bl.a. i riskbedömning. Dessa kunskaper saknas ofta hos de socialarbetare som arbetar inom detta område. Möjliga åtgärder: Flera av intervjupersonerna vill se förändringar inom socionomutbildningen så att den dels ger djupare kunskaper i juridik, dels ger ökade specialistkunskaper, t.ex. i användandet av modeller för systematisk riskbedömning. Ett par av de intervjuade föreslår att en socionomexamen eller legitimation inrättas för att stärka professionen och bidra till en likriktning av utbildningarna vid landets lärosäten. Några av intervjupersonerna understryker att kompetensuppbyggnaden inom socialarbetarkåren måste vara långsiktig och involvera såväl lärosäten och regionala kunskapsspridande organ som kommuner och anställda inom . Bristande kunskaper hos domarkåren Problembeskrivning: En forskare understryker att det är viktigt att komma ihåg att socialtjänstlagen får sitt innehåll då den tillämpas inom praktik, där tolkningen framför allt görs av icke-jurister. Detta kan leda till en konflikt mellan socialarbetare och jurister och kan på en generell nivå beskrivas som en strid mellan professioner om vem som ska ha tolkningsföreträde avseende socialtjänstlagstiftningen. Problembeskrivning: Ett par av de intervjuade juristerna menar att domarkåren generellt har dåliga kunskaper om förutsättningarna för socialt arbete och har visat ovilja att ta till sig ny kunskap på området. En av de intervjuade juristerna instämmer inte i att domarna har bristande kunskaper. Möjliga åtgärder: Ett par intervjupersoner anser att det behövs mer information och debatt om de olika infallsvinklar som jurister respektive socialarbetare kan ha då de tolkar socialtjänstlagen. noterar i Staten och kommunerna uppgifter, struktur och relation (SOU 2007:11) att det särskilt i små kommuner med relativt få anställda kan vara svårt att ha tillräcklig specialistkompetens inom socialtjäns- Vilken kompetens som bör finnas hos omsorgspersonal som arbetar med äldre berörs i I den äldres tjänst Äldreassistent ett framtidsyrke. (SOU 2008:126). I betänkande Lag om stöd och skydd för barn och unga (SOU 2009:68) föreslås att krav på socionomexamen ska införas för vissa arbetsuppgifter och att en specialistutbildning på avancerad nivå inriktad mot arbete med barn och unga bör skapas. Kommittén Trygghet och säkerhet för individen behörighet för personal i hälso- och sjukvård och socialtjänst (S 2009:02) har bl.a. till uppdrag att utreda frågan om behörighetskrav för personal i . Projekt om kompetens inom : nr 25 Utrymme för variation Om prövning av socialbidrag, nr 41 Att fördela bistånd Om handläggningsprocessen inom äldreomsorgen. Projekt om kompetens inom rättsväsendet: nr 3 Parallella processer En rättsvetenskaplig studie av riskbedömningar i vårdnads- och LVU-mål, nr 42 Överklagade beslut om hemtjänst och särskilt boende, nr 50 Terapeuten som motpart Förvaltningsprocessen i mål om tvångsvård. Några av intervjupersonerna tar specifikt upp frågan om kvalitet i . Socialtjänstlagen, 3 kap. 3 §, anger att insatser inom ska vara av god kvalitet, att personal med lämplig erfarenhet och utbildning ska utföra socialnämndens uppgifter samt att kvaliteten i verksamheten ska utvecklas och säkras systematiskt och fortlöpande. Problembeskrivning: En forskare hänvisar till forskningsresultat som tyder på att god servicekvalitet (det som har med arbetsprocessen att göra) hamnar i förgrunden, trots att primärt syftar till att hantera brister i människors livskvalitet. Det är även oklart ur vems perspektiv det ska vara god kvalitet, och det finns många som kan ha åsikter om detta, t.ex. politiker, chefer, socialarbetare, klienter/brukare, anhöriga