ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02Fö261 · 2009-10-05 00:00:00 — Hastighetsgränser för järnvägstransporter av farligt gods tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge kommunerna möjlighet att påverka hastighetsgränserna för järnvägstransporter av farligt gods. De järnvägssträckningar som finns i har byggts ut . Knappast någon annan händelse har påverkat samhällsutvecklingen mer än just järnvägsutbyggnaden. I en del fall drogs järnvägen genom eller fram till befintliga samhällen, i andra fall uppstod nya samhällen utmed järnvägen. Även påverkas samhällen där järnväg passerar. Till största delen är en järnväg och allra helst en järnvägsstation som är i drift en positiv faktor för samhällsutvecklingen. Men det finns baksidor också. Framför allt när det på en järnväg transporteras stora mängder farligt gods får det stora negativa konsekvenser för ett samhälles möjlighet att växa. Självfallet måste det alltid finnas säkerhetsavstånd mellan bebyggelse och en järnväg. Olika åtgärder kan också vidtas för att öka säkerheten. Frågan är vem som ska bära kostnaden. När en kommun vill göra det möjligt för ett samhälle att växa utmed en järnväg där farligt gods transporteras blir det höga exploateringskostnader. Ett antal skyddsåtgärder måste vidtas för att minska riskerna för olyckor och konsekvenserna av en olycka om den ändå inträffar. Dessa kostnader läggs till de övriga exploateringskostnaderna för projektet och ytterst är det hyresgästerna/ägarna av de nya fastigheterna som får betala. En metod för att öka säkerheten som vore rimlig men som inte är möjlig för kommunerna är att sänka hastighetsgränsen för transporter med farligt gods. Kommunerna har ingen möjlighet att påverka järnvägars hastighetsgränser. Genom att ge kommunerna möjlighet att i anslutning till detaljplanelagt område kunna påverka hastighetsgränserna för transporter av farligt gods skulle möjligheterna öka både att bygga ut samhällen och att det kan ske till rimlig kostnad. Sänkta hastighetsgränser för farliga godstransporter genom detaljplanelagt område är inte konstigare än 30-gräns på bilvägar förbi skolor.
mot · GX02Fö265 · 2009-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om de positiva effekterna av en nationell försvarsindustri. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett internationellt och samhällsekonomiskt perspektiv på inköp av försvarsmateriel. Staten har via statlig upphandling utgjort en kvalificerad beställare till svenska företag som kunnat bygga upp internationellt konkurrenskraftiga produkter. Exempel på detta är och LM . På samma sätt har försvarsindustrin spelat en speciell roll i vårt samhälle. Den svenska försvarsindustrin är internationellt ansedd för sin höga tekniska standard och sin utveckling av avancerade produkter. Dess högteknologiska kompetens har spridits till andra delar av vårt samhälle såsom universitet och högskolor och fungerat som bas för utveckling av civila produkter. De samhällsekonomiska effekterna av en högteknologisk försvarsindustri är positiva och svåra att överskatta. En forskningsintensiv och högteknologisk industri ger stora spridningseffekter. I det internationella perspektivet har industrin utvecklats i många länder, t.ex. i och , när staten varit beställare av avancerad försvarsmateriel som gett ovan beskrivna spridningseffekter. Med staten som beställare finns också en bas för export av försvarsmateriel. Försvarsindustrin har också varit en beståndsdel i säkerhetspolitiska strategi. Jag välkomnar regeringens nya principer för bl.a. inköp av försvarsmateriel som lades fram i propositionen (2008/09:140) Ett användbart försvar. Här anger man de nya principerna för hur materielförsörjningen skall se ut . Man frångår i mångt och mycket principen om egenutvecklat och övergår till att köpa färdigutvecklat. Som princip torde detta vara intressant i de flesta fall men när det gäller högteknologiska produkter, med specifik kravspecifikation, måste det ske med stor noggrannhet. Produkter som utvecklats enligt regeringens gamla principer om materielanskaffning kan inte behandlas på samma sätt som materiel som ska upphandlas enligt de nya principerna. Ett exempel är BAE tänkta leverans av pansarfordonet SEP där dessa nya principer skapat problem. Dels har lagt ner stora summor i utvecklingskostnader, dels har man fått ändra kraven i kravspecifikationen för att få fler budgivare och kunna genomföra en upphandling. Det är olyckligt att dessa principer för materielanskaffning används innan försvaret och vår försvarsindustri hunnit anpassa sig. Genom ökande engagemang i internationella fredsbevarande aktioner med insats av manskap och fordon måste materielen vara av bästa skyddsklass. I tillämpningen av de nya principerna om anskaffning av försvarsmateriel bör det anläggas ett brett perspektiv och i priskalkylen väga in den samhällsekonomiska effekten i form av skatter och bidrag, vinst eller förlust av teknologisk kompetens, möjligheter till spridningseffekter till det civila näringslivet samt konsekvenser för säkerhetspolitiska situation.
