eunbil · GW0N21B6D6 · 2009-01-01 00:00:00 — Rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) i Rubrik: Förslag till rådets förordning om införande av ett förfarande för förhandling och ingående av bilaterala avtal mellan medlemsstater och tredjeländer om områdesspecifika frågor avseende domstols behörighet och erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål, mål om föräldraansvar och mål om underhållsskyldighet, samt avseende tillämplig lag i mål om underhållsskyldighet Dokument: KOM(2008) 894 slutlig dokument: Förordning om bilaterala avtal (II), Fakta-PM 2008/09:FPM92 behandlad vid samråd med : Nej Bakgrund (inkl. syftet med behandlingen i rådet) Kommissionen har lagt fram ett förslag om hur en enskild medlemsstat ska kunna ges tillstånd att ingå ett avtal med en stat utanför EU i särskilda frågor om behörig domstol, tillämplig lag samt erkännande och verkställighet inom familjerättens område. Inom gemenskapen finns enhetliga regler för dessa frågor. Gemenskapen är ensam behörig att med tredje land ingå avtal som påverkar användningen av reglerna. Förslaget innebär att kommissionen ska kunna ge ett tillstånd om gemenskapen inte har ett eget intresse av avtal med det tredje landet, om medlemsstaten har ett särskilt intresse av avtalet och avtalet inte inverkar negativt på gemenskapsrätten. Förslaget innebär inte någon ändring i fördelningen av behörighet mellan medlemsstaterna och gemenskapen. Det omfattar som huvudregel inte avtal som ingås mellan fler än två stater. Kommissionen har lämnat ett motsvarande förslag som avser avtal om särskilda frågor om tillämplig lag för privaträttsliga förpliktelser. De två förslagen behandlas i praktiken som ett paket. Syftet med behandlingen i rådet är att träffa en politisk överenskommelse. Vidare uppkommer fråga om deklaration från rådet och kommissionen rörande framtida tillämpningsområden och omförhandling av avtal utom ramen för förordningarna. Rättslig grund och beslutsförfarande Kommissionen har åberopat artikel 61 c, 65, 67.2 och 67.5 EG. Rådet beslutar med enhällighet efter att ha hört . Svensk ståndpunkt är positivt till de instrument som har föreslagits och kan godta den politiska överenskommelsen. inställning har vid plenum yttrat sig över förslaget huvudsakligen i enlighet med den överenskommelse som föreligger beträffande instrumentet rörande privaträttsliga förpliktelser och som träffats mellan de tre institutionerna vid trilog . Förslaget Kommissionens ursprungliga förslag har modifierats genom en förstaläsningsöverenskommelse som träffats mellan de tre institutionerna. Sålunda ser förslaget enligt överenskommelsen ut enligt följande. Sammanfattning En medlemsstat som vill ha tillstånd att förhandla om ändringar av ett befintligt bilateralt avtal eller ett nytt sådant gör en anmälan till kommissionen. Kommissionen ska avgöra om det redan finns ett avtal mellan gemenskapen och det tredje landet i samma frågor eller om ett avtal väntas . Om så inte är fallet kan kommissionen ge tillstånd att inleda förhandlingar, om ytterligare två villkor är uppfyllda: dels att medlemsstaten har ett särskilt intresse av avtalet, dels att avtalet har begränsad inverkan på tillämpningen av gemenskapsrätten. Kommissionen ska ge slutligt tillstånd att ingå avtalet om den bedömer att det inte gör gemenskapsrätten ineffektiv eller undergräver funktionen hos dess system. Tillämpningsområde Förslagets tillämpningsområde begränsas till frågor om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om underhållsskyldighet, samt frågor om tillämplig lag i mål om underhållsskyldighet. Det förutsätts vidare att frågorna täcks av IIa-förordningen eller Underhållsförordningen. Endast bilaterala avtal mellan en medlemsstat och ett tredjeland omfattas av det förfarande som införs genom detta förslag. Instrumentet likställer dock enligt kompromissförslaget vissa slutna regionala avtal med bilaterala avtal. Detta är fallet för sådana regionala avtal/konventioner för vilka det existerar särregler i