mot · GX02Ju381 · 2009-10-05 00:00:00 — 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse7 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll8 4.4Utbildningar för domare och nämndemän10 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor10 4.6Professionella kriscentrum för män11 4.7Insatser för kvinnor inom kriminalvården11 4.9Skärpning av 5 kap. 11 § socialtjänstlagens14 4.10Våld i samkönade relationer14 4.11Våld i hederns namn15 4.12Barn som bevittnat våld ska ses som brottsoffer15 6.1Lönekartläggningar ett effektivt medel för jämställda löner18 6.2Rätt till heltid och möjlighet till deltid18 6.3Förbättra anställningsvillkor för kvinnor19 6.4Avskaffa kvinnors obetalda arbete20 6.5Bryt den könssegregerade arbetsmarknaden21 13.1Bättre studieresultat för pojkar32 14.1Bedömning av lärosätenas jämställdhetsarbete33 14.2Ökat tryck i arbetet mot sexuella trakasserier34 17Sexualiseringen av det offentliga rummet36 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om myndighetssamverkan i fråga om mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn bör tas i ett samlat grepp som utgår ifrån en könsmaktsförståelse. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stimulera myndighetssamverkan i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade satsningar på utbildningar och kompetensutveckling inom rättsväsendet, dvs. polis, åklagare, domare och nämndemän, i fråga om mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att Kriminalvården ska utveckla obligatoriska behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta kvinnor på anstalter få tillgång till stödsamtal med frivilliga och anställda från kvinnojourer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att män som bedöms som en risk i fråga om överträdelse mot besöksförbudet ska förses med elektronisk fotboja. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringens utvecklingsmedel till kvinnojourer bör institutionaliseras ytterligare för att komma kvinnojourerna till del i högre grad.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den nya formuleringen i 5 kap. 11 § socialtjänstlagen bör skärpas till ett absolut ansvar för kommunerna i fråga om kvinnor som är utsatta för våld.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även bör få ett särskilt uppdrag att ge kommunerna råd och anvisningar när det gäller våld i samkönade relationer.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det krävs särskilda insatser till myndigheter för att de ska kunna ge adekvat stöd till kvinnor med bristande kunskap i svenska och bristande socialt nätverk samt kvinnor med psykiska och fysiska funktionshinder som söker stöd för utsatthet för mäns våld.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barn ska få ställning som målsägande, få ett eget juridiskt biträde i rättsprocessen samt att de ska få skadestånd av den som slagit en anhörig till dem och att barn ska ha rätt till full insyn och medverkan i processen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en statlig utredning för att belysa hur maskuliniteter påverkar samhället.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skolan ska problematisera frågan om genus med eleverna.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge ökade resurser till organisationer som utifrån en feministisk grundsyn verkar för förändring av maskuliniteter.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lönekartläggningar ska genomföras varje år.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att planer för jämställda löner samt jämställdhetsarbete ska genomföras och följas upp på arbetsplatser med minst tio anställda.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska ta ett initiativ till handslag med de fackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna för att få bort könsrelaterade löneskillnader.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att heltidsanställning ska vara norm på den svenska arbetsmarknaden.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att jämställda löner ska uppnås i första hand i den politiskt styrda offentliga sektorn, men också på arbetsmarknaden i övrigt.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa jämställdhetsintegrering i utbildningsmetodiken och pedagogiken.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att studie- och yrkesvägledarens roll måste uppgraderas och ges större utrymme för att stödja ungdomars utbildningsval i syfte att bryta den könssegregerade arbetsmarknaden.