och allmänheten. Möjliga åtgärder: Intervjupersonen anser att vilken kvalitet och för vem bör preciseras av lagstiftaren. Problembeskrivning: En forskare säger att SoL bygger på vissa grundläggande principer av etisk karaktär människovärdesprincipen, godhetsprincipen osv. medan kvalitet bygger på en kostnadseffektivitetsprincip. Det finns en risk att kostnadseffektivitet prioriteras före de etiska principerna, vilket vore olyckligt då människovärdet bör vara den överordnade principen i rättstillämpningen. Möjliga åtgärder: I HSL har man uttryckligen relaterat vissa principer till kostnadseffektivitetsprincipen och gjort en vägning. För att undvika rättsosäkerhet bör en liknande vägning göras i SoL. Problembeskrivning: En forskare pekar på att man av lagtexten kan få intrycket att personal med rätt utbildning räcker för att uppnå god kvalitet. Möjliga åtgärder: God kvalitet i förutsätter förutom välutbildad och erfaren personal även tillräckliga resurser och lämpliga organisatoriska förutsättningar. Kvantitativa indikatorer för kvalitet Problembeskrivning: Inom äldreomsorgen används kvantitativa indikatorer för uppföljning och kvalitetssäkring, men validiteten i detta kan ifrågasättas, bl.a. baserat på erfarenheter från . Vad säger t.ex. rätten att välja mellan två rätter vid middagen (som kan vara en indikator i ett sådant system) om livskvaliteten för äldre? Möjliga åtgärder: En forskare menar att om man har ett valfrihetssystem, som t.ex. LOV inom äldreomsorgen, ska ett rankingsystem baserat på kvantitativa indikatorer inte behövas, utan allt ska vara gott nog. Konkurrens ska inte ske med olika hög kvalitet, utan med andra faktorer, t.ex. möjlighet till boende med eller utan djur etc. I det sammanhanget kan valfrihet ge ett mervärde, men valfrihet i sig ger inte kvalitet i verksamheten. Kvalitetsbegreppet behandlas ingående av i LOV att välja lag om valfrihetssystem (SOU 2008:15). Utredaren konstaterar bl.a. att det finns ett stort intresse för kvalitetsfrågor inom , men att arbetet är synnerligen komplicerat. fattade beslut (bet. 2008/09:SoU22, prop. 2008/09:160) om ett förtydligande av 3 kap. 3 § SoL så att det tydligt framgår att kravet på god kvalitet omfattar även verksamhet som bedrivs i enskild regi. Kvalitetsaspekter berörs på olika sätt i projekten nr 43 Specialisering eller integration av individ- och familjeomsorg? Effekter på insatser och resultat, nr 44 Vård och omsorg i offentlig eller privat regi En rättsvetenskaplig studie. Evidensbaserad praktik definieras i Evidensbaserad praktik inom till nytta för brukaren (SOU 2008:18) som en praktik som är baserad på en sammanvägning av brukarens erfarenheter, den professionelles expertis samt bästa tillgängliga vetenskapliga kunskap. Flera av intervjupersonerna konstaterar att man vet för lite om vilka resultat insatser egentligen ger och att detta är ett område som bör utvecklas. Önskemål som framförs av många forskare i detta sammanhang är en bättre kunskapsbas för framtida forskning om arbete och mer forskning om och utvärderingar av effekten av insatser. Några av forskarna varnar dock för att alltför ensidigt fokusera på evidens. Brist på kunskap om utfallet av insatser Problembeskrivning: Synpunkten att man egentligen inte vet vilka insatser som ger goda resultat framförs av flera forskare. Problembeskrivning: FoU-enheterna har inte i tillräckligt stor utsträckning lyckats koppla samman forskning och praktik. Det saknas kvantitativa angreppssätt i FoU-studierna. Problembeskrivning: En forskare påpekar att det inom sjukvården ofta finns forskningskompetent personal och att forskningserfarenhet kan vara ett krav för vissa tjänster.