EU:s sekundärrätt (art 59.2a i IIa-förordningen och art 69.3 i Underhållsförordningen). I praktiken innebär det en hänvisning till den nordiska äktenskapskonvention och den nordiska konventionen om underhållsbidrag. ska vid tillämpning av förordningen inte anses som medlemsstat. Förfarandet Syftet med det föreslagna förfarandet är att skapa ett funktionellt system som garanterar att gemenskapens regelverk kan skyddas. Förfarandet förutsätter att medlemsstaterna meddelar kommissionen sin avsikt att inleda förhandlingar om ett nytt avtal eller om ändring av ett befintligt avtal. bedömer sedan kommissionen om medlemsstaten kan inleda förhandlingarna. Ansökan avslås utan ytterligare prövning om gemenskapen redan har ingått ett avtal om samma sak med det berörda tredjelandet. Bedömningen omfattar följande steg. Om gemenskapen ännu inte har ingått avtal med det berörda tredjelandet, måste kommissionen fastställa om ett sådant avtal förväntas . Om så inte är fallet får kommissionen ge sitt bemyndigande förutsatt att två villkor är uppfyllda. Dels ska medlemsstaten visa att den har ett särskilt intresse av att ingå ett avtal med tredjelandet i fråga, särskilt på grund av ekonomiska, geografiska, kulturella, historiska, sociala eller politiska band mellan medlemsstaten och det tredjelandet. Dels ska kommissionen fastställa att det föreslagna avtalet har begränsad inverkan på en enhetlig och konsekvent tillämpning av gällande gemenskapsbestämmelser och på funktionen av det system som inrättas genom dessa bestämmelser. Kommissionen kan sedan bemyndiga medlemsstaten att inleda förhandlingar. Den kan utfärda förhandlingsdirektiv och begära att särskilda bestämmelser införs. Kommissionen kan delta i förhandlingarna mellan medlemsstaten och tredjelandet i egenskap av observatör eller hållas underrättad om utfallet av förhandlingarna under dess olika faser. Avtalet ska innehålla en bestämmelse om att det kan sägas upp om gemenskapen skulle ingå ett avtal om samma frågor med tredjelandet i fråga. Beslutet i frågan om förhandlingarna ska tillåtas eller inte fattas av kommissionen. Rådet och ska hållas informerade i händelse av avslagsbeslut. Det sista steget i förfarandet rör avtalets ingående. Innan avtalstexten är slutgiltig ska medlemsstaten underrätta kommissionen om utgången av förhandlingarna och överlämna den framförhandlade avtalstexten. Kommissionen bedömer om avtalet överensstämmer med förhandlingsdirektiven och om avtalets ingående kan anses medföra negativa verkningar för det befintliga gemenskapssystemets funktion, i synnerhet i fråga om påverkan på gällande gemenskapsbestämmelser. Om bedömningen utfaller positivt ger kommissionen sitt bemyndigande. I motsatt fall får den berörda medlemsstaten inget bemyndigande att gå vidare med avtalet. Yttrande därom ska fattas från medlemsstatens underrättelse om förhandlingsresultatet. Övergångs- och slutbestämmelser Det föreslagna förfarandet är i huvudsak tillämpligt även i fall då en berörd medlemsstat när förordningen träder i kraft redan har inlett förhandlingar med tredjelandet i fråga eller redan har slutfört dem men ännu inte samtyckt till att bli bundet av avtalet. Tidigast efter det att förordningen trätt i kraft ska kommissionen lägga fram en rapport om tillämpningen av förordningen till , rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén. Tillämpningen av den föreslagna förordningen är begränsad till efter kommissionens rapport. Rapporten ska åtföljas av ett lämpligt lagförslag om det i rapporten förordas att förordningen ska ersättas. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Förslaget avser frågor av rent EG-rättsligt slag. Ett genomförande av förslaget påverkar inte tillämpningen av gällande svenska regler och ger inte anledning till ändring av någon svensk författning. Ekonomiska konsekvenser Enligt kommissionen påverkar förslaget inte gemenskapens budget. Det kan inte antas att de föreslagna reglerna skulle medföra några ökade kostnader för staten på nationell nivå.