rfr · GW0WRFR11 · 2009-01-01 00:00:00 — Om det statsfinansiella läget är sådant att regleringsposten är negativ, det vill säga en avgift, vad är det då som minskas? Är det någon av posterna som har med finansieringsprincipen att göra? Eller är det beloppet i något av utjämningssystemen? Bland posterna i det tidigare nämnda dokumentet Regleringar enligt finansieringsprincipen utmärker sig beloppsmässigt Kommunkontosystemet med minus 32 miljarder för kommuner och landsting tillsammans (se bilagorna 2.1 och 2.2). Posten dyker upp och utgör en kraftig reducering av de allmänna bidragen till kommunsektorn. Nedan följer en kort redogörelse för denna post. Läsare som vill ha utförligare information om kommunsektorns mervärdesskatteproblematik och kommunkontosystemet hittar detta i SOU 1999:133, Ds 2001:30, RRV 2001:6, SOU 2001:50 och (2005). Vår beskrivning nedan bygger i stor utsträckning på dessa källor. 2008/09:RFR11 KAPITEL TRE. Som framgår av rubriken har posten med kommunsektorns mervärdesskatt (moms) att göra. Vid skattereformen 1991 fick kommunerna avdragsrätt för ingående moms i det ordinarie momssystemet. Kommunerna fick till skillnad från det privata näringslivet tillbaka all ingående moms oavsett om den hänfördes till momspliktig eller icke momspliktig verksamhet. Denna allmänna avdragsrätt var oförenlig med EU:s konkurrenslagstiftning, varför den slopades efter inträde i EU. Kommunsektorn kompenserades för detta genom en höjning av det dåvarande generella statsbidraget med . infördes i stället det så kallade kommunkontosystemet vars syfte var att skapa konkurrensneutralitet i kommuners och landstings val mellan att upphandla verksamhet externt och bedriva verksamhet i egen regi. Kommunkontosystemets enda syfte är att åstadkomma konkurrensneutralitet i valet mellan egen regi och entreprenad inom verksamhet som inte medför skattskyldighet. (Ds 2001:30, sidan 39) Benämningen kommunkontosystemet kommer av att systemet finansierades genom att kommunerna och landstingen det var separata system för varje sektor fick betala en invånarbaserad avgift till ett speciellt konto som kallades kommunkonto. En beskrivning som i stort bygger på SOU 1999:133 av hur kommunkontosystemet fungerade följer nedan, illustrerad av figur 3.1. FIGUR 3.1 KOMMUNKONTOSYSTEMET 19962002 A i figur 3.1: Kommuner och landsting fick tillbaka erlagd moms på inköp i icke momspliktig verksamhet samt ersättning för vid upphandling inom sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning. STATSBIDRAG OCH MERVÄRDESSKATTEAVRÄKNINGEN 2008/09:RFR11 systemet skedde efter ansökan till skattemyndigheten i (skattekontoret i , varav benämningen Ludvikamoms härstammar). Procentsatsen sex (6) motiverades med nedanstående resonemang. Antagandet är att personalkostnaderna i genomsnitt är av totalkostnaden och att de övriga kostnaderna utgörs av material och annat momspliktigt där momspålägget är , vilket medför att momsen är av totalbeloppet. Eftersom en kommun får dra av momsen för även icke momspliktig verksamhet blir kommunens kostnad 0,20 * 30 = 0,06 lägre än för den privata utföraren som inte har denna avdragsrätt. Beträffande lokaler gällde andra procentsatser. Den moms som kommunerna kunde rekvirera från kommunkontosystemet utgjordes av den moms som de inte kunde dra av inom ramen för det ordinarie momssystemet i enlighet med lagen om mervärdesskatt (SFS 1994:200). Dessutom hade kommunerna rätt att få ersättning för den dolda moms som ligger i priset vid upphandling av momsfri verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg, utbildning och av vissa boendeformer. Sexprocentsersättningen var en schablon och motsvarade inte den verkliga momsen, vilket medförde att både under- och överkompensation förekom. B i figur 3.1: Kommuner och landsting fick betala en avgift per invånare till kommunkontosystemet. Två olika konton för kommuner respektive landsting. Kontona var räntebärande och fanns hos . svarade för revisionen. Beloppen bestämdes av , men