mot · GX02Fö268 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en fortsatt prioriterad process för sanering av miljöfarliga fartygsvrak i . På botten finns 261 vrak, som kan ha olja eller andra kemikalier ombord. Med mycket stor sannolikhet är ett antal av dessa sjunkna fartygsvrak, längs , potentiella miljöhot. Det främsta hotet utgörs av oljeutsläpp men det finns även ammunition, senapsgas och andra kemikalier. Frågan är naturligtvis inte ny, men sedan alliansregeringen tog över 2006 har man tagit sig an frågan på ett mycket metodiskt och konstruktivt sätt. gav man Statskontoret i uppdrag att utreda och lämna förslag på vem som bör ha rätt eller skyldighet att omhänderta, sanera och flytta skeppsvrak och ägarlösa båtar. Resultatet av detta redovisades i rapporten och ägarlösa båtar(2008:6) . I rapporten föreslås ett antal åtgärder, som påbörjats genom att genomför en mycket viktig första inventering i syfte att klargöra omfattning och miljörisker med sjunkna och ägarlösa vrak. Det är också värt att nämna att fick av forskningsrådet Formas för att ta fram en metod för att riskbedöma dessa vrak. Genom att kunna göra en riskbedömning av samtliga potentiellt miljöfarliga vrak kan förhoppningsvis en hel del vrak avskrivas och de medel som behövs går till att sanera de vrak som verkligen utgör ett hot. Som studieobjekt använder man S/S Skytteren, som sänktes under utanför . S/S Skytterens olja läcker långsamt ut i havet, men skulle skrovet brytas sönder, riskerar vi en större oljekatastrof längs hela . Rapporten från Statskontoret föreslår att efter genomförd inventering bör ansvara för att på plats undersöka de vrak som bedöms mest angelägna att åtgärda och utifrån detta utarbeta ett program för sanering av de vrak som utgör de största miljöhoten. De akuta miljöhoten måste undanröjas i närtid som det måste tas fram en strategi för att sanera vraken från olja och kemikalier för att förebygga framtida utsläpp. Statskontorets rapport redovisar slutsatsen att för de flesta vrak som utgör potentiella miljöhot är det svårt att identifiera en ansvarig fartygsägare och staten måste sannolikt stå för nödvändiga åtgärder. Detta beror till stor del på att de flesta vraken av denna typ är relativt gamla; det är vanligt att de sänktes under . är det viktigt att detta arbete inte stannar upp. De mest akuta miljöhoten måste undanröjas innan det sker ett större utsläpp med oöverblickbara miljökonsekvenser. Ett större oljeutsläpp utanför skulle, förutom skador på ekosystemet, vara förödande för den så viktiga turistindustrin. Det måste klargöras hur de akuta saneringsåtgärderna ska kunna komma till stånd och om förorenande fartygsvrak möjligen kan jämställas med åtgärder för förorenad mark. Detta bör som sin mening ge regeringen tillkänna.
mot · GX02Ju266 · 2009-10-01 00:00:00 — 9 § i polislagen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga polislagen när det gäller rapporteringsskyldighet. har det framkommit att det är olämpligt att en polisman innehar politiska uppdrag i en socialnämnd. I något fall har en polischef förbjudit en polisman att inneha politiska uppdrag. I ett annat fall har en polisman stängts av från sin tjänst p.g.a. uppdrag som ordförande i en socialnämnd. Motiven som åberopats är att sekretessen inom det sociala området kolliderar med polisernas rapporteringsskyldighet. Innebörden av de beslut som fattats av olika polischefer är att poliser inte kan inneha vissa politiska uppdrag p.g.a. att de även utanför arbetstid kan få kännedom om brottslig verksamhet. Detta innebär i förlängningen att poliser aldrig är befriade från sin tjänsteplikt, inte ens under semester eller annan ledighet. Om en polis blir vald till ett politiskt uppdrag måste det förutsättas att väljarna har förtroende för att hon eller han är lämplig och kan klara uppdraget. I en demokrati kan det inte vara meningen att en polischef får bestämma vem väljarna får ha förtroende för. Med anledning av vad som framkommit bör polislagen förtydligas. Även poliser bör kunna inneha politiska förtroendeuppdrag. Av den anledningen bör en förändring göras i 9 § vad gäller rapporteringsskyldighet.