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en lagstiftning som begränsar arbetsgivarnas möjligheter att använda sig av anställningsformen tidsbegränsad anställning.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en tredelad föräldraförsäkring.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa avidentifierade anställningsansökningar.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för att främja kvinnors företagande, bl.a. genom starta-eget-bidrag och entreprenörskurser för unga kvinnor.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kriterier och procedurer för statliga lån, krediter, bidrag och subventioner ska utvärderas ur ett jämställdhetsperspektiv.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa rätt till barnomsorg på obekväma arbetstider.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en lag om kvotering av bolagsstyrelser som kräver att av vartdera könet är representerat bland styrelseledamöterna i bolagsstyrelser.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en plan för hur statens upphandling av och investeringar av trafik ska omfördelas för att styra mot ökad jämställdhet inom transportsektorn.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda regelsystemet ur ett jämställdhetsperspektiv och föreslå vilka ändringar som behövs för att transportsystemet ska bli jämställt.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en lag om jämställdhetsintegrering av samhällsservicen.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta till sig intentionerna i slutbetänkandet från Jämstöd och skyndsamt inrätta de stödfunktioner som behövs för att den offentliga sektorns verksamheter ska klara uppgiften med jämställd samhällsservice.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ges i uppdrag att ta fram jämställdhetsindikatorer.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genuskunskap respektive genuspedagogik bör ingå i examensordningarna för relevanta utbildningar.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verka för en jämnare könsfördelning inom utbildningssektorn.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda problematiken med att pojkar över lag får sämre resultat i skolan än flickor.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att antimobbningsprojekt ska genomsyras av en förståelse om genus och mångfald.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att kartlägga sexuella trakasserier på universitet och högskolor.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upprätta en nationell handlingsplan för jämställd vård.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det finns ett stort behov av satsningar riktade till Kommuner och Landsting för att fortsätta ett medvetet och konkret arbete för att jämställa tjejers och killars deltagande i fritids- och kulturlivet.9 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa förbud mot könsdiskriminerande reklam.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen skyndsamt bör utreda vilka åtgärder som krävs för att åstadkomma mer jämställda ekonomiska förhållanden bland pensionärer.4 1 Yrkandena 811 och 40 hänvisade till SoU. 2 Yrkandena 13, 1520, 23, 25, 32 och 33 hänvisade till AU. 3 Yrkandena 14, 21, 22, 28 och 3439 hänvisade till UbU. 4 Yrkandena 24 och 43 hänvisade till SfU. 5 Yrkande 26 hänvisat till NU. 6 Yrkande 27 hänvisat till FiU. 7 Yrkandena 29 och 42 hänvisade till CU. 8 Yrkandena 30 och 31 hänvisade till TU. 9 Yrkande 41 hänvisat till KrU. Bristen på jämställdhet är ett av vår tids stora samhällsproblem. Trots att representationen av kvinnor på politiska maktpositioner är bland de bästa i världen, genomsyras samhället av maktstrukturer som bland annat försämrar kvinnors rätt till sjukvård, arbete, lika lön samt kränker kvinnors rätt till sin kropp och integritet. Den stereotypa bilden av hur en man och en kvinna ska bete sig är begränsande. Det faktum att de flesta interner på våra fängelser är män belyser bland annat problematiken med våld som en del av den föreställningen om mansnormen. För att bryta kvinnors underordning måste vi också arbeta med att förändra bilden av hur män förväntas vara i vårt samhälle. de gröna presenterar i den här motionen en åtgärdsplan mot de största problemen som motverkar jämställdhet. Vi har identifierat strukturella brister i samhället som kräver ett samlat grepp för att komma till rätta med. FN, EU och arbetar efter en könsmaktsförståelse som antogs 1993 i deklarationen mot eliminerande av våld mot kvinnor, denna har utgångspunkten att