mot · GX02Kr308 · 2009-10-01 00:00:00 — Nya tider ger nya möjligheter, mötesplatser och förutsättningar som nya kulturformer ger behov av nya arbetssätt. Folkhögskolor och studieförbund är organisationer som till sin natur är flexibla, de har lätt att anpassa sig efter behoven hos de studerande och de har också kompetens att möta dessa behov. Denna dynamik får inte hindras av stel byråkrati. Vi vill ha en fortgående dialog med relevanta parter om befintliga regler och vilka hinder de sätter upp för de verksamma, samt förespråkar lyhördhet och generositet i att ta bort sådana hinder. Folkbildningens institutioner, studieförbund och folkhögskolor, har en mycket stor del i landets kulturverksamhet. Huvuddelen av den folkbildande verksamheten är skapande kulturaktiviteter. Studieförbundens och folkhögskolornas roll som mötesplats både för professionella kulturutövare och amatörer är också oerhört viktig. Därför är det för de kulturpolitiska målen nödvändigt att denna verksamhet stärks. Minskad finansiering från kommuner till exempelvis studieförbunden gör dock att avgifterna höjs, vilket starkt begränsar möjligheterna för ett brett deltagande. En sådan utveckling medför att själva grundideologin bakom studieförbundens verksamhet riskerar att gå förlorad. Vi satsar totalt till folkbildningen under 20102012 i vår budgetmotion. Bildning och kunskap är i sig själva eftersträvansvärda och har ett värde i sig själva. Folkbildning för sitt inneboende värde eller personlig utveckling är ett viktigt syfte med offentliga satsningar på folkbildningen. Men folkbildningen har också en viktig roll för samhället och ekonomin, inte minst i lägen av ekonomisk tillbakagång. För individer som hamnar utanför arbetsmarknaden är vuxenutbildning, exempelvis via folkbildningsinstitutionerna, en möjlighet att börja en ny livsbana men också en möjlighet att stärka sig själv och sitt självförtroende. Vi ser folkbildningen som en nyckel till att hantera ekonomiska nedgångar likaväl som löpande omställningar på arbetsmarknaden. Vi vill använda folkbildningens potential till att ge människor nya möjligheter att lyckas på arbetsmarknaden. I ett omställningslyft vill vi satsa på fler studieplatser inom folkbildningens område. Folkhögskolors och studieförbunds flexibla organisationer gör att de har hög kapacitet att ta emot fler studerande. Lyftet kommer att leda till färre personer i nedbrytande brist på sysselsättning, som studenterna stärks både i sin självkänsla och i sin kompetens, vilket ökar möjligheten att få ett arbete . Genom en ökad entreprenöriell prägel på folkbildningens utbildningsutbud kommer lyftet också att ge en ökad mängd arbetstillfällen även totalt sett. Kulturarbetarna ska ha bra förutsättningar att kunna verka i hela landet, så att all kultur inte blir centraliserad till de stora städerna och att kvalitet kan garanteras oavsett geografi. De professionellt utövande kulturarbetarna i , alltså skådespelare, musiker, dansare, författare, bildkonstnärer med flera, lever ofta med dåliga ekonomiska villkor, ojämna inkomster och låga löner. Många har en sådan situation att de delvis står utanför de offentliga trygghetssystemen vid sjukdom och arbetslöshet, många tvingas ta extrajobb för att få ekonomin att gå ihop. Flera grupper upplever perioder av låg eller ingen sysselsättning, vilket påverkar deras framtida pension nu när den samlade livsinkomsten är grunden för pensionen. På teaterområdet har antalet fast anställda skådespelare minskat . Av Teaterförbundets medlemmar har tillsvidareanställning, har olika former av tidsbegränsade anställningar och färre än är egna företagare. Enligt har dess medlemmar haft en långt sämre löneutveckling än medelinkomsttagarna i landet . Medlemmarnas medianinkomst av den litterära verksamheten var . Detta är bara några exempel på de problem som finns gällande de ekonomiska villkoren för de professionella kulturutövarna. För är det självklart att ett rikt kulturliv kräver att det finns stora