mot · GX02N388 · 2009-10-05 00:00:00 — Att vårda natur, miljö och djur, producera ekologiskt och hållbart, framställa förnybar energi och miljöteknik, återvinna och återbruka, hålla landskap öppna, utföra ekosystemtjänster, vårda reservat och nyckelbiotoper, ta hand om utländska och inhemska turister, lära ut hur kretsloppen fungerar, skapa ett uthålligt skogsbruk som inte förbrukar utan brukar varsamt, bevara lokala traditioner och hantverk som stammar ur lokala resurser och miljöer, rehabilitera sjuka i sunda gröna omgivningar, hysa serviceföretag som är digitala, energisnåla och platsoberoende, erbjuda tystnad, skönhet, strålningsfrihet, göra hästar och ridande till en vital näring och så vidare är vitala inslag i en hållbarhetsinriktad framtid. För allt detta behövs specialkunskap och utgör dessutom så kallad key competences enligt EU:s utbildningsnormer för hållbar utveckling. Landsbygdens problematik och möjligheter uppfattas inte som ett attraktivt vetenskapligt fält i svensk forskning, något som antagligen bidrar till landsbygdsdimensionens relativa osynlighet i den svenska politiken. Att aktivt stärka kritisk och teorigenererande forskning om sociala och ekonomiska förändringar på den svenska landsbygden är också väsentligt. 3.5Gröna jobb, småföretagande och integration Den politiska inriktning som menar att ett klimat- och landsbygdslyft ska ha, har de gröna jobben i centrum. Det inbegriper arbeten som skapar mervärden för bygden, för naturen och för människorna. Att uppmuntra sådana företagsinitiativ är en huvuduppgift. Gröna jobb ger inte bara sysselsättning som vårdar och relaterar till natur, miljö, ekosystem, åker, äng, skog, hav och landskap. De tar sig framför allt an den stundande och nödvändiga energiomställningen i ljuset av klimatförsämringen och driver fram nödvändiga och framåtsyftande miljötekniklösningar. Landet behöver ett brett branschprogram för miljöteknik. Främst bland de gröna jobben kommer en intensifierad men uthållig energiproduktion att bli (mer om detta i nästa kapitel). Många arbetslösa, småföretagare, liksom kvinnor och invandrare är andra grupper som skulle fylla en given plats i en omställning till gröna jobb. Bonden och odlaren är visserligen den klassiska representanten för de gröna näringarna, men kanske han eller hon vill gå utöver sitt traditionella uppdrag och integrera även andra värden i sin produktion. Den ekologiska produktionen är för många viktig för arbetstillfredsställelsen och känslan av att göra något bra. Ekologisk produktion kan vara mer arbetsintensiv och tillsammans med vidareförädling av produkter skapa sysselsättning på landsbygden. Mycket tyder på att fler kvinnor är mer aktiva inom den ekologiska produktionen än inom den konventionella, vilket bör vara positivt för den sociala miljön inom lantbruket och bidra till en större jämställdhet. Huvudargumentet mot ekologisk odling brukar vara att det ger lägre skördar per areal och därför inte kan försörja en växande världsbefolkning. Men det bygger på en felaktig bild. Den mat vi producerar skulle kunna räcka till dubbelt så många. Det är inte bristen på mat som gör att det finns svältande människor i världen, utan politiska hinder och bristen på köpkraft. Vårdande av sjuka människor i grön miljö med rehabilitering och terapi ihop med djur och odling, är en växande verksamhet. Samspel med det som lever ger en djup tillfredsställelse, som många utbrända och stressade människor saknat i en urban och kanske för hetsig livsföring. Turism och kulturverksamhet har redan nämnts i föregående kapitel, men återbruk och reparation, återvinning och understödjande av ekosystemtjänster såsom artbevarande arbete, biotopskydd med mera är nyare varianter på gröna jobb. Det nuvarande landsbygdsprogrammet adresserar företagandet på landet på ett brett och nytt sätt. Problemet är bara att de miljarderna ännu är relativt okända för många icke jordbrukande, och tyvärr är byråkrati och överkontrollerande fortfarande ett