våld mot kvinnor är en avgörande social mekanism, genom vilken kvinnor tvingas in i en underordnad ställning gentemot män. Detta har anammats på flera politiska nivåer i och anser att denna utgångspunkt ska prägla det fortsatta arbetet för jämställdhet i . har visat att miljöfrågor måste integreras i en helhetssyn på alla samhällsområden. På samma sätt är det nödvändigt att jämställdhet integreras i alla områden. Det handlar inte bara om löner eller mäns våld, vi ser bevis på mäns strukturella överordning överallt i samhället, från trafikpolitiken till idrottsfrågor. Könsmaktsförståelsen är ett verktyg för att analysera den könsmaktsordning som upprätthåller ett förhållande som snedfördelar makt och inflytande i samhället på grund av kön. är feminismen ett verktyg för handling, en hjälp i arbetet för att frigöra oss från föreställningar om kön där målet är ett jämställt samhälle. Kön och könsroller är sociala konstruktioner. Vi anser att de är begränsande för individen, såväl man som kvinna. Föreställningar om kön förhindrar människors utveckling genom att de sätter gränser för hur en man eller en kvinna kan bete sig inom ramen för vad som är socialt accepterat. Det är oacceptabelt att samhällsstrukturen genomsyras av en strukturell diskriminering av kvinnor. kräver att en förändring sker för att kvinnor och män ska leva jämställt. 4Mäns våld mot kvinnor ett samhällsproblem som kräver en könsmaktsförståelse Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem. Enligt (Brå) har den anmälda misshandeln mot kvinnor ökat , till 28 315 anmälningar, och för grov kvinnofridskränkning 2 733 polisanmälda fall . Dessutom är i av fallen gärningsmannen en person som kvinnan är bekant med. anmäldes 5 446 våldtäkter i jämförelse med 1996 då 1 608 våldtäkter anmäldes. Denna markanta ökning beror enligt Brå delvis på att anmälningsbenägenheten bland kvinnor har ökat, men också att övergreppen ökar. Den senaste statistiken visar att fyra av fem polisanmälningar om våldtäkt inte leder till åtal och av dessa leder enbart någon procent till fällande dom. Enligt processrättsprofessor vid beräknas de anmälda våldtäkterna enbart utgöra av det reella antalet våldtäkter som utförs. Den allvarligaste problematiken ligger i kvinnans rättslösa ställning i samhället. Arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn måste utgå från en könsmaktsförståelse. Denna förståelse, som presenterades i utredningen i luften (SOU 2004:121), ställer frågor om våldets avsikter, och ser sambandet mellan fysisk och sexuell våldsutövning och andra former av kontrollerande beteenden som våldsutövning och könsrelaterade kränkningar. Det gäller för myndigheter att inte bara söka individuella avvikelseförklaringar till varför vissa män slår på grund av t.ex. sociala eller kulturella avvikelser. Mäns våld mot kvinnor måste förstås och ses som ett samhällsproblem som berör oss alla. I det följande kommer en rad förslag att presenteras med avsikt att förhindra och beivra mäns våld mot kvinnor, även hur vi ska hantera den situation där våldet redan har inträffat. Mäns våld mot kvinnor kommer att vara det begrepp som används för att innefatta all typ av våld och sexuella övergrepp mot kvinnor. 4.1Myndighetssamverkan spelar en central roll I handlingsplanen för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld samt våld i samkönade relationer (skrivelse 2007/08:39) avsatte förra regeringen i samarbete med och medel för att utveckla lokal samverkan för kvinnofrid. Vi är måna om att en utvärdering av denna satsning sker för att goda initiativ för samverkan mellan myndigheter lokalt kan påbörjas . Ett bra exempel på myndighetssamverkan är den som bedriver inom sitt Kvinnofridsprogram. Där inhyses i ett och samma hus verksamhet för polis, åklagare, sjukvården, kriscentrum för kvinnor och barn, kriscentrum för män, bland annat. Detta exempel bör tillämpas i övriga delar av , men även med ökade inslag av förebyggande verksamhet mot mäns våld. Kvinnofridspropositionen fastslog att centrala myndigheter som Riksåklagaren, , , osv. måste samverka för att motverka mäns våld mot kvinnor på alla nivåer i samhället. I utredningen i luften (SOU 2004:121) görs en genomgång av hur kvinnofridsuppdragen verkställts och konstateras att myndigheterna i mångt och mycket inte verkställt propositionens avsikt. I kvinnofridsuppdraget om samverkan poängterade regeringen att ambitionen var att olika samverkansformer vidmakthålls; utredningen konstaterar dock bland annat att många samverkanssatsningar