mot · GX02Ju275 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en fjärde polishögskola med placering i . befolkning ökar och så gör även antalet anmälda brott till polisen. Men under den socialdemokratiska regeringens år vid makten minskade antalet poliser med cirka 2000. Behovet av fler poliser är därför stort och det är glädjande att vi nu ser att antalet ökar. Jag anser dock att behöver ännu fler poliser för att klara av brottsbekämpningen. Vi måste ha fler synliga poliser på gator och torg, poliser som kan utreda brott men också verka brottsförebyggande. En lämplig ort för en ny polishögskola är . ligger centralt i det befolkningstäta . har tidigare, i samband med att en tredje polishögskola var aktuell, presenterat ett väl genomarbetat förslag hur en polisutbildning skall kunna bedrivas i . har också fördelen att ligga nära och kan därför dra nytta av den geografiska närheten till . Det är mycket positivt att det startades en distansutbildning till polis med speciellt fokus på att nå dem med annan etnisk bakgrund än svensk. Utbildningen kommer att drivas i samarbete med och kommun. presenterades betänkandet Framtidens polisutbildning av regeringens särskilde utredare . Där poängteras bland annat behovet av att utbildningen är forskningsanknuten, att teori och praktik varvas och att det finns ett nära samarbete mellan akademin och företrädare för polismyndigheten. Detta ligger väl i linje med det koncept som arbetats fram av . I budgeten har regeringen presenterat en satsning på rättsväsendet, som får ytterligare 4 miljarder för innevarande och . Detta innebär bland annat att vårt tidigare löfte om att 2010 ska ha 20 000 poliser kommer att kunna uppfyllas. Regeringen har sedan den tillträdde målmedvetet arbetat för att stärka brottsbekämpningen. Det handlar om både en upprustning i form av resurstillskott och åtgärder för ökad effektivitet och förbättrat resultat i hela rättskedjan från polis och åklagare till domstolar och kriminalvård samt om en ändrad attityd som innebär att ungdomar som begår brott tidigare och tydligare ska mötas av en reaktion. Alliansregeringen har höjt de årliga anslagen till rättsväsendets med . Utöver denna permanenta höjning har ytterligare närmare 2,5 miljarder tillförts rättsväsendet . Detta är mycket positivt och jag ser utvecklingen av polisutbildningen som en mycket viktig del i förstärkningen av rättsväsendet.
mot · GX02Ju278 · 2009-10-01 00:00:00 — Diskriminering i arbetslivet och möjlighet till rättshjälp tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av rättshjälp för dem som drabbats av kränkande särbehandling. Vuxenmobbning eller kränkande särbehandling i arbetslivet medför ett stort trauma för de drabbade. Att få upprättelse är en viktig del för de drabbade för att kunna gå vidare i livet. Att driva sin sak i domstol är för många förknippat med stora svårigheter, då ämnesområdet är komplext. Få jurister är specialiserade inom området och dessa finns för de flesta drabbade inte tillgängliga i närområdet. Den lagändring som bereds kring rättshjälp berör frågan om klienten skall ha rätt att välja vilken advokat som helst i rättshjälpsärenden med mera, oavsett om det innebär merkostnader, det vill säga om advokaten befinner sig på annan ort än den där tvisten hanteras. Enligt förslaget skall klienten kunna beviljas till exempel rättshjälp för advokat på annan ort och klienten och advokaten skall kunna träffa överenskommelse om att klienten då står för eventuella merkostnader. Det innebär att inom ett område där det finns få personer med denna specialkompetens, kommer det i de flesta fall vara dyrare för den drabbade att få rättshjälp. gällande rättshjälp beviljas endast under vissa förutsättningar. Lagen ersatte den tidigare lagen om allmän rättshjälp där huvudregeln var den att rättshjälp beviljades i rättsliga tvister. Det fanns tidigare större möjligheter att beviljas rättshjälp för föreliggande tvister. Det har med tiden blivit allt svårare. Det är svårt att få ekonomisk hjälp i föreliggande tvister kring kränkande särbehandling i arbetslivet. Rättsskydd via hemförsäkringen är oftast inte möjligt att erhålla eftersom försäkringsvillkoren normalt utesluter tvister mellan arbetsgivare och arbetstagare. Rättshjälp är överhuvudtaget svårt att få i dessa fall. Arbetstagaren förutsätts få hjälp genom sitt fackförbund. Detta system fungerar inte alls enligt jurister på området. Det är önskvärt att de drabbade i dessa ärenden beviljas en rätt att få hjälp med advokatkostnader för ett ombud som har erfarenhet på området, oavsett var i landet ombudet finns, och utan att det ska kosta den drabbade extra pengar. Regeringen bör återkomma med förslag på hur intentionerna i motionen ska uppfyllas. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · GX02Ju279 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunala handlingsplaner mot ungdomsvåld. Det är inte bara så att många ungdomar utsätts för brott; många förövare är också tonåringar. Dessvärre tycks det som om såväl vandalisering och förstörelse som våld, rån och utpressning utförda av yngre ökar. Ur ett brottsofferperspektiv och för att minska rekryteringen av ungdomsbrottslingar måste denna utveckling stävjas. Inte sällan utförs dessa brott av ungdomsgäng. Många barn och ungdomar kommer från trasiga hemförhållanden, har svårt att bli bekräftade eller känner utanförskap av andra orsaker, vilket leder till en inneboende frustration som måste få utlopp på något sätt. Det finns också ofta ett behov av att visa att man finns och är någon. kommer polisen, i många av fallen, in i ett allt för sent skede av den unges destruktiva situation. Därför kan man inte lägga hela frågan om att stävja denna ungdomskultur på polisen, även om polismyndigheten har en viktig roll att spela i sammanhanget. Kommunerna måste ta ett ännu större ansvar för att ungdomar ska avhålla sig från förstörelse och våld, som flera andra parter måste hjälpa till. Det är självklart oacceptabelt att mer än en skola sätts i brand varje skoldag. Många av dessa bränder har iscensatts av ungdomar. Inte heller kan samhället tolerera vandalisering av bilar eller annan förstörelse och våldshandlingar. Det är angeläget att varje kommun tar sitt ansvar och i samarbete med skolan, idrottsföreningar, ungdomsgårdar m.fl., och polisen så klart, utarbetar handlingsplaner för att komma till rätta med dessa problem och hjälpa ungdomarna bort från kriminalitet.
mot · GX02Ju280 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att s.k. eftersupning i samband med bilolyckor förbjuds och att tidsgränsen sätts till att man inte får dricka efter en olycka. Problemet med s.k. eftersupning har uppmärksammats i medierna. Genom att hävda att man druckit alkohol efter en trafikolycka kan en rattfyllerist bli frikänd såvida det inte går att bevisa att han verkligen druckit före olyckan. Detta skapar svårigheter för domstolarna att bevisa brott mot trafiknykterheten. I finns en lag som säger att en motorfordonsförare inte får dricka alkohol eller inta något annat berusningsmedel de första efter en körning när han förstår eller borde förstå att den kan föranleda en polisundersökning. Vi föreslår att ett förbud mot s.k. eftersupning införs även i för att förenkla bevisfrågan i samband med rattfylleri. Detta innebär att det blir förbjudet att dricka alkohol de närmaste efter att man varit med om en trafikolycka. Att eftersupning är ett problem i dagens bekräftas av TT:s rapportering , där man redogjorde för att friat en bilförare med i blodet. I väntan på polis ska mannen ha lämnats utan uppsikt och det är då han hävdar att han druckit sprit . Mannen var redlöst berusad när polisen kom men rätten anser att det inte kan uteslutas att mannen druckit alkohol som ingen höll ett öga på honom.
mot · GX02Ju282 · 2009-10-01 00:00:00 — Miljökompetens för miljödomstolarnas rådmän tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om problemet med hur tolkas när det finns exploatörer som är intresserade av att bygga ut vattenkraft eller på annat sätt inskränka det fria vattenflödet i våra vattendrag. I domslut kan vi läsa formuleringar som avslöjar grunduppfattningen att domar som strikt följer innebär för stora pålagor för företagen. Det finns därför en tendens att döma efter en äldre praxis än den som vår moderna miljölagstiftning egentligen ger utrymme för. Våra kvarvarande fritt rinnande vatten hotas nu på många håll av domstolar som går exploatörernas ärenden. Hotet borde inte vara så allvarligt om följdes. Det är egentligen inte våra lagar det är fel på utan det sätt på vilket de tillämpas. Det är uppenbart att de som har till uppgift att hantera lagstiftningen och döma i mål som rör inskränkningar för fritt rinnande vatten saknar den kunskap om miljölagstiftningen som de borde ha. Alternativet är än mer skrämmande. Om de besitter adekvat kunskap och trots det ständigt dömer mot miljön och för fortsatt exploatering så är det motiv som inte är kända som ligger bakom dessa domslut. För att råda bot på denna olustiga situation bör regeringen granska tillämpningen och skapa en kunskapsbank och om så erfordras lämpliga utbildningar. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GX02Ju296 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över reglerna för den straffrättsliga preskriptionen. I , liksom i de flesta länder, kan ett brott preskriberas. Straffrättslig preskription delas upp i åtalspreskription och påföljdspreskription. Åtalspreskription innebär att någon påföljd inte kan dömas ut när har förflutit från det att brottet har begåtts. Påföljdspreskription innebär att en påföljd som har dömts ut av en domstol inte kan verkställas efter det att har förflutit. Preskriptionstiden varierar, utifrån straffets längd, enligt följande. Om den svåraste påföljden är fängelse i högst 1 år fängelse men högst 2 år fängelse men högst 8 år fängelse över 8 år Exempel på brott som har livstids fängelse i straffskalan och där det råder en 25-årig preskriptionstid är mord, människorov, grov mordbrand, grov allmänfarlig ödeläggelse och grovt sabotage. Exempel på brott där den svåraste påföljden är fängelse i och som därmed har en preskriptionstid är dråp, grov misshandel, människohandel, grov våldtäkt och grovt rån. Exempel på brott där straffskalan är fängelse i lägst 2 och högst och där preskriptionstiden är är våldtäkt, grovt koppleri och allmänfarlig ödeläggelse. Som ovan nämnts finns i åtalspreskription beträffande samtliga brott. Det finns dock exempel på andra länder i EU och västvärlden där de grövsta brotten inte preskriberas. I , , och finns inte några preskriptionsregler för bl.a. mord. Mot bakgrund av att modern teknik, t.ex. DNA-analyser, har gjort det möjligt att lösa brott som det tidigare inte varit möjligt att komma till rätta med, bör preskriptionslagstiftningen ses över. Därvid bör fokus läggas på de grövsta brotten som t.ex. mord. Inte för att i första hand någon efter mycket skall ställas till ansvar utan för att brottsoffren/brottsoffrens anhöriga skall få klarhet i vad som hände en gång för kanske mycket länge sedan. Alliansregeringen har gett uttryck för en vilja att se över preskriptionslagstiftningen för de grövsta brotten och det har kommit en skrivelse (DS 2007:1 Preskription vid allvarliga brott). Med anledning av interpellation 2008/09:591, debatterad i kammaren , säger justitieminister att preskriptionsfrågan bereds inom och att ministern tänker lämna ett förslag till ändrade preskriptionsbestämmelser . Detta är mycket positivt och de ändrade bestämmelserna bör syfta till att avskaffa preskriptionstiden för grova våldsbrott.
mot · GX02Ju299 · 2009-10-02 00:00:00 — Registrering av brott som begås med vapen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införande av ett registreringssystem så att man kan skilja mellan brott som begås med legala respektive illegala vapen. Brott som begås med vapen innebär stora risker och måste bekämpas kraftfullt. För att komma till rätta med denna typ av brottslighet krävs dock att de åtgärder som sätts in är verkningsfulla, som de inte onödigtvis drabbar oskyldiga. Det finns tydliga problem på detta område. skiljer man inte i polisens redovisning av brott mellan brott som begåtts med legala vapen, respektive brott som begåtts med illegala vapen. Alla sådana brott klumpas ihop till brott som begåtts med vapen. Detta innebär ett påtagligt problem för lagstiftaren och polisen eftersom de åtgärder som är lämpliga för att motverka brott som begås med vapen skiljer sig mycket kraftigt åt, beroende på om de vapen som används vid brottslighet är legala eller illegala. Om exempelvis en stor del av vapnen som används vid brott är insmugglade kommer aldrig så kraftfulla åtgärder mot jägare och sportskyttar att lösa problemet. Det finns bara två undersökningar gjorda på detta område. En gjordes av 1987 och täcker . Den visade att mellan 1 och 25 legala vapen användes för brottslighet . (Spannet beror på att det i 24 fall inte framgår om vapnet faktiskt använts vid brottsligheten eller om det påträffats hos en brottsling.) Den andra utfördes av SKL 2007 och visar att av de vapen som tas i beslag är insmugglade. Någon total bild av varifrån de vapen som används vid brottslighet kommer saknas dock. Det vore därför önskvärt att polisen vid varje vapenbeslag registrerade varifrån det aktuella vapnet kommer, det vill säga om det tillhör brottslingen, om det stulits från en civil legal ägare, från en myndighet, från Försvarsmakten eller om det är insmugglat. Det skulle göra det lättare för polisen att styra sina resurser mot de områden där de ger mest effekt, som det skulle kunna ligga till grund för en vapenlagstiftning som syftar till att minska vapenbrottsligheten, utan att ålägga jägare och sportskyttar onödiga restriktioner.