lika stor problem som EU-medel alltid inneburit. Den relativt låga anslutningsgraden till vissa delar i programmet måste rätas upp före programperiodens slut med riktade informationsinsatser till de otraditionella målgrupper som kan ha nytta av bidragen, men inte känner till dem. måste hanteringen och kontrollsystemet förenklas så att det inte har en avskräckande effekt. Tre speciella områden förtjänar att omnämnas extra i en grön omställning: bullerfria zoner, GMO-fria zoner och strålningsfria zoner. Att, som i , medvetet bygga upp en zon i en del av en kommun eller ett större område med enbart lågstrålande installationer, så att elöverkänsliga kan få en , är ett framkantstänkande som redan visat sig bärkraftigt. Många stressade söker sig till fredade områden och skadade människor, mastflyktingar, slipper fly ut i rena vildmarken för att undgå det de uppfattar som en överdos av teknologi. På samma vis kan anrättandet av områden med låg bullerstörning eller zoner utan genförändrade organismer i odlingen bli en framgångsrik nisch för företag, orter och kommuner. Den typiske landsbygdsföretagaren är inte längre en bonde utan en egenföretagare som har ett självförsörjningssyfte med sitt företag och vanligen har en råvarutillgång som sitt grundkapital eller som bygger på kunskaper som utgår från traditionell praktik. Dessutom uttrycker han eller hon ofta stor lojalitet till bygden och det lokala sammanhanget. Han eller hon är ofta mångsysslare: Gåsholmafiskaren har sommarkafé, rökeri, hyr ut stugor och fraktar soporna från öarna vid sidan av sitt fiske till exempel. Antalet företag per capita är högre på landsbygden än i staden, delvis beroende på att det finns många jordbruksföretag, men också på att de flesta företag där har få eller inga anställda. Benägenheten att köpa tjänster från andra företag är större än att anställa fler medarbetare. För dem är alla de sedvanliga åtgärderna för att främja småföretag behövliga. Sänkt arbetsgivaravgift är fortfarande den enskilda åtgärd som skulle betyda mest för alla ensamföretagares mod att anställa. har i sin budgetmotion ett konkret förslag om att sänka arbetsgivaravgiften upp till en lönesumma om 740000 . Det gör det avsevärt billigare för de minsta företagen att anställa ytterligare en person. Parallellt med grön omställning finns det politiska uppdraget att med regler och ekonomisk styrning få alla de företag som verkar på landsbygden att redan nu ta en mer klimatsmart, hållbar och miljöanpassad inriktning i sin produktion och i metodval oavsett bransch. De rödgröna partierna vill göra en extrautdelning om från för att inrätta en riskkapitalfond inom miljöteknikområdet. Vi menar vidare att det nationella entreprenörskapsprogrammet bör permanentas, för att hjälpa fram fler generationer av frimodiga företagare som vill och vågar satsa på sig själva och sin bygd. Förbättrade möjligheter till vägskyltning på landsbygden för lokala företag är en bra och enkel anpassningsåtgärd där skulle kunna vara mycket mer tillmötesgående mot det lokala näringslivet. tror att det ekologiska lantbruket med dess sammansatta sociala miljö kan vara en kraft i integrationsarbetet. som har en företagsledare med födelseland utanför är i och är födda utanför . Som sysselsatta, det vill säga anställda, är människor med utländsk bakgrund , men bara drygt 4procent återfinns i de gröna näringarna. Det är något som pekar på en stor förbättringspotential. I invandrartäta områden finns ofta ett stort kunnande om jordbruk som inte kommer till användning. Lokala, mindre jordbruk även i stadsmiljö skulle därför kunna bidra till att kunskapen förs vidare, menar man i ett integrationsprojekt i i . Företagsstöden inom landsbygdsprogrammet har inte främjat företagare med utländsk bakgrund och inga andra speciellt riktade insatser, förutom Blatteförmedlingen, har heller tagit fasta på denna målgrupp. I utredningen som möjlighet, SOU 2008:56, föreslås en rad konkreta åtgärder som grön lots, grön