rfr · GW0WRFR7 · 2009-02-11 00:00:00 — Där skulle samverkan ske; där skulle man avgöra vem som gjorde vad. Alla aktörer var med på detta, men det har fungerat ganska dåligt. Det ryktas att den ska läggas ned. Jag har inte fått det bekräftat så det kanske var dumt av mig att nämna det. Eupol fick en mycket svår start. Man var dåligt förberedd. Man förklarade att man var på plats och skulle börja jobba, men när man tittade i skåpet var det tomt. har man börjat få verksamhet. Man har dock fortfarande ganska stora logistikproblem. Within means and capabilities är ett av problemen. Om det hittas Eupolpoliser att skicka är det svårt att hitta någonstans för dem att bo. ISAF- camperna är fulla. Det finns inte plats på dem, så dem kan man inte använda. I en normal polismission bor poliserna på stan och går till sin polisstation och jobbar. Det fungerar inte här. Då får vi inte dit någon. Det är ett jätteproblem som behöver lösas. Eupol har fler problem, men det här är ett av dem. Framtiden ser ändå hyfsat ljus ut. Man pratar om en fördubbling av antalet poliser. Det är just nu svårt att uppnå eftersom rekryteringen går lite långsamt, men kommer man sannolikt att göra det. Man har förbättrat sin ledning, och det verkar som om det går framåt . I norr har man totalt 25 Eupol-poliser. I det svenska PRT-området har man 18 tjänster. Anledningen till att man har rätt så många i det svenska är att huvudorten för de flesta staberna finns i Mazar, vilket är mot det svenska området. På den tyska kampen har vi nu 14 poliser. På den svenska i Mazar har vi inga för där får de inte plats. I Sar-e-pol har vi inga för där får de inte plats. I Aibak och Sheberghan har vi fått in två i varje. Det som har hänt är att Eupol har kommit i gång. Man har kommit i gång med verksamhet. Man har fått ut poliser som har börjat jobba. Det är dock bara i norr och i som man just nu är verksam. Den nya ledningen tror jag kommer att kunna lösas. Vi kommer att komma ut över hela landet, men det är bara som jag tror. Gissningen är dock ganska säker. 2008/09:RFR7 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I Man bedriver inga egna utbildningar. Det man framför allt ägnar sig åt är mentorering, som jag ska prata lite om sedan. Man letar också projekt. Problemet är att man inte har några egna pengar. Man måste söka pengar av andra. Den stora finansiären är GPPT, alltså tyska nationella bistånd för polisen. Där får Eupol-polisen beskriva vad den vill göra, och sedan får de be GPPT om pengar, och sedan kanske man får genomföra sitt projekt. har nationell strategi och nationella pengar. Man bedriver också kurser. är inte där . Det är problem att få igenom projekten eftersom donationen inte riktigt fungerar. Något som man har fått till är läs- och skrivkurser. Den första omgången poliser som lär sig läsa och skriva, vilket är jätteviktigt om man ska skriva rapporter, pågår just . Den kursen är lång. Målet är att de ska kunna skriva en polisrapport, något som man just har uppfunnit. Det har varit problem med den första omgången. Motivationen hos en del av cheferna har varit att man lägger dem på vanlig lista i stället för att skicka dem på kursen, eller också har de bara försvunnit. Ungefär hälften av dem har lyckats bra, men tiden är för kort. Kursen måste bli längre om man ska uppnå målet, så det kommer man att justera. Nästan alla aktörer är inblandade i den här kursen. Finansieringen kommer från olika håll, och den praktiska hanteringen kommer från olika håll. Detta är ett typexempel på hur det går till. Allting måste alltid samordnas med rätt så många. Man har försökt satsa på kriminalpolisen. Man har en så kallad CID-kurs. Man skickar dit kriminalpoliserna för att de ska bli lite bättre. Det har fungerat ganska bra. Det är framför allt som tillhandahåller instruktörer. Det finns alltid behov av att skicka svenska instruktörer också, men just nu är den stora nationen. Förste man på brottsplats är också något som alla är inblandade i. Då pratar vi om polissoldater på de