har haft karaktären av projekt. Vidare ser utredningen att många av de myndigheter som fått uppdraget att samverka med berörda frivilligorganisationer på central nivå inte fullföljt detta. Slag i luften konstaterar att de samverkande myndigheterna som granskats dessutom sällan har en preventiv inriktning. Insatser som görs sätts i stället in efter det att mannen redan utövat våld mot kvinnan eller barnen. anser att myndighetssamverkan är en oerhört central del av arbetet mot mäns våld mot kvinnor och barn. Vi behöver ett samhälle som tar ansvar för det samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor utgör. För att stärka rättssäkerheten och förebygga kvinnors känsla av utsatthet när de väljer att polisanmäla ett våldsbrott eller sexualbrott begånget av en man krävs det att polisen vidareutvecklar de utbildningar och insatser som gjorts för att öka kunskapen och kompetensen om mäns våld mot kvinnor. Rikspolischefen aviserade att polisen kraftsamlar för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. Ett antal mycket viktiga insatser kommer att göras, bland annat satsas på ökad kompetens på varje polismyndighet i frågor om våld i nära relationer. Regeringens avsikt att genomföra ett intensifierat arbete inom polisen avseende mäns våld mot kvinnor välkomnar . vill dock se ökade satsningar på utbildningar och kompetensutveckling för polisväsendet från en könsmaktsförståelse som garanterar att varje polismyndighet samverkar med övriga berörda myndigheter samt besitter specialkompetens i frågor om mäns våld mot kvinnor och barn. Antal ärenden som rör våld mot kvinnor har ökat . anmäldes 28 315 fall av våld mot kvinnor vilket är en ökning med cirka 1400 fall (och en ökning på ). Enligt åklagarväsendets statistik ökade lagföringen , då 570 fler brottsmisstankar lagfördes och uppgick till . Men enligt forskning från och (Övergrepp mot kvinnor och barn den rättsliga hanteringen, Juridik, 2009) har åtalsfrekvensen minskat bland åklagarkammare i allt eftersom ärendeantalet ökat: 24,3procent 2006. Åklagarväsendets årsredovisning visar ingen specifik statistik för hur lagföringsstatistiken ändrats för åklagarkammarna i , såsom myndigheten har visat i tidigare årsredovisningar. Alltsedan kvinnofridsuppdragen har det varit åklagarmyndigheternas ansvar att ta fram åtgärdsprogram och policydokument för åklagarnas insatser för bekämpning av mäns våld mot kvinnor. Det är uppenbart att det krävs ytterligare satsningar på åklagarmyndighetens kompetens inom området mäns våld mot kvinnor och barn för att förbättra lagföringsgraden. Satsningar på utbildningar för åklagare om mäns våld mot kvinnor behöver ökas och genomföras med kontinuitet. Frågan om mäns våld mot kvinnor och barn är ett samhällsproblem som våra åklagare kontinuerligt behöver uppdateras inom. Med anledning av det anförda vill ytterligare göra satsningar på fortbildning av personal inom åklagarmyndigheten i frågor om mäns våld mot kvinnor med en könsmaktsförståelse. 4.4Utbildningar för domare och nämndemän Domare och nämndemän tillhör en av de viktigaste parterna i rättskedjan som säkrar en rättssäker rättsprocess för kvinnor och barn utsatta för våld. Domskäl som resonerar om kvinnans promiskuösa leverne, klädstil, osv. påtalar den fortgående trenden där domstolsväsendet inte tillämpar sexualbrottslagstiftning och kvinnofridsparagrafen utifrån lagstiftarens avsikt. har organiserat utbildningar om mäns våld mot kvinnor för domare och nämndemän separat, med hänvisning till kravet på opartiskhet som ställs på domare. På de av anordnade fortbildningsdagarna deltog 120 av 695 av ordinarie domare i landet. I den återkommande obligatoriska utbildningen för samtliga ordinarie domare behandlas våld mot kvinnor under en föreläsning. Det är oroväckande att så få domare deltagit i de arrangerade utbildningsdagarna, och frågan är om inte det redan är domare som är intresserade av frågan om våld mot kvinnor som väljer att delta, och därmed undgår utbildning i detta samhällsproblem de domare som kan behöva kunskapen bäst. Fortbildningssatsningarna för domare och nämndemän bör bli genomgående obligatoriska för att nå samtliga verksamma inom domstolsväsendet. vill att dessa utbildningssatsningar inom fortsätter, förbättras och utvidgas. 