möjligheter för dem som vill utöva kultur inom amatörkulturen, men också att de som väljer att ägna sitt liv åt en professionell kulturutövning kan tillförsäkras liknande ekonomiska villkor som andra arbetstagare. Kvaliteten i kultursektorn hålls på många sätt upp av skickligheten, kunskapen och erfarenheten hos de professionella kulturutövarna. De utvecklar de kulturella uttrycken, bevarar viktiga delar av kulturarvet och är bärare av kunskaper som är centrala både för kvaliteten av de kulturella uttryck de arbetar med och för de människor som ägnar sig åt amatörkulturen inom samma område. Ska de som har en begåvning inom ett kulturyrke också våga satsa sin tid och energi på sin talang måste det också finnas en arbetsmarknad som erbjuder bra villkor för dem som uppnår sin potential. Många kulturutövare glider fram och tillbaka över gränsen mellan anställning och företagande. Följden blir att de riskerar att helt bli utan ersättning från till exempel a-kassan, eller drabbas av långa handläggningstider som beror på att de inte passar in i systemet. De missgynnas av nuvarande system. I den studie som kulturutskottet gjorde 2008 av det nya pensionssystemets effekter på scenkonstområdet konstaterades att allt färre scenkonstnärer omfattas av rätten till full tjänstepension och att pensionskostnaderna för institutionerna ökat och därmed satt större ekonomisk press på sektorn. Det som är självklarheter inom andra yrkeskategorier, exempelvis pension, ersättning vid sjukdom och vid föräldraledighet, ska även gälla en konstnär. Det finns ännu ingen tillfredsställande lösning. vill därför att regeringen skall återkomma med förslag till ett trygghetssystem som är anpassat till kulturarbetares situation. 9.1.2Arbetsstipendier och generellt stöd Konstnärsfonden fördelar årliga arbetsstipendier inom bild-, form-, musik-, dans-, teater- och filmområdena. Stödet riktas till yrkesverksamma konstnärer, i första hand sådana utan fast anställning. Vägledande vid fördelningen är den konstnärliga kvaliteten på de sökandes arbete, omfattningen av den konstnärliga verksamheten och behovet av ekonomiskt stöd. anser att det offentliga stödet till konstnärer bör utvecklas. Vi menar att det behövs en översyn av dagens system för att få det att passa in i dagens kulturpolitiska verklighet ett system som är hållbart och omfattar fler konstnärer. Det är stor konkurrens inom de flesta kulturyrken. Många känner sig kallade, inte alla har den begåvning eller den arbetskapacitet som krävs för att blir professionella inom sitt område. Men att många vill arbeta med kultur är i sig inget skäl till att de som verkligen gör det ska ha dåliga villkor. Det får inte vara så att själva arbetet av samhället ska ses som belöning nog i sig själv. Av dessa skäl anser att det är mycket viktigt att samhället tar sitt ansvar för att professionella kulturutövare inte blir ett B-lag på arbetsmarknaden, utan får samma villkor gällande exempelvis löner, pensioner och arbetslöshetsersättningar som andra arbetstagare. Genom musik-, dans- och teaterallianserna har frilansande musiker, dansare och skådespelare fått en stabil försörjning. utan uppdrag erbjuds de vidareutbildning, rådgivning och andra insatser som främjar framtida uppdragsgivning. anser att scenkonstallianserna utgör en bra förebild för hur en trygg arbetsmarknad skapas. Vi avsätter under 20102012 för att verksamheten, eller varianter, ska kunna omfatta allt fler kulturutövare, också utanför branscherna musik, dans och teater. Även om många redan arbetar med egna kreativa småföretag är det många som vill, men av olika anledningar inte tar steget att bli företagare. För att till fullo utnyttja potentialen hos kreativa småföretagare måste dessa stärkas i detta arbete. Stödet för småföretagare inom kulturen behöver dock inriktas på ett annat sätt än stöd till andra småföretagare, varför ett specifikt småföretagarstöd för kulturarbetare, kreativa småföretagare, måste erbjudas förslagsvis inom ramen för de