större orterna. De lägsta graderna heter soldater, även om de är poliser, vilket är lite förvirrande. GPPO har byggt en träningsanläggning bredvid den amerikanska för att lösa detta. Eupol ägnar sig framför allt åt mentorering på provinsnivå. Eftersom man inte har några egna utbildningar har man tillsatt en polisman som en särskild polischef och försöker diskutera problemen, föreslå lösningar och komma vidare i processen. De amerikanska mentorteamen har backat lite, och det är framför allt Eupol som sköter detta. Vi finns just nu bara på provinsnivå. Det diskuteras förändringar av mandatet för att komma ned på distriktsnivå, men där är vi inte . Det är militära MOT-team som sköter distrikten. Det är de som alltid är där. Polisen kommer dit med oregelbundna mellanrum, men den dagliga kontakten sköter MOT:arna. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I 2008/09:RFR7 De tyska mp-soldaterna utbildar i enklare göromål som vägspärrar, stoppa fordon och söka igenom fordon efter bomber. Det kanske skulle vara fiffigt att skicka svensk militärpolis för de uppgifterna. Då kan PRT själva bestämma var de ska vara. Förbandet består såvitt jag vet till minst hälften av yngre civila poliser, vilket höjer kompetensen. Man har startat projekt mot organiserad brottslighet. Man har valt ut vissa åklagare och vissa poliser och gett dem ett risktillägg, och sedan har tyska experter utbildat dem. Counter Narcotics byggdes av engelska experter i början när västsamfundet kom. Det fungerade rätt så bra, åtminstone initialt, för förhållandena. Det har naturligtvis brister. Med lite tur kommer det att bli samma sak med detta. Vi har ingen svensk polisrådgivare på PRT. Vi har två finska. Det hade sannolikt varit bra att få dit svenska rådgivare också, dels för kontakterna med , dels för att köra samordningen för PRT. Vi har haft det tidigare. När det fungerar med tre civila och en militär i en ledningsgrupp får man jättebra effekt. När det inte fungerar har man i alla fall den vanliga effekten. Föredrag av insatschefen för , Försvarsmakten: Jag har ju ett antal gånger redovisat utvecklingen i för försvarsutskottet. Bakgrunden är att vi har lämnat in underlag till regeringen för vägen framåt . Utvecklingen i skulle vi gärna vilja se så här. Ofta beskrivs den på det här sättet, men utvecklingen är annorlunda nu som flera har vittnat om. Vi ser en händelseutveckling som har pågått . Den har ökat , framför allt i södra och östra , men den fortsätter i västra . I norra där det svenska området, RC North, finns 2008/09:RFR7 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I ser vi klara tendenser i det västra området som är det norska PRT som gränsar till RC West, och Kondozområdet. Den utveckling som sker i norra området är att vi har fått organiserade självmordsbombarceller i Kondozområdet. Det har byggts upp ett aktivt motstånd i pashtunfickor både inom ramen för det tyska PRT och norska PRT och också där det svenska PRT har sin verksamhet. Här är exempel på vad som sker i vårt eget område. Det har varit ett antal IEED-attacker. De kommer att fortgå. Det kan ske . Vi ser en ökad kriminell verksamhet och vi ser en ökad verksamhet där motståndsgrupper aktivt motverkar och påverkar framför allt i pashtunområdena. Det är en tydlig tendens som ökar i det här området. Man kan se det på ett annat sätt. Vi är överens med alla länder som tjänstgör i RC North. Vi delar in i färger. Våra fyra provinser är gröna. Andra är gula, bruna eller röda. Jag säger inte att vi är i ett ofarligt område. Vi är i ett område som i högsta grad är farligt. Vilka våldshändelser som helst kan ske när som helst, och kanske just . Det kan inte jämföras med hur det är i södra där man måste uppträda på ett helt annat sätt med helt andra resurser för att kunna upprätthålla säkerheten. Det är en svår balansgång. Man kan inte säga att det är ofarligt. Det är det inte. Det är farligt, men jämfört med andra har vi möjlighet att verka på ett mer framgångsrikt sätt. De olika utmaningarna