rfr · GW0WRFR9 · 2009-05-01 00:00:00 — Som underlag för justitieutskottets uppföljning har uppgifter samlats in genom, så långt möjligt, uttag av klientdata m.m. från utvecklingsenheten vid . De sammanställningar som Kriminalvården har bistått med har i huvudsak avsett uppgifter för hela anstaltspopulationen med en uppdelning på kvinnoanstalter och mansanstalter. Dessa uppgifter har kompletterats med bl.a. intervjuer med företrädare för olika delar av Kriminalvården och andra myndigheter. För att ge förutsättningar för en bredare belysning av situationen på både öppenvårds- och slutenvårdsanstalter har även en fördjupad studie genomförts vid fyra anstalter, två för kvinnor och två för män. En utgångspunkt vid urvalet av de två slutna och de två öppna anstalterna var att de så långt möjligt skulle vara likvärdiga i bl.a. storlek och säkerhetsklass. Efter genomgångar av sammanställd anstaltsinformation från Kriminalvården samt en dialog med Kriminalvårdens placeringsenhet valdes de slutna anstalterna Hinseberg och Hällby samt de öppna anstalterna Ljustadalen och Holmängen5 ut. De uppgifter som har samlats in under uppföljningen har avsett: -utredning och verkställighetsplanering, -brotts- och missbruksrelaterade program som erbjuds och genomförs, -sysselsättning och utbildning som erbjuds och genomförs, -möjligheterna till självförvaltning, -möjligheter att umgås med anhöriga, -resurser för att möta vårdbehov, -utbud av fritidsaktiviteter samt -möjlighet till utslussning. Som en del i belysningen av programverksamheten för intagna kvinnor och män har även ingått att beskriva i vilken utsträckning skräddarsydda yrkesutbildningar erbjuds. Vidare har uppföljningen innefattat att belysa eventuella skillnader i utformningen av insatser samt om det finns skillnader i kostnader för kvinno- och mansanstalterna. Då utskottet även har uttalat att frivilligorganisationerna har en stor betydelse när det gäller att komplettera samhällets insatser på det sociala området har som en del av den fördjupade uppföljningen av fyra anstalter även ingått att översiktligt belysa det arbete som frivilligorganisationerna bedriver med avseende på vilken typ av organisationer som är engagerade och vilka typer av insatser som utförs.6 Uppgifter kring utslussning har tagits fram av (Brå) som bl.a. har bistått justitieutskottets uppföljning med kompletterande datakörningar av könsuppdelade uppgifter som Brå samlat in i samband med sitt uppdrag att följa upp och utvärdera utslussningsreform.7 Som ett led i uppföljningen har justitieutskottets uppföljningsgrupp genomfört ett antal studiebesök och möten . De besök som gruppen genomfört avser Kvinnoanstalten , Kriminellas revansch i samhället (), Kriminalvårdens kvinnliga nätverk och Bryggan. Uppföljningsgruppen har även träffat företrädare för Riksrevisionen.8 Delar av rapporten har i utkastform överlämnats till Kriminalvården, och för faktagranskning. Underlagen till uppföljningen har på uppföljningsgruppens uppdrag tagits fram inom riksdagsförvaltningen av utskottshandläggaren vid 2005/06:JuSoU1. 7Regeringsbeslut I:23, Ju2007/5081/, . 8Se vidare avsnittet referenser. justitieutskottets kansli och utvärderaren vid utvärderings- och forskningsfunktionen i samarbete med föredragandena () och (fr.o.m. 2008-05-16) vid justitieutskottets kansli. I uppföljningen har även utvärderaren medverkat. Begränsningar vid inhämtande av uppgifter samt brister i Kriminalvårdens statistik Utvecklingsarbetet kring Kriminalvårdens klientadministrativa system är långsiktigt, och det finns ännu inte något samlat system för klientdata. Det har därför varit nödvändigt att beställa uttag av olika klientdata från Kriminalvårdens olika system. En av de svårigheter som har visat sig under uppföljningen har bestått i att Kriminalvården för en specifik fråga redovisar olika uppgifter beroende på vilket system som underlaget hämtas från. Som exempel kan tas utslussningsåtgärden vårdvistelse, där Kriminalvården i årsredovisningen