kunde överklagas hos regeringen. var exempelvis beloppet per invånare för kommunerna och per invånare för landstingen, vilket totalt gav en inbetalning till kommunkontosystemet på . Inbetalningen skedde genom avdrag vid skattemedelsutbetalningarna med en tolftedel av årsbeloppet . Avgiften var inte kopplad till den enskilda kommunens faktiska kostnad för moms utan var ett schablonmässigt belopp per invånare. C i figur 3.1: Generellt statsbidrag till kommuner och landsting som ökades kraftigt då den allmänna avdragsrätten för moms slopades. Kommunkontosystemet blev kraftigt kritiserat, främst med de fyra följande argumenten: 1.A var ofta större än B vilket gjorde att systemet var underfinansierat. var det ackumulerade underskottet nästan . Orsakerna till kommunkontosystemets underskott och därmed sammanhängande kollaps var bland annat att A ökade då antalet privata underentreprenörer blev alltfler och det genomfördes 2008/09:RFR11 KAPITEL TRE. många stora investeringsprojekt i den kommunala sektorn. Dessutom fick igenom sänkningar av landstingens avgifter både för . 2.Effekten av frikopplingen mellan momskompensationen och avgiften medförde en omfördelning där expansiva kommuner som upphandlar mycket från externa entreprenörer tjänar och stagnerande kommuner med liten extern upphandling förlorar. Denna omfördelningseffekt kritiserades som orättvis och medförde att systemets legitimitet minskade. I RRV 2001:6 analyserades vilka kommuner och landsting som gynnades respektive missgynnades i kommunkontosystemet. 3.Kommunkontosystemets syfte, att skapa konkurrensneutralitet mellan egen regi och entreprenader, fungerade inte inom alla sektorer. Bland annat inom tandvården och sportverksamhet ansågs att privata utförare missgynnades. I vissa fall missgynnades privata entreprenörer vid upphandling i konkurrens med egen regi då de måste fakturera inklusive moms, medan verksamhet i egen regi inte belastas med moms. 4.Systemet ansågs krångligt och det fanns möjligheter till manipulationer genom att moms som skulle redovisats i det ordinarie momssystemet i stället redovisades i kommunkontosystemet och därigenom medförde ersättning som man inte varit berättigad till (RRV 2001:6, sidan 61). Problemen med underskott och kritiken ledde till att kommunkontosystemet slopades . Det var då som ersättningen via statsbidragssystemet som utgått togs bort. Det är det beloppet, som ökat till , som dyker upp som en minuspost i dokumentet Regleringar enligt finansieringsprincipen. Kommunkontosystemet har avskaffats. All momsavräkning sker direkt via statsbudgeten. I proposition 2001/02:112 finns utförligare beskrivningar och motiveringar till dagens momsavräkningssystem. Av figur 3.2 framgår att kommunkontona inte finns längre och att därmed avgiften B i figur 3.1 är borttagen. Systemet benämns ibland fortfarande kommunkontosystemet trots att det inte finns några kommunkonton längre. A i figur 3.2: Kommuner och landsting får tillbaka erlagd moms på inköp i icke momspliktig verksamhet samt ersättning för vid upphandling inom sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning. Särskilda regler gäller för lokaler. C i figur 3.2: Finansieringen sker genom reducering av statsbidragen till kommuner och landsting. STATSBIDRAG OCH MERVÄRDESSKATTEAVRÄKNINGEN 2008/09:RFR11 Minskningen av C i figur 3.2 kan tolkas som ett utslag av finansieringsprincipen. Men detta med momsavräkningssystemet är en annan slags reform än vad som vanligen sätts i samband med finansieringsprincipen. Som framgått av kapitel ett åberopas finansieringsprincipen när staten beslutar om verksamheter eller verksamhetsreformer som ger ekonomiska konsekvenser i kommuner och landsting. Momsavräkningssystemet är ett tekniskt förfarande med en historisk bakgrund i avdragsbestämmelser för kommunsektorns ingående moms och försöken att skapa konkurrensneutralitet i valet mellan egen regi och anlitande av privata utförare. Vi kommer därmed inte att ytterligare behandla momsavräkningen