mot · GW02MJ27 · 2009-06-22 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:214 Hållbart skydd av naturområden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att anslagen för skydd av biologisk mångfald måste höjas etappvis för att motsvara det som krävs för att hejda förlusten av biologisk mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att frivilliga avsättningar bör redovisas och offentliggöras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte ska ersätta för de arealer som får formellt skydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skogar ska avsättas utan ersättning från naturvårdsanslaget, genom en kombination av ändrade ägardirektiv och ändrade avkastningskrav. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fördelningen mellan frivilliga avsättningar och formellt skydd bör ändras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av revidering av de regionala strategierna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att naturvård ska integreras bättre i andra politikområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge myndigheterna i uppdrag att skyndsamt ta fram förslag till åtgärder för att stoppa avverkning av skogar med särskilt höga skyddsvärden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om hur man kan öka kontinuitetsskogsbruket genom t.ex. utbildning, rådgivning och ytterligare forskning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett villkor för att markägare ska få initiera formellt skydd bör vara att markägaren har dokumenterat och redovisat eventuella frivilliga avsättningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även andra intressenter, som den ideella miljövården eller andra berörda näringar, i ökad utsträckning bör kunna ta initiativ till formellt skydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det är tveksamt om nya samrådsgrupper för naturvård på regional nivå tillför någon ytterligare nytta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att naturskyddsavtal bör vara utom i vissa undantagsfall. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en precisering som innebär att fastighetsavtal ska användas enbart när det finns exceptionella naturvärden som inte kan på annat sätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om aktivare användning av ersättningsmark för personer som bor i närheten av och själva brukar skogen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kommunala biotopskyddsområden och incitament för kommunerna att skydda den tätortsnära naturen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att toleransavdraget bör avskaffas , för att utvärderas innan slopandet eventuellt förlängs eller permanentas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att medlen till Lonaprogrammet bör omfatta och gå till projekt som inte minskar förutsättningarna för en bevarad biologisk mångfald. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att myndigheterna behöver ingripa med större kraft mot brott mot reglerna till skydd för miljö- och kulturvärden i landskapet. Den biologiska mångfalden är grunden för de ekosystemtjänster som naturen levererar och som hela vår välfärd och ekonomi bygger på. Därför har det varit ett angeläget mål att hejda förlusten av den biologiska mångfalden. Det är ett mål som regering och riksdag ett flertal gånger hyllat, drivit i internationella sammanhang och beslutat om nationellt. Det behövs åtgärder för att nå målen. Den borgerliga regeringens syn på åtgärder illustreras av dess sätt att hantera miljömålsrådets fördjupade utvärdering är det bråttom! Utvärderingen lägger fram en rad förslag på åtgärder som behövs för att nå miljömålen. I stället för att presentera dessa till i en proposition har regeringen valt att tillsätta en utredning och lägga åtgärdsförslagen på is. I stället för det breda, systematiska arbete som ingår i miljömålssystemet har regeringen valt att lägga fram ett antal propositioner på olika områden, nu om skydd av naturområden. Även denna proposition är tunn på handling. Den förra regeringen ökade kontinuerligt och etappvis anslagen till skydd av biologisk mångfald, och därmed takten i skyddsarbetet. Det är en utveckling som den nuvarande