har redovisat att 56 kvinnor och 641 män påbörjade vårdvistelse. Enligt årsdata påbörjade 55 kvinnor och 661 män vårdvistelse . till den årsvisa sammanställningen av månadsdata påbörjade 42 kvinnor och 596 män vårdvistelse . Skillnaderna är således stora beroende på var uppgifterna hämtas från. Uppföljningen har visat att det inte finns någon sammanhållen registrering kring programverksamheten och att det saknas en sammanhållen registrering som rör planering av verkställighet för intagna. Verkställighetsplanerna och deras kvalitet behandlas i avsnitt 6.2. (KVR) innehåller s.k. hårda fakta, men när det kommer till s.k. mjuk information finns det enligt Kriminalvården brister. Enligt utvecklingsenhet finns en sammanhållen registrering i ett system av programverksamhet, men detta system är fristående och inte per automatik kopplat till de övriga systemen, exempelvis kriminalvårdsregistret.9 För att sammanföra data ur t.ex. kriminalvårdsregistret med information om program krävs insatser från Kriminalvården. En uttalad målsättning är att ett enhetligt system ska kunna utarbetas till 2014.10 Under arbetet med att ta fram underlag för justitieutskottets uppföljning har det på flera områden visat sig vara svårt för Kriminalvården att ta fram uppgifter fördelat på kön. Som ett av återrapporteringskraven i Kriminalvårdens regleringsbrev anges att myndigheten ska redovisa vilket arbete som bedrivs för att säkerställa en hög kvalitet avseende den statistik som görs tillgänglig. Av redovisningen ska framgå vilka åtgärder som vidtagits eller planeras.11 Under uppföljningen har det också visat sig att de uppgifter som Kriminalvården presenterar på sin webbplats har varit inaktuella eller i övrigt inte varit korrekta. uppföljningsgrupp har tidigare i samband med uppföljningen av Kriminalvårdens behandlingsprogram 9Kriminalvården, intervju . 10Kriminalvården, intervju, . 11Regeringsbeslut I:28, . för män som dömts för våld i nära relationer uppmärksammat liknande problem och uttalat som sin mening att det är väsentligt att information som tillhandahålls av statliga myndigheter är korrekt och aktuell.12 För att undanröja nuvarande brister har Kriminalvården enligt uppgift genomfört ett arbete för att förbättra innehåll och aktualitet i bl.a. de uppgifter som rör anstaltsinformation som presenteras på webbplatsen. Enligt uppgift från Kriminalvården pågår även i övrigt ett löpande arbete för att säkerställa kvaliteten.13 När det gäller kvalitativa brister i olika uppgifter som inhämtas från Kriminalvården kan det även vara värt att uppmärksamma utredningen om Kriminalvårdens effektivitet som avlämnades . Utredningen konstaterade att Kriminalvårdens statistik och ekonomiredovisning var rikhaltig men att det fanns många brister och att utredningen skulle återkomma till dessa frågor i sitt slutbetänkande.14 Uppdraget ska slutredovisas senast den 1 oktober 2009.15 Uppföljningen är i första hand inriktad på situationen vid anstalterna. I de fall andra delar av kriminalvården berörs, t.ex. häkte och frivård, har detta endast skett översiktligt och med utgångspunkt från att de på olika sätt har beröring med insatserna på anstalterna. Enligt målen för Kriminalvården ska antalet återfall i brott minska och varje intagen ska vara placerad så att de behov av rehabilitering som finns under anstaltsvistelsens olika faser kan mötas och så att en successiv förberedelse för frigivning kan ske. Inom ramen för justitieutskottets uppföljning har inte ingått att belysa eller påvisa i vilken mån vidtagna åtgärder har ett orsakssamband med t.ex. återanpassning eller återfall i kriminalitet efter avslutad verkställighet. Det kan konstateras att det förutom Kriminalvårdens olika insatser för de intagna även finns ett stort antal andra omvärldsfaktorer som påverkar hur det går för en tidigare anstaltsintagen efter avslutad verkställighet. En annan svårighet i att genomföra återfallsstudier, som bl.a. har uppmärksammats i en granskning från , rör