i denna rapport. Statsbidragen och finansieringsprincipen i diagram Genom att särskilja regleringar enligt finansieringsprincipen från statsbidraget och redovisa dessa separat erhålls en uppfattning om finansieringsprincipsbidragens betydelse. Det är relationerna mellan statsbidragens olika delar och bidragen enligt finansieringsprincipen som är intressant. Diagram 3.13.8 visar delarnas procentuella andelar. Till vänster anges negativa bidrag, det vill säga avgifter som kommunerna får betala till systemen, och till höger de bidrag som erhålls. I diagrammen har momsregleringen särredovisats. Därför framstår det generella bidraget och sedermera inkomstutjämningsbidraget som större än de är. Kommunerna får dessa bidrag minus momsregleringen. Observera att informationen som visas i bilderna inte är något som kommunernas företrädare erhåller automatiskt. För att konstruera diagrammen måste man känna till regleringarna enligt finansieringsprincipen och i vilka statsbidrag de ingår samt subtrahera finansieringsprincipsbidragen från dem. För alla primärkommuner hopslagna ges bilden av statsbidragen i diagram 3.1. Vi ser att när kommunkontosystemet slopades minskade statsbidragen. Ersättningen för kommunernas ingående moms sker inom momssystemet. Detta syns i Regleringar enligt finansieringsprincipen som en minuspost, därav staplarna åt vänster i diagrammet. Posterna som hänförs till finansieringsprincipen utgör knappt tio 2008/09:RFR11 KAPITEL TRE. procent av de allmänna statsbidragen. ersätts det statliga bidraget i form av generellt bidrag av en statlig finansiering i inkomstutjämningssystemet. Eftersom kostnadsutjämningssystemet är inomkommunalt finansierat syns det inte i diagrammet. Bidragen och avgifterna tar ut varandra. För de enskilda kommunerna märks däremot kostnadsutjämningen, bidrag eller avgift, vilket framgår av diagram 3.23.8. DIAGRAM 3.1 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. DIAGRAM 3.2 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. I diagram 3.2 visas situationen för . är en bidragstagande kommun både i inkomstutjämningssystemet och också i kostnadsutjämningen. STATSBIDRAG OCH MERVÄRDESSKATTEAVRÄKNINGEN 2008/09:RFR11 DIAGRAM 3.3 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.3) är en avgiftsbetalare i utjämningssystemen. Det är endast som erhåller sådana statsbidrag. fick betala lika mycket som kommunen erhöll i bidrag. DIAGRAM 3.4 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.4) är bidragstagare i inkomstutjämningen, men avgiftsbetalare i kostnadsutjämningen. 2008/09:RFR11 KAPITEL TRE. DIAGRAM 3.5 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.5) erhåller bidrag både från inkomstutjämningen och från kostnadsutjämningen. Dessutom får strukturbidrag . DIAGRAM 3.6 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.6) är avgiftsbetalare i båda utjämningssystemen. STATSBIDRAG OCH MERVÄRDESSKATTEAVRÄKNINGEN 2008/09:RFR11 DIAGRAM 3.7 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.7) är en kommun som gynnas av utjämningssystemen. Kommunen erhåller också relativt stora strukturbidrag. DIAGRAM 3.8 FINANSIERINGSPRINCIPEN I STATSBIDRAGSSYSTEMET. (diagram 3.8) är avgiftsbetalare i kostnadsutjämningen och erhåller små inkomstutjämningsbidrag. Som framgår av diagrammen betyder bidragen enligt finansieringsprincipen relativt sett mer i kommuner som är betalare i utjämningssystemen än för kommuner som får stora bidrag. Som helhet medför finansieringsprincipen att alla kommuner får viss hjälp till finansieringen av statligt beslutade verksamheter genom att statsbidragen ökar på marginalen. En intressant post i bidragssystemet är regleringen. översteg statsbidragen statens övre gräns, varför en regleringsavgift kom att minska alla kommuners bidrag. Detta syns som en lila del i diagrammens vänstra staplar. Vilket statsbidrag är det som minskar? Om det är bidragen enligt finansieringsprincipen betyder det att staten tar tillbaka en del av det som utlovats. Om det är bidragen