regionala kulturcentrumen och i samarbete med exempelvis . Tillsammans med regelförenklingar ger det en större möjlighet för landets småföretagare att fokusera på sin verksamhet. Ett sätt att göra det enklare för kulturskapare att komma igång med sin kulturverksamhet kan vara att underlätta för egenanställning. Egenanställning är en smidig lösning för den som vill marknadsföra sin kompetens utan att starta eget företag. I stället blir personen anställd av ett bolag som fungerar som arbetsgivare medan det är individen som själv skaffar sina uppdrag. En sådan lösning innebär att bolaget har det juridiska ansvaret för den egenanställdes verksamhet vad gäller till exempel arbetsmiljö, produktansvar, skatteinbetalningar och andra lagstadgade åtaganden som alla företag har. Det är också bolaget som har F-skattsedel. På så sätt kan den enskildes administrativa ansvar, som skrämmer bort många potentiella entreprenörer, minskas till ett minimum. Egenanställning ger därmed en möjlighet att utvecklas successivt som kulturföretagare och efter hand kan man gå vidare och starta eget företag med ett upparbetat nätverk av kontakter och arbetstillfällen. Ett problem som egenanställda har är a-kassornas inställning. A-kassornas instruktioner försvårar för personer som blir egenanställda att ha kvar sin trygghet genom att kvarstå i a-kassan. Egenanställda betraktas ofta som självständig uppdragstagare och klassas därmed som egen företagare, vilket gör att man inte har rätt att vara kvar i a-kassan. För att egenanställning ska bli ett smidigare inträde på marknaden för potentiella företagare måste därför reglerna för vem som kan få ut a-kassa förändras. Vi vill att regeringen återkommer med förslag på regelförändringar för att underlätta för egenanställningslösningar. måste andra regelverksförenklingar genomföras och småföretagarstöd erbjudas för att ge möjlighet för enskilda att bygga upp en kulturverksamhet utanför allianserna och utanför egenanställningarna. Regeringen bör återkomma till med förslag i enlighet med detta. Enligt en undersökning som SCB gjorde 1993 beräknades kulturföreningarna ha 750000 medlemmar. Det gäller exempelvis musikföreningar, dansföreningar, hemslöjdsföreningar, teatergrupper, körer och folkdanslag. Amatörkulturens samrådsgrupp kommer fram till ungefär samma siffra , varav ca 679000 medlemmar är organiserade i deras 18 amatörkulturförbund. Detta visar vilken stark ställning kulturutövandet har i landet. kulturvaneundersökning 2008 visar att av befolkningen spelar instrument och att gör det regelbundet, att sjunger i kör, att 14,ägnar sig åt bildkonst och att 28,ägnar sig åt skrivande. Detta betyder att väldigt stora delar av befolkningen ägnar sig åt egen skapande verksamhet, men denna grupp har minskat 19822006. Vi ägnar relativt sett mer tid åt att konsumera kultur och relativt sett mindre tid åt att skapa själva än vad som var fallet . Ur ett grönt perspektiv är kulturkonsumtionen och det egna skapandet två sidor av kulturen som är ömsesidigt stödjande och vitaliserande, och de är båda väldigt viktiga för medborgarnas personliga utveckling och för samhället i stort. Av det skälet är amatörkulturen som folkrörelse lika viktig som den professionella kulturen. Kulturen får aldrig bli enbart något som människor passivt konsumerar, utan den måste få vara en levande del av människors liv, något som både ger impulser och möjligheter till egna uttryck och till egen utveckling. Som potential för lokal och regional utveckling är ideellt engagemang i alla former en viktig faktor, än mer så det skapande och kreativa ideella engagemanget inom amatörkulturen. Genom kulturmanifestationer bidrar amatörkulturorganisationerna till en gemensam kulturell identitet och samhällelig sammanhållning. är det ofta ideella kulturorganisationer som vårdar och bejakar kulturarvet, även där till fromma för samhället i stort. Amatörkulturens finansiering går främst via folkbildningen. Folkbildningens roll som forum för ideell