brister i Kriminalvårdens uppföljningssystem och att myndighetens klientadministrativa system inte är fullt utvecklade. menar att de klientadministrativa systemen inte kan användas för att koppla gjorda insatser till uppnådda resultat.16 Kriminalvården har påbörjat ett arbete med ackreditering av de behandlingsprogram som erbjuds de intagna. Som en del i utvecklingen av behandlingsprogram har Kriminalvården även börjat genomföra återfallsstudier för de olika behandlingsprogrammen. Resultaten av de återfallsstudier som genomförts behandlas i avsnitt 6.3.6. I övrigt ges i justitieutskottets upp- 12Justitieutskottet, 2007/08:RFR9. följning översiktliga beskrivningar kring återfall bland kvinnor jämfört med män utifrån tillgängliga uppgifter från Kriminalvården och Brå. I avsnitt 2 ges en översiktlig beskrivning av styrningen av Kriminalvården med avseende på gällande regelverk, mål och krav på återrapportering för Kriminalvårdens arbete med anstaltsintagna kvinnor. Dessutom ges en kort beskrivning av insynsinstitut i Kriminalvården med avseende på ombudsmän () och Kriminalvårdens insynsråd. I avsnitt 3 beskrivs utifrån befintlig kriminalstatistik utvecklingen för kvinnor i anstalt. Dessutom redovisas utifrån befintlig kriminalstatistik andelen återfall för kvinnor som genomgår verkställighet i anstalt. I avsnitt 4 sammanfattas resultat av forskning m.m. om levnadsförhållandena för anstaltsintagna kvinnor i . Detta innefattar situationen för kvinnorna med avseende på bl.a. tidigare försörjning, missbruk och brottslighet. I avsnitt 5 beskrivs de särskilda behov som Kriminalvården har uppmärksammat hos anstaltsintagna kvinnor och inriktningen på Kriminalvårdens insatser för kvinnor som befinner sig i anstalt. I kapitlet speglas även säkerhet, ordning och klimat på kvinnoanstalterna samt försök med införande av förmånssystem. I avsnitt 6 ges en redovisning av de intagna kvinnornas situation under anstaltsvistelsen med avseende på placeringar och anstalter för kvinnor, utredning och planering av verkställighet, sysselsättning i anstalt, besök, relationer och föräldraskap, frivilligorganisationernas arbete, fritid, hälsa och vård samt utslussning. I avsnitt 7 redovisas resultatet av en genomgång av de ärenden avseende Kriminalvården som inkommit till JO . I avsnitt 8 ges en avslutande sammanfattning av återfallsstudier och begränsningar som konstaterats kring genomförandet av dessa. I avsnitt 9 sammanfattas slutligen uppföljningsgruppens iakttagelser och bedömningar. 2 Styrning av kriminalvården 2.1 Mål och återrapporteringskrav Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten ska regeringen till redovisa mål och resultat som uppnåtts inom olika områden. Detta gör regeringen i bl.a. budgetpropositionens resultatredovisningar. har , 2001 och 2006, beslutat om riktlinjer för arbete rörande bl.a. behandlingen av regeringens resultatredovisning.17 Målet för rättsväsendet är den enskildes rättstrygghet och rättssäkerhet.18 Det övergripande målet för kriminalpolitiken är att minska brottsligheten och öka människors trygghet. Målet för verksamhetsområdet och påföljd är att verkställa utdömda påföljder på ett säkert, humant och effektivt sätt samt att antalet återfall i brott ska minska. För verksamhetsgrenen Anstalt är målet att varje intagen ska vara placerad så att de behov av säkerhet och rehabilitering som finns under anstaltsvistelsens olika faser kan mötas och så att en successiv förberedelse för frigivning kan ske.19 Regeringens återrapporteringskrav för Kriminalvården I regleringsbrevet till Kriminalvården för anges att myndigheten med hjälp av ett antal indikatorer ska redovisa vad som har gjorts för att nå målet för verksamhetsgrenen Anstalt och i vilken utsträckning målet har uppfyllts. De angivna indikatorer som Kriminalvården har att återrapportera är följande. -Antal verkställighetsplaner i förhållande till antal klienter. -Antal påbörjade respektive fullföljda brotts- och missbruksrelaterade program i förhållande till antal klienter. -Antal påbörjade, avbrutna respektive fullföljda utslussningsåtgärder fördelat på frigång, vårdvistelse, vistelse i halvvägshus och utökad frigång. -Andelen klienter som frigivits direkt från sluten anstalt utan föregående utslussningsåtgärder. -Strukturerad sysselsättning i förhållande till tillgänglig tid. -Antalet påbörjade respektive fullföljda teoretiska kurser eller yrkesinriktade utbildningar i förhållande till antal klienter. -Antal avvikelser från anstalt samt antalet direktavvikelser. -Antal allvarliga incidenter. -Genomsnittlig dygnskostnad. 