i utjämningen som minskar frångås de beräkningsmodeller som ligger till grund för dem. Finansieringsprincipen, regleringar och ekonomiska konsekvenser Inledningsvis i kapitlet visar vi hur finansieringsprincipen tillämpas i ett typfall; från beredning av ny reform i till utförande av verksamhet i kommunerna. Typfall är förenklingar som används för att visa delar av verkligheten, utan detaljer, med betoning på generella förhållanden och samband. Ju mer detaljerad en beskrivning är, desto svårare är det för läsaren att få en överblick över helheten och tvärtom. Att bara använda typfall, liksom att bara använda detaljerade bilder som grund för ett resonemang, leder därför lätt till att antingen generella delar eller specifika delar går förlorade. En kombination av generella och specifika bilder och berättelser är att föredra. Efter denna allmänna genomgång följer redogörelser och analyser av reformer i tre kommunala verksamheter och en landstingskommunal: förskolereformer, maxtaxereformen inom äldreomsorgen, LSS och viss tandvård för vuxna. Först beskriver vi kortfattat vad reformerna innebär och deras ekonomiska konsekvenser. Därefter följer en kvantitativ analys vars syfte är att för varje reform svara på hur bidragen kompenserat kommunerna och eller landstingen för kostnadsökningar alternativt intäktsminskningar samt beskriva vad statsbidragens och finansieringsprincipens konstruktioner betytt för utfallet i olika kommuner. Finansieringsprincipen lyder: Kommuner och landsting bör inte åläggas nya uppgifter utan att de får möjlighet att finansiera dessa med annat än höjda skatter (se bilaga 1.2). Processen börjar med ett initiativ. Det kan vara en motion från en riksdagsledamot, en idé från en intresseorganisation, ett förslag från en myndighet, till exempel , eller en utredning som tillsatts av regeringen. FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER FIGUR 4.1 ETT TYPÄRENDE OCH FINANSIERINGSPRINCIPEN SOM PROCESS Beslut (RD) Meddelande om beslut, normer, riktlinjer lagar till Röd = Finansiella medel enligt FiP Grön = Riktlinjer för verksamhet (normer, lagar, regelverk) Blå = Samråd, diskussion, förhandling Innan beslut kan fattas i behövs ett beredningsunderlag från . Det departement som ansvarar för sakfrågan utarbetar ett förslag i samverkan med och ofta också med remisser till berörda myndigheter och andra. har ansvaret för att finansieringsprincipen följs och för förslagets ekonomiska konsekvenser. är enigt tas kontakt med Kommuner och Landsting (SKL) och de ekonomiska konsekvenserna av förslaget bereds vidare. När beredningen är klar kan regeringen besluta om ett förslag till , det vill säga en proposition. föregås propositionen av ett utredningsbe- FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER tänkande, i typfallet beskrivs i det de ekonomiska konsekvenserna av reformen. I budgetpropositionen (utgiftsområde 25, Allmänna bidrag till kommuner) anges hur mycket pengar som tillskjuts kommunsektorn som kompensation för reformen. När beslutat i enlighet med propositionen tillskjuts medel till statsbidragssystemet och därmed kommunsektorn. Information om beslutet i form av lag, nya riktlinjer och normer förs vidare genom till exempel myndigheter och SKL till berörda verksamheter på kommunnivå. Och den beslutade reformen utförs. En illustration av processen finns i figur 4.1. Inom den kommunala förskoleverksamheten finns två reformer som berörs av finansieringsprincipen, Rätt till barnomsorg för barn till föräldralediga/arbetslösa och Allmän förskola. Rätt till barnomsorg för barn till föräldralediga/arbetslösa återfinns i budgetpropositionen (proposition 2001/02:1, utgiftsområde 25, tabell 3.5, sidan 17) med beloppet för och framåt. Posten kommenteras inte i texten vare sig under rubriken enligt finansieringsprincipen eller någon annanstans. Allmän förskola kommer (proposition 2002/03:1, utgiftsområde 25, tabell 2.5, sidan 15) med . I texten, under , står: Ökade kostnader till följd av införandet