4.5Behandlingsprogram för män som begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor Inom kriminalvården bedrivs två behandlingsprogram för män som har begått vålds- och sexualbrott mot kvinnor. IDAP (Intergrated Domestic Abuse Programme) är ett behandlingsprogram för män som misshandlar den kvinna de lever eller har levt i en nära relation med. Programmet går ut på att bygga in ett hot- och riskbedömningsinstrument, där syftet är att garantera säkerheten för kvinnor männen har eller har haft en relation med. Sexualbrottsprogrammet heter Relation och Samlevnad (). Kriminalvården har annonserat ytterligare satsningar på ROS- och IDAP-programmet, satsas på det förstnämnda programmet respektive för att utbilda och utveckla det sistnämnda. ser mycket positivt på att Kriminalvården bedömer frågan om mäns vålds- och sexualbrott mot kvinnor som ett prioriterat område. Vi delar dock utredningen i luftens uppfattning att instrumenten för hot- och riskbedömning ska skapas utifrån en könsmaktsförståelse och att bedömningen av riskfaktorer hos män inte endast bör utgå från den befintliga officiella statistiken över män som är dömda för våldsbrott, eftersom alla våldsutövande män inte omfattas av denna statistik. Risken är annars att det skapas felaktiga bedömningar som grundas i att mäns våld enbart grundas i en svår uppväxt, alkoholproblem, psykiska störningar, kulturella skillnader osv., och därmed förloras helhetsperspektivet som könsmaktsförståelsen ger, nämligen vem som utövar våldet mot kvinnor, att våldet är en fråga om kön. Vidare bör den hot- och riskbedömning som genomförs även omfatta andra kvinnor och barn som ingår i det sociala nätverket utanför den egna familjen. Dessa behandlingar inom kriminalvården bör vara obligatoriska för män som dömts för vålds- eller sexualbrott. 4.6Professionella kriscentrum för män Det behövs fler kriscentrum för män som söker sig ur ett emotionellt destruktivt och aggressivt beteende. Dessa män som söker hjälp bör ges ökat stöd. Det finns organisationer av olika slag som jobbar för detta, riksorganisationen kriscentra för män som bildades . Den samlar kriscentra som har professionella behandlare/rådgivare anställda. Dessa kriscentra kan ha olika huvudmän. De har till sin huvudsakliga uppgift att arbeta med män i olika krissituationer samt med mäns problem kring aggressivitet och våld. finns två nationella samordnare anställda i av riksorganisationen, en i och en i . vill se ökade satsningar på professionella kriscentrum för män som söker sig ur ett våldsamt beteende. 4.7Insatser för kvinnor inom kriminalvården Kriminalvården har sex specifika fängelser för kvinnor. Cirka 280 kvinnor är intagna, vilket är av det totala antalet fängelsedömda personer. De vanligaste brotten kvinnor begår är stöld och narkotikabrott. Enligt statistik har av dessa kvinnor problem med narkotikamissbruk. Jämfört med män har kvinnor i högre grad allvarligare psykiatrisk problematik kopplad till sitt missbruk. vet vi inte hur stor andel av de kvinnor som befinner sig i Kriminalvårdens regi som har blivit utsatta för sexuella övergrepp och mäns våld. motsvarighet Kriminalomsorgen har gjort en undersökning om hur många kvinnor som utsatts för denna typ av övergrepp och våld tidigare i livet och funnit att detta gäller av kvinnorna. har därför påbörjat ett försöksprojekt med att låta kvinnojourer hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter, de ger även intagna kvinnor alternativet att hålla dessa stödsamtal med frivilliga och anställda i kvinnojourens lokaler. har uppgett att försöket är mycket lyckat eftersom de når fram till kvinnor som upplever sig bortglömda av samhället och att framstegen i samtalet har gett dem hopp inför en framtid fri från kriminalitet. menar att regeringen bör tillsätta en utredning om kvinnor i kriminalvården för att utröna hur många kvinnor som kan ha utsatts för sexuella övergrepp och mäns våld. Med denna kunskap kan vi överblicka behovet av liknande insatser, som genomför, på svenska anstalter. vill därefter att initiativ tas med försöksverksamhet där kvinnojourer kan hålla stödsamtal med kvinnor på anstalter. Detta försök bör utvärderas och därefter implementeras i kriminalvårdens verksamhet vid lyckat resultat. Kvinnojourerna spelar en central roll i arbetet mot mäns våld mot kvinnor. På frivillig basis utför de ett arbete för att stödja kvinnor genom sin utsatthet. utredningar visar att trots att kommunernas socialtjänster har det yttersta ansvaret för våldsutsatta kvinnor och barn lämnas det ofta över på kvinnojourer. Denna hantering går emot lagens intentioner, och inte nog med detta får det som konsekvens att många kvinnor inte får någon hjälp över huvud taget, eftersom kvinnojourernas resurser är begränsade.