har andra berört. Jag håller med min poliskollega. Vi har argumenterat för det. Jag tycker att det är underligt att vi inte har polisrådgivare när har polisrådgivare. Vi är en leadnation. Jag är inte alls imponerad av Eupols steg framåt. Man måste jobba på flera olika sätt, både nationellt och med Eupol. Det här är viktigt att komma ihåg. Många tror att vi ska skapa ett krig för militären. Vi gör vad riksdag och regering säger. Vi är ett av de tre benen. Vårt ansvar är att under ISAF:s legala förutsättningar skapa förutsättningar för de andra benen. Jag ivrar starkt för att så fort vi inte behövs ska vi dra oss därifrån. Då är polisen ett mycket bättre redskap än militären. Vi är en dyr organisation. Vi kostar pengar. Som balansen är kan jag säga att jag på sätt och vis är glad. Vi har arbetat . Vi sitter tillsammans i ett board med departementen, med UD, med , med Fö, med FM, med Sida. Sida och Försvarsmakten samverkar. rapport är omhändertagen. Det finns en nationell strategi. Vi börjar få ett koncept. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I 2008/09:RFR7 - SIDA (Country Director) Ökad synergieffekt av militära och civila resurser HÖ G KVA RTE RET Jag argumenterar mer för den civila koncentrationen än för den militära 51 för dem och 49 för mig. Där är vi . Det viktigaste för mig är kanske att vi får fler civila utvecklingsrådgivare som kan hantera och samordna alla de resurser som finns i området. har tagit ansvar för fyra provinser. Ingen vill ta över något. Vi behöver ha fler polisiära rådgivare för att få till en bättre samordning. Det kan vara jordbruksrådgivare. Det kan vara vad som helst. Militärt har vi redovisat de här åtgärderna som vi vill vidta för att få bättre effekt och skapa bättre säkerhet och samordning så att utveckling och bistånd för att stödja de afghanska myndigheterna kan få ett bättre genomslag. Vi behöver ha fler soldater och utveckla manöverförmågan. Vårt koncept är, som vi kan se på bilden, att åka i Toyotafordon med förstärkt splitterskydd, möta folket, skapa kontakter och skapa underrättelser. Men när vi ska vara länge på ett ställe och utöva operativ verksamhet måste vi ha fler soldater. Det är 372 svenskar och 100 där just . Med det ledningssystem vi har är vi inte speciellt många som chefen kan kraftsamla där. Det har vi redovisat och vi återkommer med det. Vi vill ha fler soldater för att skapa effekt. Vi behöver också bättre underrättelseförmåga. Vi behöver tillföra resurser. Vi samarbetar med FRA för att kunna hålla ordning på dem som är emot och dem som är kriminella för att i samverkande operationer med afghanska myndigheter kunna omhänderta dem, sätta dem i fängelse och lagföra dem. Eller också ska vi veta att vi inte ska uppträda här eftersom det just nu är sådana hotbilder att vi måste agera på ett annat sätt. Eller också ska vi veta att här finns det självmordsbombarcell och hur vi ska agera med dem. Det vill vi ha våra underrättelser till. Civila rådgivare har jag berört. 2008/09:RFR7 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I Fördjupat stöd till : Vi har föreslagit att vi ska överta att utbilda en kandak, en afghansk bataljon. Vi är rådgivare på den högre nivån. Vi vill nu ha det även på bataljonsnivån. Det är de afghanska förbanden, de afghanska poliserna, som genomför den operativa verksamheten. Vi ser det som en naturlig del i en framtidsstrategi att stödja deras utbildning av militära förband. Det innebär att vi är rådgivare, vi hjälper dem att bättre planera, förstå logistiken, förstå vikten av att tänka på underhållstjänsten helt enkelt krigets lagar. Det är inte vi som för krig; det gör de själva. Men vi stödjer dem och utbildar dem. Vi har sagt att vi inte vill ha några begränsningar. Om de afghanska soldaterna ska sättas i strid i väst, i syd eller i det norra området ska våra rådgivare kunna följa med. Man kan inte utbilda några om man säger att nu kliver vi av. Utveckling av provinskontoren handlar om att skapa dem som en egen enhet så att chefen får