17Förslag 2000/01:RS1, bet. 2000/01:KU23; framställning 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21. 2008/09:1. 19Regeringsbeslut I 34, . 2 STYRNING AV KRIMINALVÅRDEN Enligt regleringsbrevet ska redovisningen så långt som det är möjligt göras uppdelad efter kön. Enligt återrapporteringskraven ska slutsatser utifrån indikatorernas utveckling samt effekter av insatser och kvalitetsarbete ingå i analysen.20 2.2 Lagstiftning och regler m.m. avseende intagna kvinnor I lagen om kriminalvård i anstalt (KvaL) finns ett antal regleringar som specifikt avser intagna kvinnor. Regleringarna avser placering i anstalt (8 a §), förlossning av intagen kvinna (37 § andra stycket), tillstånd att ha spädbarn hos sig (41 §) och kroppsvisitation (52 c §). I förordningen om kriminalvård i anstalt (KvaF) finns inte några regleringar som specifikt avser intagna kvinnor.21 Kriminalvårdens uppgift och verkställighet av straff Kriminalvården har enligt sin instruktion till uppgift att verkställa utdömda påföljder, bedriva häktesverksamhet samt utföra personutredningar i brottmål. Kriminalvården ska vidare verka för att påföljder verkställs på ett säkert, humant och effektivt sätt, att lagföring kan ske på ett effektivt sätt och att återfall i brott förebyggs. Kriminalvården ska särskilt vidta åtgärder som syftar till att brottslighet under verkställigheten förhindras, frigivningen förbereds, narkotikamissbruket bekämpas och innehållet i verkställigheten anpassas efter varje individs behov. ska vara utformad så att den tillgodoser olika behov av säkerhet, de intagnas behov av arbete, utbildning och särskild behandling samt främjar en ändamålsenlig planering av de intagnas frigivning.22 För påföljden fängelse gäller att verkställigheten ska ske med iakttagande främst av bestämmelserna i lagen om kriminalvård i anstalt (KvaL) och därtill hörande förordning (KvaF) samt de tillämpningsföreskrifter som meddelas av Kriminalvården.23 Ytterligare anvisningar för tillämpningen av dessa författningar kan meddelas av Kriminalvården. Därutöver ska det för varje anstalt finnas särskilda ordningsregler. Föreskrifter, anvisningar eller ordningsregler får inte ges en sådan form att de strider mot vad som stadgas i lagen. 20Statsliggaren, regeringsbeslut I:34, . 21Förordning (1974:248) om kriminalvård i anstalt. 22Förordning (2007:1172) med instruktion för Kriminalvården. 23Kriminalvårdens författningssamling 2006:20. 2 STYRNING AV KRIMINALVÅRDEN Kriminalvårdens interna riktlinjer för anstaltsintagna kvinnor Som ett resultat av en översyn av kvinnliga fångars situation i anstaltsorganisationen beslutade Kriminalvården om riktlinjer24 för fängelsedömda kvinnor. I riktlinjerna anges att strukturerad programverksamhet för kvinnor, i likhet med vad som gäller verksamheten för män, ska omfatta arbete, utbildning och speciella program som syftar till att bearbeta kriminalitet och drogproblematik, dvs. brotts- och missbruksrelaterade program. Enligt riktlinjerna ska programmen uppfylla de krav och riktlinjer som gäller inom respektive område. Ett i princip likartat programutbud ska erbjudas både män och kvinnor som programmen speciellt ska uppmärksamma kvinnors särskilda behov inom de fyra områdena arbete och utbildning, föräldraskap, ett oberoende liv samt hälsa. Enligt uppgift från Kriminalvården pågår en översyn av riktlinjerna för intagna kvinnor. Det är dock oklart