av en allmän förskola för 4- och 5-åringar föranleder en höjning 2003 av det generella statsbidraget till kommunerna med . startade också maxtaxan inom förskolan, men den var dels frivillig för kommuner, dels utgick ett speciellt statsbidrag som inte var kopplat till finansieringsprincipen. Alla tre reformerna utreddes av (Ds 1999:53) vars rapport och allmän förskola ligger till grund för proposition 1999/2000:129 Maxtaxa och allmän förskola m.m. I Ds 1999:53 (sidan 33 och framåt) konstateras att cirka en fjärdedel av alla barn i förskoleåldern, , inte deltar i någon form av förskoleverksamhet. Mer än hälften av dessa är barn till föräldralediga eller arbetslösa föräldrar. Dessa grupper var i många kommuner tidigare inte berättigade till deltagande i förskolan. I utredningen framhålls att för arbetslösa som söker arbete är frånvaron av barnomsorg betungande. Utredningen föreslår därför att kommunerna ska bli skyldiga att erbjuda förskoleverksamhet för arbetssökande. Efter att flera remissinstanser påpekat att även barn vars förälder är föräldraledig borde omfattas av rätten till förskola föreslog regeringen i proposition 1999/2000:129 att barn i åldern , som redan har plats i förskola, ska ha rätt att behålla sin plats vid förälders föräldraledighet. Regeringens förslag kom att omfatta att barn (i åldern ) till arbetslösa eller föräldra- FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER lediga föräldrar skulle garanteras rätt till förskoleverksamhet minst alternativt . Den allmänna förskolan motiveras i Ds 1999:53 med att förskolan är en del av utbildningssystemet och omfattas av en nationell läroplan som antogs 1998. Vikten av att alla barn erbjuds pedagogisk stimulans och gruppgemenskap betonas. Det förslag som lanseras är att det ska bli obligatoriskt för kommunerna att anordna allmän förskola för alla 45-åringar, men det är frivilligt för föräldrarna att avgöra om deras barn ska delta eller inte. Förskolan ska omfatta minst och vara avgiftsfri. Propositionen (1999/2000:129) följde detta förslag. I bilagor till Ds 1999:53 görs kostnadsberäkningar av förslagen. Mest utrymme ägnas åt maxtaxan, men även den allmänna förskolan och rätten till barnomsorg för barn till arbetslösa kostnadsberäknas. Efter en del resonerande och räknade kommer utredarna fram till att den allmänna förskolan kostar per barn och år och rätten till barnomsorg för barn till arbetslösa kostar per barn och år. Totalt beräknades den allmänna förskolan kosta kommunerna , inklusive avgiftsbortfallet den avgiftsfria förskolan medför, och förskolan för barn till arbetslösa (se Ds 1999:53, sidorna 96112 och 119126 för beräkningarna). Enligt propositionen (1999/2000:129, sidan 42) anges kostnaderna för rätten till förskola för barn till föräldralediga och arbetslösa till , eftersom reformen skulle införas , och därefter. Jämfört med utredningen (Ds 1999:53) tillkom kostnaderna för barn till föräldralediga med . För den allmänna förskolan ansluter propositionens kostnadsberäkning helt till utredningen med en kostnad på . Propositionen (1999/2000:129, sidan 43) tar upp ekonomiska konsekvenser enligt finansieringsprincipen; i propositionen påpekas att eftersom reformerna kommer att grundas på lagstiftning ska kommunerna kompenseras genom en höjning av de generella statsbidragen. Förskolereformer: Analys och resultat Eftersom tre reformer genomfördes gå det inte att med befintliga data urskilja vilken av reformerna som orsakat vilken kostnadsökning. Eftersom maxtaxan begränsar avgiftsuttagen har den reformen huvudsakligen inverkat på kommunernas intäkter. Eventuella kostnadsökningar kan därför till stor del antas vara orsakade av de två reformer som knyts till finansieringsprincipen. Alla tre reformerna är efterfrågedrivande, vilket naturligtvis kan påverka kostnaderna. Data för nedanstående analys har hämtats från databaserna , webbplats, samt skrifterna Vad kostar verksamheten i Din kommun? och för kommuner. Uppgifter om bidragen enligt