kultur är viktigt men möjligheten till ett aktivt föreningsliv inriktat på kulturverksamheten försvåras därigenom. Det är viktigt att, utöver folkbildningen, amatörkulturens föreningsbildning stöttas. För att kunna göra detta krävs en grundlig genomgång av amatörkulturen och vilket stöd den behöver. Vi föreslår att en parlamentarisk utredning tillsätts för att utreda ett samlat ansvar för amatörkulturen och dess behov. Scenkonsten är på många sätt levande och välmående. Över hälften av befolkningen går på konsert och går på teater. De institutioner och fria grupper på teater- och dansområdet som fick stöd via 2006 hade det året sammanlagt 3,3 miljoner besökare, varav 884000 var barn och ungdomar. Scenkonsten är speciell eftersom det är konst som skapas och i samspel med en publik. Det är en kulturform som är väldigt direkt. Dess innehållsmässiga ramar är inte givna och låsta utan upplevelsen skapas under föreställningens lopp. ser den enskilda människan som kulturens mått och vill därför värna den levande, direkta, kultur som scenkonsten är. Dagens möjligheter till arrangörsstöd är mycket positivt, men stödet är alltför begränsat. Vi vill att flera ska ha möjlighet att få del av stödet. Dessutom bör ett särskilt turnéstöd införas, som ger stöd till de kulturskapare som vill åka ut på turné. Turnéer bidrar till en levande kulturscen i hela landet, som det ger möjlighet för okända kulturverksamma att finna sin publik och därefter lättare kunna stå på egna ben. Det finns dessutom anledning att tro att ett stöd skulle kunna kraftigt minska svartarbete på området. Vi föreslår att regeringen återkommer till med förslag på hur detta stöd kan utformas. 9.4Bild, form och design Mycket av den verksamhet som ligger i begreppet de kreativa näringarna handlar om bild, form och design i olika skepnader. Bild, form och design är på sätt och vis urkultur som har följt människan sedan hon först började tillverka sina egna redskap och sedan hon först började göra prydnadssaker, smycken och konst. Några av de tidigaste tecknen på mänsklig civilisation utgörs av målningar och andra kulturella uttryck. Människans behov av kultur och människans behov av praktiska föremål var redan tidigt sammanflätade. Det kanske är ur detta perspektiv vi bör förstå begreppet kreativa näringar, som något som föds ur ett mänskligt behov av skapande och skönhet och som därför inte bara kan ses som en produktionsfaktor bland andra. Det är bra och intressant att regeringen lägger förslag om entreprenörskap inom kultursektorn. Det är dock viktigt att betona att bild, form och design som ekonomisk faktor växer ur den mylla av amatörkultur, utbildningsmöjligheter, traditioner, museer, engagemang och kärlek som är dessa formspråks infrastruktur. Båda dessa sidor är nödvändiga i sig själva och tillsammans. Den svenska musiktraditionen är väldigt bred och levande. Här finns folkmusik, världsmusik, klassisk musik, konstmusik, pop, rock, hiphop och mängder med andra musikaliska uttryck och stilar. anser att det är värdefullt att det musikaliska arvet ges möjligheter att vårdas och bevaras som nyskapande och delaktighet kan skapa ett levande musikliv. Musikrelaterad kultur är en av stora och stolta exportvaror. Detta är något som säkerligen inte enbart bygger på att ett antal begåvningar råkar ha fötts i just , utan en förklaring finns säkert i att vi har en stark musiktradition där bland annat musikskolor, kulturskolor, folkhögskolor och musikhögskolor ingår. Att ha ett så rikt musikliv som vi har är oerhört berikande för de enskilda medborgarna som ges bra möjligheter att både komma i kontakt med en högklassig musiksektor och att själva utöva musik och utveckla sina färdigheter. Att nedrusta eller ta pengar från barns och ungdomars musikundervisning är destruktivt, då både den professionella musiken och amatörmusiken har mycket av sina rötter där. Därför vill värna en aktiv kulturskola, som också har så låga avgifter att den blir öppen för alla barn och