bättre resurser att göra den här koordineringen på lika villkor som de andra provinserna på guvernörsnivå, länsnivå och polisnivå. Utveckling av Cimikverksamhet: Vi har en jantelag, brukar jag säga. Chefen kan behöva göra det vi kallar force protection-åtgärder. Bron har försvunnit i regnet i den lilla byn. Chefen säger: Jag bygger upp den. Jag kommer och fixar det och bygger upp den med egna pengar som kanske inte går vägen över bistånd. Vi tycker att det är väsentligt. Det handlar inte om att konkurrera. Det handlar om att legalt ge chefen på plats ett par för att kunna göra den typen av åtgärder som man inte hinner samordna med Sida eller andra organisationer. Så har vi helikopter, sjuktransporter och omhändertagande. Det är viktigt i alla operationer. Vi har ett samarbete med RC North. Vi har samarbete med som har helikoptrar. Vi har också ambitionen att ta dit egna helikoptrar och tillsammans med andra kunna ta det ansvaret. Det är nu försenat. Det kommer inte att kunna deployeras . Det utreds i särskild ordning. Vi skapar förutsättningar för att göra deployeringen. Vi vill också införa våra TP 84 som vi har haft stationerade i . Vi vill stationera dem inne i Mazar för att kunna ge den tjänsten så att vi får gentjänster och för att vi ska ha en ökad förmåga att, om något händer, kunna deployera de resurserna för snabb evakuering eller snabb tillförsel utan mellanhand. Tillsammans med civil utveckling skapar det bra förutsättningar . Genom bättre säkerhet ger det också bättre möjligheter för utvecklingsarbetet att gå framåt. Vi har ingen samverkan med Operation Enduring Freedom. Man får inte göra den kopplingen. är en organisation. Operation Enduring Freedom är något annat. Jag tycker att det är fel att sammanblanda det. OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I 2008/09:RFR7 , : Jag ska säga några ord om den allmänna säkerhetspolitiska utvecklingen i regionen. Till att börja med vill jag understryka det som sade. Även om medierna i allmänhet ger en negativ bild av utvecklingen i och det, som alla har berört, finns mycket negativt när det gäller det säkerhetspolitiska läget bör man ändå ta i beaktande de positiva faktorerna i den sociala, ekonomiska och i viss grad politiska utvecklingen i . Om man bara tittar på grundläggande indikatorer ser man att spädbarnsdödligheten har minskat med . Utbildningssektorn har gått igenom mycket starka positiva reformer. Vi ser till exempel fler barn i skolan än i , nämligen över 6 miljoner barn. En tredjedel av dem är flickor. I registreras 150 000 mobiltelefonabonnemang, vilket ger en indikation på den ekonomiska utveckling som sker i landet. När det gäller största problem, nämligen narkotikaproblemet, som vi på mitt institut har arbetat relativt mycket med, finns det positiva delar av bilden. producerar av världens heroin, eller opiater, och vi ser en ökning av den totala mängden opium som odlas i . ser vi en starkare koncentration av opiumodlingen och heroinproduktionen till de södra delarna där även de största säkerhetsproblemen finns. Däremot ser vi en utveckling där alltfler provinser i blir opiumfria. År 20042005 producerade i stort sett alla provinser i opium. har vi sett en ökning av antalet områden i som har förklarats opiumfria. var det 6 provinser, 2007 var det 13 och är vi uppe i 18 provinser som inte berörs av opiumproduktionen. Trots att vi har en opiumindustri som drivs av efterfrågan främst i och det är alltså vi som driver på opiumindustrin snarare än afghanerna själva ser vi att det är möjligt att utveckla områden som är opiumfria. Där det finns alternativ och jordbruk utvecklas lämnar bönderna i de allra flesta fall opiumindustrin. Detta tar naturligtvis tid. Det finns till exempel initiativ för att plantera fruktträd i . Det har varit en stor del av jordbruket i delar av landet. Det tar ju innan plantorna börjar ge frukt. När den inkubationstiden har gått ser vi väldigt positiva utvecklingar där bönderna erbjuds möjligheter att lämna opiumindustrin. Vi ser