regeringen brutit, och sedan vänt. Regeringen har hävdat att den skulle hitta nya och billigare sätt att skydda skogen och viktiga livsmiljöer. Propositionen Hållbart skydd av naturområden visar att dessa påstående var mest tomma ord. Även förändringar som i sig är positiva (och resultat av processer som inletts av den förra regeringen) får negativa konsekvenser i det sammanhang där de nu presenteras. Regeringen tycks se skyddsmålen som sifferexercis, som kan lösas med ett dribblande med siffror. Regeringens omräkningar bidrar inte till att klara det övergripande målet att skydda den biologiska mångfalden i skogen. De kan rentav försämra den faktiska situationen. Den biologiska mångfalden har ett egenvärde men är också nödvändig ur människans synpunkt för leverans av ekosystemtjänster och för ekosystemens förmåga att repa sig efter storskaliga störningar. Den biologiska mångfalden hotas av bl.a. omvandlingen av landskapet och ändringar i markanvändning som minskar livsmiljöerna för många arter. EU antog vid toppmötet i målsättningen att förlusten av biologisk mångfald ska stoppas till 2010, en målsättning som sedermera införlivats i det svenska miljömålssystemet. I fortsättningen illustreras utvecklingen med tonvikt på skogsmiljön, men stora delar av resonemanget gäller också för andra typer av ekosystem. Ett skäl till fokuseringen på skogen är riksdagsbeslutet som följde av regeringens proposition 2007/08:108. Där lyftes skogens produktionsmål fram på bekostnad av miljömålet. Regeringen och riksdagsmajoriteten försvarade detta med att man skulle återkomma om miljömålet. Skogens landskap och ekosystem har påverkats av ett långt drivet produktionsskogsbruk. Det finns mycket få områden med gammelskog kvar. En enig riksdag har antagit det övergripande målet Levande skogar, att skogens och skogsmarkens värde för biologisk produktion skall skyddas som den biologiska mångfalden bevaras samt kulturmiljövärden och sociala värden värnas. Inriktningen är att miljökvalitetsmålet skall nås inom en generation. Det finns ett antal preciseringar i form av delmål eller etappmål. I Fördjupad utvärdering av Levande skogar konstaterar (2007) följande: Artbevarandet försvåras av en rad stressande faktorer som till exempel fragmentering, försämring och förstörelse av livsmiljöer, spridning av invasiva främmande arter och föroreningar. finns det en utdöendeskuld för den biologiska mångfalden då arter i små isolerade biotoper ännu inte hunnit försvinna. Detta medför att en stor mängd arter hotas av utrotning. Klimatförändringar, inklusive väderextremer, förstärker denna effekt. För att nå målet för bevarandet av biologisk mångfald i skogslandskapet behöver kvarvarande rester av skog med höga skyddsvärden bevaras, ytterligare arealer restaureras, skogsbrukets miljöhänsyn öka och arealer produktivt skogsbruk med trakthyggesavverkning minska. Forskare har bedömt att i dagens brukade landskap utgör de kvarvarande resterna av arealerna med stort skyddsvärde (t.ex. död ved, lövträd, gamla träd och gammelskog) av det som fanns i naturlandskapet. På lång sikt är detta för lite det finns ett restaureringsbehov. På kort sikt är det dessa arealer skogsmiljöer med höga naturvärden som måste skyddas från avverkning. För att rädda de allra mest värdefulla resterna beslöt 2001 att ytterligare produktiv skogsmark skulle behöva undantas skogsbruket till 2010, utöver de arealer som redan hade undantagits 1998 (delmål 1). Det bör betonas att detta var ett etappmål. Markägarnas eget ansvarstagande och konsumentkrav, mobiliserade genom bl.a. miljöorganisationerna och kanaliserade genom skogscertifieringssystem som (), bedömdes medföra att skulle avsättas frivilligt av skogsägarna. Ytterligare skulle staten ta ansvar för genom naturreservat, biotopskydd eller naturvårdsavtal. Anslag till åtgärder för biologisk mångfald ökade regeringen etappvis anslagen till åtgärder för biologisk mångfald och områdesskydd, och därmed skyddstakten. Ändå bedömdes takten behöva fortsätta öka för att nå målet. Den nuvarande regeringen bröt och sedan vände den utvecklingen. Anslagen har minskat kraftigt, detta trots att en rad officiella rapporter, utvärderingar och utvärderingar har