ungdomar som vill utöva musik. Vi vill också att folkhögskolor med musikutbildningar ska ha möjlighet till många utbildningsplatser och högkvalitativ lärarledd instrumentalundervisning. är det land i världen som har flest aktiva körsångare per capita en stimulerande amatörkultur som skapar god hälsa, gemenskap och ger en meningsfull fritid. Det skapar också många konserttillfällen för publiken att uppleva kultur, som dessutom i många fall i exempelvis kyrkor är gratis för besökaren. Musiker har en extrem arbetssituation som den är, ofta med många korttidsengagemang, ibland så korta som eller till och . Eftersom det inte är ett 95-arbete har det också hamnat mellan alla upptänkliga stolar i våra allmänna socialförsäkringssystem. Detta måste ses över och förändras så att dessa personer också inkluderas i systemen, utefter deras unika arbetssituation. Yrkesträningen för professionella sångare och instrumentalister som de större städerna i har köpt upp för att underlätta den dagliga instuderingen och träningen har visat sig vara extremt lyckad. Liknande initiativ från kommuner eller regioner för att stimulera de lokala kulturutövarna är något som starkt uppmuntrar. Näst musiken är filmen den konstform som når flest människor. Det finns en dubbel utveckling inom området där å ena sidan den allt billigare inspelningstekniken och möjligheterna att via kanaler som YouTube sprida alster gör att filmskapande är en möjlighet för allt fler, men å andra sidan de stora masspridningskanalerna som tv, dvd och biografer till största delen innehåller film från en ur mångfaldssynpunkt ganska begränsad krets filmproducenter. Eftersom kultur berikas och utvecklas genom mångfald finns det goda skäl att fundera över ensidighetens konsekvenser. anser att det är viktigt att värna mångfald och kvalitet i filmutbudet. Samhället måste ta sitt ansvar i alla led för att säkerställa att detta sker, det gäller frågor som filmutbildningen, digitaliseringen av landets biografer, bevarandet av det svenska filmarvet, värnandet av public service-medier och utformandet av filmstödet. är ett litet språkområde, vilket gör att marknaden för film producerad inom landet möter en praktisk barriär gällande möjligheterna att nå en större marknad. Detta begränsar den mängd film som är kommersiellt möjlig att producera inom landet på svenska, vilket även detta påverkar möjligheten till mångfald inom sektorn. Det stöd som ges filmen inom ramen för filmavtalet kan vara på väg att omstruktureras ifall avtalet inte förlängs eller förnyas. Vi ser ett värde i den modell som tillämpas med en koppling mellan branschen och stödet, men vår främsta prioritering långsiktigt är inte formerna utan nivå och inriktning. Det är viktigt att det även fortsättningsvis finns bra resurser för att garantera en livskraftig svensk filmkonst som har svängrum att växa och utvecklas. En fråga som blivit allt viktigare är hur den digitala revolutionen påverkat och förändrar formerna för kulturproduktion, distribution och kulturskaparnas möjligheter att få ersättning för sitt arbete. Det är viktigt att vi uppmärksammar de förändringar som sker i samhället och anpassar kulturpolitiken för att gynna spridningen av kultur, exempelvis över Internet. ser positivt på att denna utveckling skapar större möjligheter till mångfald, deltagande och spridning av verk som tidigare ansetts smala, men vi är medvetna om att omställningen innebär en stor utmaning. I lyste tyvärr dessa frågor med sin frånvaro, varför vi vill tillsätta en ny utredning för att genomlysa frågan ordentligt. Vårt mål är att kulturpolitiken ska gynna kulturspridningen, till fromma både för ökad tillgång och ökad kvalitet. Frågan om kulturens framtid på Internet är en stor fråga och vi tror inte att den vare sig kan eller bör lösas genom att man inrättar ett övervakningssamhälle eller genom att kriminalisera fildelning och låta privata intressen jaga fildelare. Litteraturens viktigaste teknologi har varit tryckkonsten. Det är