när arbetet med att revidera riktlinjerna kommer att vara färdigt.25 2.3 Insyn i Kriminalvården omorganiserades kriminalvården och den nya myndigheten inrättades. Reformen innebar att de tidigare lokala kriminalvårdsmyndigheterna, Transporttjänsten och , avvecklades. inrättades Kriminalvårdens insynsråd som ersätter Kriminalvårdens tidigare verksstyrelse. I förordningen med instruktion för Kriminalvården26 och myndighetsförordningen27 finns bestämmelser om insynsrådet och dess sammansättning, uppgifter och ansvar. Av bestämmelserna framgår att rådet består av generaldirektören och ytterligare högst åtta ledamöter. Generaldirektören är rådets ordförande. Rådet ska utöva insyn i verksamheten och ge myndighetschefen råd. Generaldirektören informerar insynsrådet om bl.a. årsredovisningen, budgetunderlag, myndighetens verksamhetsplan och budget, säkerhetsläget, rapporter från externa och interna granskningar, uppföljningsuppgifter enligt regleringsbrevet samt ärenden av större omfattning eller sådana som kan väcka stort massmedialt intresse. Enligt föreskrifterna bör föredragande i rådet vara ansvarig enhetschef eller regionchef eller den tjänsteman som berett ärendet. I övrigt bestämmer generaldirektören vilka tjänstemän som ska närvara. Vid sammanträde med insynsrådet ska föras protokoll, av vilket ska framgå dagordningspunkternas huvudsakliga innehåll. 24Kriminalvårdsstyrelsen (1998). 2 STYRNING AV KRIMINALVÅRDEN I det nuvarande insynsrådet finns förutom generaldirektören för Kriminalvården även fyra riksdagsledamöter och en f.d. riksdagsledamot som är verksam som advokat. Övriga tre ledamöter är tingsrättslagman, stabschef vid en statlig myndighet respektive 1:e vice ordförande i och Landsting (SKL). Fem av de åtta ledamöterna i insynsrådet är kvinnor.28 ombudsmän () har till uppgift att kontrollera att myndigheter och deras tjänstemän följer gällande lagar och andra författningar i sin verksamhet. Enligt sitt uppdrag ska JO vara ett extraordinärt organ dit medborgarna kan vända sig när de inte får gehör för sina klagomål hos berörd myndighet eller andra instanser. Utredningar som uppmärksammat frågan om tillsyn av Kriminalvården Frågan om behovet av ett särskilt kontrollorgan för frihetsberövade har diskuterats i flera sammanhang. I samband med en granskning av kriminalvårdens effektivitet föreslog Statskontoret att tillsynen av kriminalvården borde flyttas till en ny myndighet utanför dåvarande . Inspektionens huvuduppgift föreslogs vara att granska att kriminalvårdens verksamhet bedrivs enligt lag och förordning. Förslaget beräknades ha en positiv påverkan på effektiviteten i form av bättre rättssäkerhet. En förhoppning fanns även om att säkerheten för anställda och intagna skulle öka i samband med en sådan reform.29 Frågan aktualiserades senare även i granskningen av vissa rymningar från kriminalvårdsanstalter . Utredaren konstaterade att de dubbla roller som organisationen har genom att bedriva kriminalvård och utöva tillsyn över samma verksamhet ledde till trovärdighetsproblem och brister i tillsynen av säkerhetsfrågorna. För att förbättra tillsynen och göra den fristående från den övriga verksamheten föreslogs inrättandet av ett särskilt tillsynsorgan alternativt en särskild tillsynsenhet.30 Det kan även konstateras att Kriminalvårdens generaldirektör under uppföljningens gång i medierna har lyft fram frågan om behovet av en extern tillsyn av Kriminalvården.31 28Rådets sammansättning avser uppgift . 29Statskontoret, Effektivitetsgranskning av kriminalvården, 2003:20. 