finansieringsprincipen finns i dokumentet Re- FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER gleringar enligt finansieringsprincipen (bilaga 2.1) och propositionerna 2001/02:1 och 2002/03:1, utgiftsområde 25. TABELL 4.1 FINANSIERINGSPRINCIPENS EKONOMISKA BIDRAG TILL FÖRSKO- BELOPP I MILJONER KRONOR Intäkt = Avgifter; Netto = FiPbidrag + Intäkt kostnad; kostnad utgörs av kostnadsskillnaden mellan år x och . Data för alla kommuner sammantaget finns i tabell 4.1. De data vi använt för verksamhetens omfattning är antalet barn inom förskolan omräknat till heltidsvistelse. Antalet barn i förskolan minskade successivt för att därefter öka något, vilket kan förklaras med födelsetalen som minskade för att sedan öka igen . Barnantalet inom förskolan samvarierar i stort sett med födelsetalen. Data om antalet barn inom förskolan är omräknat till heltidsvistelse. Två barn med halvtidsvistelse blir i statistiken ett heltidsbarn. Antalet barn som vistas deltid i förskolan kan ha ökat genom reformerna Rätt till barnomsorg för barn till föräldralediga/arbetslösa och Allmän förskola. Kostnadsdata tyder på att så är fallet eftersom kostnaderna ökade markant då reformerna var fullt implementerade. Kostnadsökningen gäller både totalkostnaderna (2,) och kostnaderna per heltidsbarn (ökning med ). Kostnadsdata tyder på att reformerna har medfört kostnadsökningar som är högre än de som beror på inflation och löneökningar. Det ökade statsbidraget enligt finansieringsprincipen kompenserade för av kostnadsökningen . Vi kan konstatera att FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER kommunerna genom finansieringsprincipen fick intäkter som inte helt motsvarade reformernas kostnader . Då statsbidragen som genereras av finansieringsprincipen inte ökar med inflation och löneökningar blir deras bidrag till reformernas finansiering allt lägre . Totalt är finansieringsprincipens bidrag till finansieringen av förskolan marginell. Finansieringsprincipens bidrag är av kostnaderna medan avgiftsintäkterna är av kostnaderna. För våra sju studerade kommuner varierar bidraget mellan av kostnaderna lägst i och och högst i och (se tabeller i bilaga 4.1). Finansieringsprincipens bidrag i kronor per heltidsbarn varierar i något högre utsträckning mellan kommunerna än det procentuella bidraget för kostnadstäckning (se diagram 4.1). DIAGRAM 4.1 FINANSIERINGSPRINCIPENS BIDRAG (KRONOR PER HELTIDSBARN) REFORMERNA RÄTT TILL BARNOMSORG FÖR BARN TILL FÖRÄLD- RALEDIGA/ARBETSLÖSA OCH ALLMÄN FÖRSKOLA Vi ser i diagram 4.1 att det är mer än skillnad mellan de kommuner där finansieringsprincipens bidrag är högst per plats, och , och de som via finansieringsprincipen får lägst bidrag per plats, och . Kommentarer till analyser för de enskilda kommunerna Tabeller med en del av dataunderlaget (huvudsakligen hämtat från WebOr) finns i bilaga 4.1. Data för (tabell 4.2) är svårförståeliga. Kostnaderna är mycket höga för att sedan minska kraftigt (med per invånare!) Antagligen beror detta på ändrade redovisningsprinciper eller fel i datainrapporteringen. Finansieringsprincipens inverkan är därför svår att uttyda, men totalt svarar den för av förskolans finansiering. FINANSIERINGSPRINCIPEN, REGLERINGAR OCH EKONOMISKA KONSEKVENSER (tabell 4.3) hade en mycket stor kostnadsökning () . Finansieringsprincipen bidrog till att finansiera av denna ökning. Kostnaden per heltidsbarn är något lägre i än riksgenomsnittligt. Nettokostnaden per barn har ökat med mellan . Antalet heltidsbarn har varit ungefär lika stort hela perioden. Finansieringsprincipsbidraget finansierar av kostnaden. I (tabell 4.4) var kostnadsökningarna stora Finansieringsprincipsbidraget finansierade av dessa kostnadsökningar. Totalt står finansieringsprincipsbidraget för finansiering av av verksamhetens kostnader. Antalet heltidsbarn ökade markant . Nettokostnaden per heltidsbarn har ökat med . (tabell 4.5) hade en kraftig kostnadsökning (). Finansieringsprincipsbidraget kompenserade för av denna kostnadsökning.