slagit fast att anslagsnivån måste fortsätta höjas. Också oberoende bedömare i t.ex. miljörörelsen påpekar att anslagen måste höjas. Prisökningar på skogsmark gör att anslagen skulle behöva höjas redan för att behålla takten i skogsskyddet. och av Nationell strategi för formellt skydd av skog (2009) anger att den utbetalda genomsnittliga ersättningen till markägare som berörts av naturreservat, biotopskyddsområde eller naturvårdsavtal har i princip fördubblats. Klimatförändringen gör att skyddstakten skulle behöva öka ännu mer än vad som förutsågs från början. Regeringen har motiverat anslagsnedskärningarna med att målet ändå inte skulle nås en något märklig motivering. Regeringen har också sagt att man ska utveckla andra sätt att skydda skogen, som är mindre belastande för statsbudgeten. I betänkande 2007/08:MJU18 gladde sig utskottet åt att regeringen i ett förslag till tilläggsbudget hade föreslagit en återställare på 50miljoner kronor till anslaget för biologisk mångfald. Utskottet uppgav att regeringen anger också att nivån kommer att bibehållas tills nya metoder för ett kostnadseffektivare områdesskydd kan genomföras. I proposition 2008/09:214 skulle regeringen presentera de utlovade nya greppen. I själva verket blir det en rad förslag som ökar kostnaden för att skydda arealerna. Detta försöker regeringen som nämnts dölja genom att dribbla med siffror och flytta skyddade områden från en kategori till en annan. Huvudnumret går ut på att flytta områden med statligt ägda skogar från frivilliga avsättningar till formellt skydd. Därmed förbättras den del av målet som avser det formella skyddet. Den del av målet som avser de frivilliga avsättningar försämras. Det kvantitativa totalmålet påverkas inte. Däremot försämras kvaliteten, vilket utvecklas nedan. 2007 kom fördjupade utvärdering är det bråttom! I är det bråttom! konstaterar att skogar med mycket höga naturvärden avverkas alltjämt. Även fortsatt bristfällig hänsyn vid föryngringsavverkning uppges påverka mångfalden negativt. Däremot har ytterligare arealer med stort skyddsvärde identifierats. Rådet uppger att nuvarande målnivåer skulle medföra fortsatt avverkning av s.k. värdekärnor, vilket skulle leda till stora svårigheter att nå miljökvalitetsmålet ens på lång sikt. Det brådskar med att vidta nödvändiga åtgärder om Levande skogar ska kunna nås. Rådet drar den övergripande slutsatsen att delmålen borde skärpas. Rådet föreslår att delmål 1 revideras och får följande lydelse: Arealen skyddsvärd produktiv skogsmark undantagen från skogsbruk ska 2020 uppgå till 1600000 ha formellt skydd och 1000000 ha frivilligt bevarande. konstaterar och i rapporten att medelstilldelningen för genomförande av formellt skydd behöver vara tillräcklig för att nå fastställda mål. Myndigheterna påpekar också att en fortsatt utvecklad dialog med markägare i samband med formellt skydd förutsätter tillräckliga personalresurser för rådgivning och information. Också miljöorganisationer som betonar behovet av ökade anslag för att klara målen. Regeringens proposition undviker omsorgsfullt det grundläggande problemet, att regeringens anslagsnedskärningar minskar tempot i skyddsarbetet och försvårar uppfyllelsen av etappmål för skydd av biologisk mångfald. Av figur 2 på s. 38 i propositionen framgår emellertid att anslagen har sänkts under hela mandatperioden. är anslagen för områdesskydd nere i , mindre än hälften av anslagen 2005. har priset på skogsfastigheter ökat betydligt . Resultatet är som nämnts att värdefulla naturskogar avverkas bort. Kritiken har varit hård från forskarhåll och från den samlade miljörörelsen för denna allvarliga nedrustning och sänkta ambitionsnivå för svensk naturvård. Regeringen lägger fram flera förslag som fördyrar skyddsarbetet, utan att skjuta till ytterligare resurser. Det går inte ihop att skydda mer skog för mindre pengar, som man betalar markägaren mer per hektar skyddad skog. Det kommer att dra ner tempot ytterligare. presenterade miljömålsrådet sin senaste årliga utvärdering, som också är en halvtidsrapport. Rådet konstaterar att för att inte riskera att skada eller helt förlora sådana värden är det för flera av miljökvalitetsmålen avgörande att öka takten i arbetet med naturreservat, kulturreservat och andra skyddsformer. Regeringen gör tvärtom. anser att anslagen för skydd av biologisk mångfald måste höjas etappvis för att motsvara det som krävs för att hejda förlusten av biologisk mångfald. Vid presentationen av proposition 2008/09:214 har regeringen gjort ett huvudnummer av att man nu närmat sig delmålet med ett formellt skydd av . Sättet att göra det gör dock att man fjärmat sig från det överordnade målet att hejda förlusten av biologisk mångfald. För att förstå detta måste man sätta in målet i dess sammanhang. 