3 Intagna i anstalt Enligt avses med påföljd för brott straffen böter och fängelse samt villkorlig dom, skyddstillsyn och överlämnande till särskild vård.32 Fängelse döms ut eller på livstid. Det kortaste straff som kan dömas ut är , medan det längsta tidsbestämda straffet i normalfallet är . En livstidsdömd kan efter att ha avtjänat av livstidsstraffet ansöka om omvandling till fängelse . har uttalat att en strafftid om 21 års fängelse i allmänhet torde få anses vara tillräcklig, i de fall en omvandling till fängelse inte kan anses möjlig på grund av brottets karaktär och svårhetsgrad med möjlighet att under särskilt försvårande omständigheter bestämma tiden till fängelse.33 Påföljdssystemet har genomgått relativt stora förändringar under , vilket inneburit förändringar i sammansättningen av de intagna. Således kan nämnas att det finns möjlighet att förena en dom på skyddstillsyn med kontraktsvård samt att villkorlig dom kan förenas med samhällstjänst. Av följer att den som dömts till fängelse ska tas in i av straffet.34 Fängelsestraff som uppgår kan emellertid under vissa omständigheter verkställas i form av intensivövervakning med elektronisk kontroll, s.k. fotboja. Denna verkställighetsform som ursprungligen infördes har också påverkat sammansättningen av de intagna. Utveckling av andel intagna kvinnor och män Det totala antalet dömda personer som tas in i anstalt har varierat . Antalet kvinnor som tas in i anstalt har flerdubblats . till hur stor andel av de fängelsedömda som är kvinnor har en ökning skett från till (698 kvinnor) . Det är oklart om de reformer av påföljdssystemet som har genomförts särskilt har påverkat antalet intagna kvinnor. 321 kap. 3 § BrB. 33NJA 2008 s. 579. 3426 kap. 5 § BrB. 2008/09:RFR9 3 INTAGNA I ANSTALT DÖMDA KVINNOR OCH MÄN SOM TAGITS IN I ANSTALT UNDER ÅREN 19702005 Källa: (1971), (1976), 1981), (1986), (1991), (1996), (2001) samt Kriminalvården (2006a). Antalet nyintagna35 kvinnor i anstalt har (19982007) varierat mellan 533 och 775. Av samtliga dömda kvinnor som togs in i anstalt var ungefär en femtedel (157 personer)36 utländska medborgare. Kriminalvården följer genom tvärsnittsstatistik antalet inskrivna klienter på anstalt. Som framgår av nedanstående tabell varierar antalet inskrivna klienter . Antalet kvinnor som var inskrivna varierade mellan 277 och 326 2007 medan andelen varierade mellan 5,1 och . INSKRIVNA I ANSTALT EFTER KÖN, TVÄRSNITTSSTATISTIK PER DEN 1 OKTOBER Källa: Kriminalvården, KVR. Antalet intagna i den yngsta åldersgruppen () har som helhet minskat . Den viktigaste orsaken till detta är införandet av sluten ungdomsvård för ungdomar som begår grövre brott. I åldersgruppen har antalet intagna män ökat men 2007 minskat till samma nivå som 1998. För intagna kvinnor i denna åldersgrupp märktes en kraftig ökning 2003 då 30 kvinnor mellan togs in i anstalt. Därefter har antalet kvinnor i åldersgruppen minskat igen. 35Med nyintagna avses enligt Kriminalvårdens definition personer som påbörjat verkställighet av fängelsestraff. 36Kriminalvården (2007e). 3 INTAGNA I ANSTALT 2008/09:RFR9 För intagna kvinnor återfanns i åldersintervallerna . Av de intagna männen tillhörde dessa åldersintervall. När det gäller åldersgruppen visar Kriminalvårdens statistik för den senaste tioårsperioden att antalet har ökat. togs 12 kvinnor och 192 män i åldergruppen in i anstalt. Motsvarande antal var 18 kvinnor och 331 män. till andelen som togs in i anstalt i denna åldersgrupp ökade andelen kvinnor från till . Enligt Brottsförebyggande rådets statistik var drygt hälften () av de kvinnor som togs in i anstalt eller äldre medan motsvarande andel för männen var . Den största skillnaden mellan könen återfinns i åldersgruppen då av kvinnorna och av männen tillhör denna åldersgrupp. Enligt hade således gruppen kvinnor som togs in i anstalt en högre genomsnittlig ålder än männen.37 KVINNOR (K) OCH MÄN (M) DÖMDA TILL FÄNGELSE SOM TAGITS IN I ANSTALT, EFTER ÅLDER, ÅREN 19982007 Källa: (Brå), Kriminalstatistik 2007. 37 Brå (2008a). 2008/09:RFR9 3 INTAGNA I ANSTALT Målet för verkställighet av påföljd är att påföljder ska verkställas på ett säkert, humant och effektivt sätt och att antalet återfall i brott ska minska.38 För att minska antalet återfall i brott bedriver Kriminalvården ett aktivt påverkansarbete för de intagna med bl.a. behandlingsprogram, sysselsättning och möjlighet för de intagna att förbättra bristande skolgång.