validering, grönt kort, grön sfi, exportsatsningar med invandrare som representanter och andra strukturella åtgärder. Vi beklagar att dessa åtgärder inte blivit sjösatta för både integrationens och de gröna näringarnas skull. Att finna positiva incitament till boende utanför storstadsförorterna är en angelägenhet för alla parter. Landsbygden ropar efter mer folk och invandrare ropar efter mening och sammanhang mötet behöver organiseras och förslagen och modellerna finns! Huspriserna må i allmänhet vara lägre på landet, men tillgången till arrendegårdar för nysvenskar som vill vara verksamma som lantbrukare är en begränsande faktor. Vi menar att de fastigheter som finns på landet ska bebos och brukas av människor som finns där och inte på distans. Bo- och brukarplikt utanför tätorterna på jordbruksfastigheter har i starkt bidraget till en synnerligen levande landsbygd med avkastning och skatteintäkter som plockas ut på rätt ställe. En särställning i landsbygdens ekonomi utgörs av matproduktionen. Matråvaran odlas främst på landsbygden och där finns också kunskaperna om traditionell mat. Detta område har fått ett välförtjänt uppsving och getts allt större betydelse vid olika turistsatsningar. Ofta, men långt ifrån alltid, står kvinnligt företagande bakom lyckade satsningar. Eldrimner i är ett av flera exempel på nätverk av odlare, producenter och förädlare, som återerövrar gammal kunskap runt konsten att framställa genuina smaker av råvaror. Liknande matkluster byggs upp på flera håll i landet, där det unika och det smakrika är en del, eller fyller hela företagets idé. Ett stort problem är den kontinuerliga nedläggningen av tillagningskök i skolor, på sjukhus och äldreboenden. Köken stängs och ersätts med mottagningskök där färdiglagad mat bara värms upp före servering. Istället lagas maten i stora industrianläggningar och den färdiglagade maten transporteras långa sträckor. Tillagningsköken är helt nödvändiga för att man ska kunna välja närproducerade råvaror. vill genom sitt skolkökslyft utbilda måltidspersonalen. Vi vill i , i kommunerna och i landstingen satsa på en vällagad ekologisk och närodlad mat med genuin smak och doft. Naturligtvis vill att staten tydligt ska stimulera det småskaliga jordbruket. Det behövs för vår landsförsörjning, för bygdernas lokala ekonomi och för ett öppet landskap och bebyggt land. Särskilt i regioner utanför de stora slätterna i måste det gårdsbaserade mindre jordbruket kunna vara kvar. Detta kan ske genom att man främjar den lokala livsmedelsproduktionen, underlättar en längre gående förädling av lokala livsmedelsråvaror och de småskaliga producenternas marknadsföring så att de når de verksamma livsmedelskedjorna inom detaljhandeln. Mycket av den mat vi producerar går dessutom till spillo. Undersökningar visar att av maten i industriländer går till spillo eller slängs. Med riktiga tillagningskök kan måltidsstorlekarna anpassas och resterna tas till vara. Offentlig upphandling är ett underskattat styrinstrument för att gynna de lokala matproducenterna. Det är angeläget att förenkla regelverket, att mer ta fasta på kvalitetskriterier än lägsta pris och att utbilda upphandlare i möjligheterna att ställa andra krav än bara pris vid upphandling. En kritisk faktor för att som liten lokal matproducent kunna ge anbud, är transporten av varorna. Om kommuner verkligen vill gynna lokal upphandling av mat bör de erbjuda logistiska lösningar som hakar vid, där den lille leverantörens kapacitet sätter stopp. ser att den kooperativa företagsformen, med andelar och gemensamt ägande av centrala funktioner, skulle kunna avhjälpa många överbelastade små gröna matproducenter. Ofta är det just ekonomihantering, distribution och marknadsföring som är de svåra bitarna för en liten företagare att hinna med och som bara passar att göra i kooperativ form. Rådgivningen från Companion är ett ovärderligt led i bildandet av och rådgivning till kooperativa företag, och staten behöver fortsättningsvis garantera dess ekonomi med bidrag i lämplig omfattning. 