böcker, tidningar och tidskrifter som har fungerat som massmedia för det skrivna ordet. Med informationsteknologins utveckling har nya vägar att skriva, mångfaldiga och dela text uppkommit. Detta har ändrat många av förutsättningarna för litteraturen, både när det gäller språkets och skrivandets utveckling och förutsättningarna att nå en publik. Detta skapar nya roller för gamla kultur- och lärdomsinstitutioner som skolor, universitet, förlag och bibliotek. Vi ser även en väldigt stark roll för boken som textbärare och som huvudsaklig väg för individen att lära sig och utveckla sitt språk och sina djupare kunskaper, men bokens roll kommer till stora, och för många människor övervägande, delar att övertas av digitala medier. huvudfokus är att kunskap och kultur ska vara tillgängliga för alla människor på lika villkor. Vi är av det skälet stolta över att vi drivit igenom sänkningen av bokmomsen, och vi värnar medborgarnas tillgång till bibliotek och Internet som en kunskapens och kulturens allemansrätt. Biblioteken är kommunernas stora möjlighet att på ett informellt sätt höja bildningsnivån i landet. Det är ett tydligt kommunalt ansvar att hålla bibliotek och att utforma deras verksamhet på ett sådant sätt att invånarna kan få glädje och nytta av dem, men språket är i sig inte en lokal angelägenhet. Tillgången till språket är detsamma som tillgången till demokrati, till kultur och till utbildning och information. Vi ser som en framstående kunskapsnation, då kan vi inte betrakta läsandets infrastruktur som en andra klassens fråga. finns problem som vi måste ta tag i: Tillgången till bibliotek är ojämn och biblioteken i sig är av skiftande kvalitet. Befolkningen ökar, men antalet bibliotek minskar. Många elever har läs- och skrivsvårigheter, som nästan en halv miljon elever saknar ett bemannat skolbibliotek. är ansvaret för biblioteken splittrat på många händer och ingen har den överblick över situationen som skulle behövas. Biblioteken betyder väldigt mycket. Biblioteken är för många människor den huvudsakliga och ibland enda möjligheten att få riklig tillgång till böcker. Ökade kulturella klyftor i samhället hänger samman med ökade ekonomiska och sociala klyftor. Två av bibliotekens viktigaste uppgifter är att ge likvärdiga förutsättningar för jämlikt deltagande i samhället och fungera som fria samlingsplatser som bidrar till att skapa sociala sammanhang. av de högutbildade besöker biblioteken och i den gruppen läser böcker. Bland lågutbildade är det som besöker biblioteken och bokläsandet har minskat från till i denna grupp. Det är inte bara så att böcker och utbildning hör ihop, böcker är utbildning. Landets bibliotek ska vara en levande institution som ska tillhandahålla kvinnor och män, flickor och pojkar olika språk, kunskap och information i olika skeenden och olika tidpunkter i livet. Biblioteken ska aktivt erbjuda sina tjänster och ha en uppsökande verksamhet. har en social och sammanbindande roll som ger människor möjlighet att skapa ett sammanhang i sin samtid och ge möjlighet att fördjupa sig i historien. Därför är kulturella verksamheter ordnade eller knutna till nödvändigt. Läsandet är den enskilt viktigaste strategiska kunskapen i ett civiliserat samhälle. Biblioteken är därför strategiskt viktiga institutioner för samhället som helhet. Men tillgången och kvaliteten är ojämn. Vi föreslår att får i uppdrag att formulera en nationell biblioteksplan för att stärka biblioteken och deras roll i samhället. För ändamålet avsätts 2010. Som ett led att öka förståelsen för språket och möjligheten att aktivt forma sitt språk vill vi stärka de läsfrämjande insatser som står för. Vi föreslår därför att länsbiblioteken får i uppdrag att hitta nya former för läsfrämjande verksamheter riktade till barn och unga. Fri entré infördes till basutställningarna på 19 centrala museer samt vid ett antal andra museer. Reformen återtogs dock av den borgerliga regeringen . anser att fri entré-reformen var mycket lyckosam.