också alltmer att den afghanska staten, trots alla problem, börjar lägga ut tenders för stora utvecklingsprojekt. Det kan vara gruvor eller andra ekonomiska investeringar utifrån. Kinesiska, japanska, koreanska, indiska och många andra privata företag börjar investera i den afghanska ekonomin. Det anses allmänt att detta är tiden då man bör investera och placera sig när det gäller de större kontrakten, eftersom det snart kan vara . På det stora hela finns det en positiv potential för utveckling som är mycket större än vad vi i allmänhet läser om eller tror. 2008/09:RFR7 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I Efter den tidigare presentationen behöver jag inte säga att den säkerhetspolitiska situationen är mycket svår. Situationen har förvärrats. Vi kan se på antalet militära dödsfall i den västliga koalitionen. De har gått från ungefär 60 åren 20032004 till 2006. börjar man närma sig 300. Det är alltså en negativ spiral. Det är viktigt att notera de geografiska skillnaderna. Det är dramatiskt olika situationer i norra och södra . Problemet är centrerat till de södra pashtunbefolkade områdena och över gränsen in i . Det går knappt att skilja problemen i nordvästra och södra från varandra. Problemet är naturligtvis att varken eller koalitionen som helhet har ett recept för hur man på ett samlat sätt kan hantera problemet i sin helhet. Det är det pashtunska stamområdet på ömse sidor om Durandlinjen som utgör gränsen mellan och som är problemet. I är problemet lokaliserat till stamområdena i nordvästra gränsprovinsen. Det är områden där varken den pakistanska staten eller före dem den brittiska kolonialmakten någonsin utövade direkt kontroll. Musharaftiden i är alltså det första tillfället i det här områdets moderna historia då en centralregering har utövat politisk och militär kontroll över de här områdena. ser vi en försvagad pakistansk regering, i alla fall i säkerhetsfrågor, jämfört med vad vi hade tidigare. Situationen i det området är mycket prekär. Det är möjligt att situationen till och med kommer att förvärras. Det är viktigt att poängtera att situationen i de södra områdena skiljer sig markant från de områden i norr där den svenska insatsen finns. Parallellen till Kosovo har nämnts . Frågan är om problemen beror på att det finns för många soldater eller på att det finns för få soldater. Det går inte att jämföra och helt och hållet, men det är uppenbart att tillförseln av ytterligare amerikanska soldater i var en mycket stor faktor i stabiliseringen av säkerhetssituationen i det landet . Det handlade inte bara om extra soldater. Det handlade om andra faktorer som gjorde att denna surge kunde lyckas. Det är inte nödvändigtvis så att problemet ligger i antalet soldater eller de absoluta talen när det gäller det militära stödet. Problemet ligger snarare i balansen mellan de militära och de civila åtgärderna. Man skulle kunna säga att de militära insatserna är otillräckliga. Man kan naturligtvis också diskutera felaktigheter i strategin i de södra områdena i . Problemet är alltså inte att det finns för många soldater. Problemet är snarare att det finns alldeles för lite civilt bistånd och att obalansen mellan det militära och civila är alltför stor. Det som behövs är egentligen en ökning av båda, men en mycket starkare ökning av de civila insatserna än de militära. Jag ska också säga några ord om den amerikanska förändringen den förändring som vi kan se i den amerikanska politiken. Jag tror att det är viktigt att invänta hur den nya Obamaadministrationen kommer att hantera Afghanistan- OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I 2008/09:RFR7 frågan eftersom det finns stora förväntningar på att kommer att göra detta till en mycket central fråga i den amerikanska utrikespolitiken. President var av många skäl fokuserad på . Det var ett krig han hade inlett. Det var ett war of choice som man brukar säga, inte ett krig som tvingades på utan som valde att utföra. Därför var hela frågan om presidents Bushs