3.6Klimat samt bränsle- och energiproduktion Som påpekats och understrukits tidigare i motionen: den gröna omställningen sker på landsbygden och måste intensifieras. Landsbygdsprogrammet skulle kunna vara ett viktigt redskap, men programmet når inte riktigt ut och dess nyttjandegrad har inte kommit upp i nivå med den potential som finns. Det leder till sorgligt stora outnyttjade medel för landskapsvård, miljöinsatser, våtmarksrestaurering, biotopskydd, vallodling, ängsmarker med mera. Däremot byggs det alltmer på odlingsbar mark, till och med på högkvalitativ åker; under 19962005 exploaterades hela , varav nybyggnation och väg. I utgör åkermarken 1/3 av all bebyggd areal . Trenden är således ökande för exploatering men minskande för landskapsvård. De flesta har vid det här laget insett att världen kommer att behöva mer mark för livsmedelsproduktion, inte mindre. gynnas istället de transnationella företag som vill bryta malm framför den som vill utnyttja marken för odling eller rekreation. har ett betydande internationellt intresse för prospektering av uran och fossil gas noterats i landet. Till det kommer hotet av den miljödumpning av kärnavfall i landet som kommer att ske enligt den nya kärntekniklagen. Till exempel skulle en bättre hantering ske med hjälp av stiftelser för långsiktig förvaltning av vårt gemensamma arv eller via lokal förvaltning. Kommunernas veto måste fortsatt garanteras, och minerallagens föråldrade primat för statens tillståndsgivning för exploatörer behöver brytas. Istället bör förnybar energiproduktion gynnas på landsbygden i en mycket större omfattning än . Det bör ske i form av antingen småskalig och gårdsbaserad biogasrötning eller storskalig i samlingsanläggningar, eller småskalig sol- och vindkraft. Allt detta kan generera arbetstillfällen och företagande i en utsträckning som landet bara börjat se konturerna av. Dagens konventionella jordbruk är inte ett klimathållbart alternativ. Istället för de volyminriktade subventioner som EU ger ut bör jordbrukaren snarare ersättas för den miljönytta och energiomställning man skapar. Jordbruket förbrukar nu mängder av energi i form av olja, el och fossilgas och bygger dessutom på handelsgödsel som tillverkas av en ändlig resurs fosfor. har den svenska köttkonsumtionen ökat med . Svensken köper kött per person och år och vi använder av den spannmål vi producerar till djurfoder. För att djurproduktionen ska bli mer hållbar måste den använda de befintliga resurserna bättre; djuren borde i större utsträckning beta gräs eller äta restprodukter och bönder odla även grödor för alternativa bränslen och ta tillvara potentialen för biogas. Biogas kan vara en tredubbel klimatvinnare. En stor nationell satsning med biogasframställning på landsbygden för fler producenter och annat substrat än enbart gödsel hade varit att ta ett rejält kliv framåt i arbetsskapande och klimatinvestering för nya bränslen. Produktionen av biogas kan ske via rötning av allt tänkbart organiskt avfall, gödsel, jordbruksgrödor eller kombinationsrötning. Av rötningen kan man sedan få ut såväl fordonsgas som högvärdigt jordförbättringsmedel i form av rötrester och som el. är det angeläget att hitta nya tekniker för att återföra växtnäring till växtodlingen. Att tillföra rötrester från biogasproduktion är ett sätt. Ekologisk växtodling med biogasrötning kommer antagligen också att innebära större arealer mångårig vallodling i växtföljden, vilket är positivt för den biologiska mångfalden. I sammanhanget efterlyser också strategiska satsningar på demonstrationsanläggningar och forskning för svartlut och skogsbaserade fordonsbränslen. har mycket skog och vi måste ta oss ur vårt oljeberoende. Vattenkraften hotas bli tagen i anspråk igen, och genom elcertifikatssystemen gynnas nu utbyggnaden i mindre vattendrag. Voijmån i är ett gott exempel på ett försök där en folkomröstning satte stopp för detta . Vi menar att vattenkraften är färdigutbyggd. 3.7Social och lokal ekonomi av BNP, av den totala sysselsättningen med 2 miljoner anställda det är fakta om den sociala ekonomins bidrag till den europeiska tillväxtligan. Den så kallade sociala ekonomin är den sektor som utan vinstsyfte får människor att samarbeta i till exempel kooperativ och föreningar för nyttiga eller roliga ändamål, oftast i grannskapsmiljö och ofta ideellt och i demokratisk samverkan istället för som ett renodlat företagande eller en renodlat offentlig skattefinansierad verksamhet. Särskilt byautvecklingsrörelsen har som en del av den sociala ekonomin varit avgörande för service och nytänkande på många orter. Gemenskapsföretag och bolagsbolag, sparkassor, vårdkooperativ, bygdebolag, föräldrakooperativ och inte minst kyrkor och idrottsföreningar är oerhört betydelsefulla för skapande av trivsel, utveckling och sammanhållning på landsbygden. Den hålls regionalt samman av länsbygderåd och de flesta lokala grupper är anslutna till Hela ska leva. I samband med gröna jobb bör särskilt deras satsning på Hållbara bygder nämnas för andra att inspireras av. 25 pilotbygder har påbörjat konkretiseringen av sina idéer för en hållbar utveckling av sin bygd. Dessa insatser ska sedan inspirera andra att våga ta steget och se förutsättningar i sin egen hembygd, minska påverkan på klimatet, förbereda sig inför följderna av klimatförändringarna och pröva alternativa förhållningssätt till energifrågorna. Man ska även undersöka möjligheterna att hållbart nyttja lokala naturresurser och skapa en livsmedelsproduktion för framtiden. En annan bra ingång för kommuner att börja ta sitt omställningsarbete på allvar är att ansluta sig till towns. Där finns en metodik för de orter som aktivt vill arbeta med energi- och klimatomställning och stödja och inspirera varandra. Leader-initiativet från är i grunden en bra och mobiliserande satsning, som slagit rot ordentligt även i efter tre programperioder. Man går samman och kan tillgodoräkna sig sitt ideella arbete för bygden i de utvecklingsprojekt som den lokalt valda Lag-gruppen fattar beslut om. Lag, det vill säga är ett organ som består av de tre finansierande parterna: offentligheten, företagsvärlden och det civila/sociala livets företrädare. Problemet har här varit och är fortfarande att för mycket byråkrati och efterkontroller gör att ideella krafter riskerar att inte orka med genomförandet hela vägen. Medlen för Leader i landsbygdsprogrammet har tyvärr inte heller nått full potential och de byråkratiska problem som det omgärdats av, har även drabbat axel 3-åtgärderna. Dessa omfattar all typ av landsbygdsutveckling. menar att hela axel 3 i landsbygdsprogrammet måste få en omstart med nya förtecken inom programperioden, det vill säga . Det är viktigt att alla dessa strukturer, grupperingar och initiativ från den så kallade fjärde nivån får ett erkännande och inbjuds till dialog av förtroendevalda och tjänstemän i planfrågor och vid större förändringar. Hållbar utveckling och lokal ekonomi är nära sammanlänkade. Varor, tjänster och livsmedel som produceras lokalt har jämförelsevis lågt transportinnehåll och är även lättare att återföra i kretslopp än sådant som förs in utifrån via fjärrhandel. Om företagen på en ort företrädesvis handlar av varandra, ökar omsättningen i trakten och man förstärker varandras ekonomi och minskar transportbehovet och klimatpåverkan och skapar bättre ekonomi i varje företag. Tillgången till lokalt riskkapital har dock länge varit en svår fråga för entreprenörer på landsbygden. De stora affärsbankerna har svikit sina landsbygdskunder och har inte ögon för innovativa satsningar utan kräver oftast traditionell lönsamhet från start. Här har särskilt de framväxande lokala kreditgarantiföreningarna fått en allt starkare roll. De deltagande företagen garanterar ömsesidigt delar av varandras banklån och kan på så sätt hjälpas åt och täcka upp där privat finansiering, banker och staten inte vågar ta risker. ger också landets 70 fria