eftermäle mycket nära kopplad till att stabilisera situationen i . har absolut inga sådana hangups, utan här ser vi en mycket stark beslutsamhet om att göra snarare än till den centrala frågan. Vi ser också i senaten en djup konsensus över blockgränserna om att Af- ghanistan måste bli prioriterat framöver. Till detta ser vi på utnämningarna som har gjort av de personer som kommer att utgöra hans närmaste medarbetare i säkerhets- och utrikespolitiska frågor som signaler på hur allvarligt man ser på situationen. En kampanj som lutade åt vänster har förvandlats till en regering som i säkerhets- och utrikespolitiska frågor kommer att luta åt höger. Vi ser utnämningen av till exempel general som nationell säkerhetsrådgivare men även inte minst det som antagligen kommer att annonseras snart, nämligen utnämningen av , en av främste diplomater, som presidentens särskilde utsände till Afghanistan-området. Detta gör att vi kommer att se en satsning från den amerikanska sidan på både det militära och det civila planet i som kommer att bidra till att göra något åt den starka obalans som har funnits. Målet är att uppnå en politisk och ekonomisk stabilisering av . Det är naturligtvis inte möjligt utan att grundläggande säkerhet erbjuds till befolkningen. Där finns det stora problemet. Jag tycker att parallellen till Kosovo med hur mycket pengar som har satsats och närvaron där jämfört med är mycket talande. Exempel på , och andra ställen visar också att det inte är enbart utländsk trupp som kan bistå med denna säkerhet. Denna surge i lyckades inte bara på grund av att ett större antal amerikanska soldater kom dit utan med all sannolikhet också på att de irakiska styrkorna hade nått en kritisk massa där de kunde utöva en större del av säkerhetsfrämjandet på landets territorium. Vi har i ett större territorium och en större befolkning än i . Vi har en afghansk polis och en afghansk militär som har långt svagare ställning och mindre möjligheter att utöva dessa funktioner. Nyckeln till framsteg i fråga om säkerhetssituationen det gäller särskilt i och med att vi har inte minst europeiska regeringar som är ovilliga att bidra med de styrkor som antagligen skulle krävas för att säkra det afghanska territoriet är just utbildningen av de afghanska polisiära och militära styrkorna. Detta kommer av flera skäl att utgöra nyckeln till framtiden, dels på grund av rent numerära krav, dels på grund av den afghanska befolkningens välkända aversion mot utländska trupper. Det är afghanska trupper, möjligen med bistånd av utländska trupper, tillsammans med afghansk polis, som kan uppnå 2008/09:RFR7 OFFENTLIG UTFRÅGNING OM FÖRHÅLLANDENA I och bidra med säkerhet åt befolkningen. Där finns, som vi har hört här, mycket starka brister i de insatser som finns . Ordföranden: Det är tänkt att vi nu ska ta en paus . Ordföranden: Då är vi redo igen. är det tänkt att man kan ställa frågor. Vi går i storleksordning hos partierna. Vi börjar med Socialdemokraterna. (): Tack för bra information. Det är inte första gången jag och mina kamrater funderar över . Det har vi gjort . Där är ett oerhört svårt läge just . Det som skrämde mig i rapporteringen gällde Medevac. Vi kommer förmodligen att fatta beslut om att skicka Medevac, ambulanshelikoptrar, till för att hjälpa vår styrka och andra. får vi höra att de inte kommer att levereras . Det skrämmer mig att vi ska sitta här och fatta beslut om något så pass allvarligt och ändå är det redan klart att de inte kan levereras. Jag skulle vilja höra lite mer tankar om detta och hur vi ska hantera bekymret. Jag har förstått att generalläkaren, han som är ansvarig för allt detta, slog larm till ÖB om att det inte heller kommer att finnas tillgång till kirurgi . Jag vet att det finns andra nationer som tar ansvaret , och vi har försökt känna oss trygga i det. Men när dessutom detta poppar upp känns det inte bra. Jag vill ha ett större klarläggande. Jag vill vända mig till i en sakfråga. Vi har fått höra skillnaden mellan OEF- och ISAF-styrkorna.