sparbanker bättre krediter till småföretag och hushåll jämfört med andra banker, och finns även JAK:s bygdelån och Ekobankens specialsatsningar på ekologiska och uthålliga idéer riktade till landsbygdens verksamheter. Slutligen bör försök med kommunala obligationer prövas som metod att, vid brist på tillgängligt investeringskapital, finansiera kommunala satsningar. I finns ett exempel som finansierat ett solcellsprogram på så vis. Enligt siffror från numera nedlagda förlorade 300 mindre orter sina sista livsmedelsbutiker på grund av ökad extern handelsetablering. Denna utveckling slår mest mot icke-bilburna, äldre, sjuka och handikappade. krävde därför en utredning kring möjligheten att införa ett tillfälligt stopp för större handelsetableringar utanför tätorter. har också drivit frågan. har till skillnad från de andra nordiska länderna inte någon central reglering av utbyggnaden av externhandel. I , och finns däremot lagstiftning som i princip sätter stopp för etablering av större köpcentra utanför tätorterna. En fortsatt etablering av externa köpcentra i den takt vi sett kommer sannolikt att kraftigt försämra tillgången på kommersiell service i mindre orter och verka kontraproduktivt för en hållbar utveckling hos småföretag i gles- och landsbygd. Den så kallade mackdöden på landet har ibland skyllts på kravet på bensinstationer att också erbjuda alternativbränsle. Det är en missvisande argumentation, eftersom det är de stora bolagen som själva valt vilka stationer de ville dra in. Hade viljan att ge service över hela landet funnits hade tvärtom det incitamentet kunnat gjuta in nytt liv i den centrala sociala funktion som en mack i bygden med generösa öppettider innebär. Statsmakterna hade kunnat reglera detta. En sådan åtgärd där ett geografiskt servicetäckningskrav kopplas till tillstånd för försäljning, är fortfarande inte orimligt av en regering att ställa. De största bristerna det gäller både kvalitet och tillgänglighet/lokali-sering i den statliga servicen gäller inte oväntat Posten, , , , , SJ:s gods- och persontransporter i flera regioner, Polisen och . Därför är det viktigt att den föreslagna lokala samordningen för statlig service till lands- och glesbygd verkligen blir av. Om man granskar de årliga regleringsbreven eller ägardirektiven finns det snarare en tyngdpunkt på företagsekonomiska mål för dessa bolag och institutioner än mål relaterade till kundernas behov. Polisarbetet är slutligen ett praktexempel på hur vitalt samhällsstöd urholkats för medborgarna. Det präglas av långa väntetider, mycket liten procent uppklarade brott, upp mot avskrivna ärenden och stora, ja, ibland gigantiska bevakningsområden för ett fåtal poliser i tjänst kännetecknar landsbygdens polisiära vardag. Detta liksom apoteksförsörjning, brandförsvar, åklageri och domstolar på plats är andra exempel på elementära hörnstenar i en demokratisk välfärdsstat, som vi bit för bit tappar i dagens och som måste återställas till en rimlig nivå. Människor väljer ofta att bo inte alltför långt från städerna och helst där det finns kollektivtrafik. Det är i synnerhet unga familjer som flyttar ut och söker en bättre livskvalitet på landsbygden. som vi talar om att göra det möjligt att resa och förflytta sig klimatsmartare, även på landsbygden, behöver vi också fokusera på att det inte bara är pendling som löser problemen med avflyttning utan ett levande närsamhälle med människor som kan arbeta där man bor och där den lokala ekonomin gynnas genom företag som växer tillsammans på platsen. Många landsbygdsboende har emellertid ofta inga andra alternativ än att åka med egen bensinbil för att ta sig till jobbet. Landsbygdsfamiljer har också långa resor för att ge barnen en fungerande fritidssysselsättning. Elbilar, plug-in-hybrider etcetera skulle kunna vara ett alternativ för dem som har långt till macken, för att inte tala om vad produktion av klimatsmartare bränslen och biogasrötning skulle kunna medföra av jobb och minskade utsläpp.