1997 gjorde Miljövårdsberedningen en analys (kallad bristanalysen) av hur mycket av olika skogsmiljöer som borde avsättas, , för att nå målet för biologisk mångfald att bevara livskraftiga stammar av alla naturligt förekommande arter i de svenska skogarna. Anlitade forskare gjorde uppskattningar för 14 skogstyper, fördelade på de fyra skogsregionerna nedanför fjällskogsgränsen (boreal, sydligt boreal, boreonemoral och nemoral). Forskarna betonar att när man uppskattar skyddsbehovet måste olika skogsregioner bedömas och behandlas var för sig. Slutsatsen var att på lång sikt () skulle av skogslandskapets bestånd behöva avsättas (SOU 1997:98). Detta ligger för övrigt i linje med biomångfaldskonventionens (CBD) mål om att av alla naturtyper ska skyddas formellt. Forskarna uppskattade då att av landets produktiva skogsmarker nedanför fjällskogar utgjorde skogar med höga naturvärden. För att klara målet om biologisk mångfald skulle dessa behöva skyddas från avverkning. Övriga arealer som behövs för att hejda förlusten av biologisk mångfald i skogen skulle behöva restaureras på lång sikt. Dessutom är kvaliteten av avsättningarna viktig de formella och frivilliga avsättningarnas funktionalitet måste utvärderas. Slutsatsen sammanfattades som spara det som är kvar och börja återskapa. En viktig aspekt för målet var de då uppskattade arealerna värdekärnor i behov av akut skydd. har inventeringar visat att det finns fler värdekärnor än vad som ursprungligen uppskattats, t.ex. Frekvensanalys av skyddsvärd natur (5466, 2005). Detta är glädjande, eftersom det innebär att det finns flera områden som kan utgöra grund för den restaurering av livsmiljöer som behövs för att hejda förlusten av biologisk mångfald. Det är ett skäl till att har föreslagit ett nytt etappmål för skydd av arealer till 2020. I Nationell strategi för formellt skydd av skog som och tog fram 2005 finns ett förslag till fördelning mellan olika län och regioner. Den regionala fördelningen framgår av följande figur: Källa: Nationell strategi för formellt skydd av skog. episerver4/ dokument/sks/Om/miljomalsarbetet/Strategi%20skydd%20av%20skog/Nationell%20strategi%20formellt%20skydd%20av%20skog20050526.pdf. Nationell strategi för formellt skydd av skog lyfter fram landskapsperspektivet. Strategin anger att fördelningen för de nya länsvisa arealmålen baseras på tre principer: Fördelningen av den kända arealen oskyddad värdekärna mellan län och regioner är proportionell mot vad som förväntas förekomma. bedöms ha ett stort internationellt ansvar för att skydda ädellövskog. Staten och statligt ägda bolag förväntas skydda en stor andel av arealen värdekärnor på sitt markinnehav genom frivilliga avsättningar. En uppföljning 2007 av Miljövårdsberedningens bristanalys utifrån det förbättrade kunskapsläget bekräftade i stort sett slutsatserna . En av de viktigaste rekommendationerna var följande: Den stora skillnaden mellan de enstaka procentenheter som finns kvar av skogar med höga naturvärden och de långsiktiga målen gör att kvarvarande skogsmiljöer med höga naturvärden måste bevaras på ett funktionellt sätt. När delmål 1 fastställdes var de frivilliga avsättningarna . Målet var att ytterligare skulle behöva avsättas till 2010. En uppföljning av skogsägarnas frivilliga avsättningar, genomförd av 2008, gav vid handen att målet om skyddsvärd skog då kunde vara uppnått det rådde en hel del osäkerheter avseende mängd avsatt skog. påpekade också att det rådde osäkerhet om de frivilliga avsättningarnas kvalitet. Markägare har ofta inte redovisat just vilka områden som är avsatta. Dessutom finns frågetecken kring hur länge markägaren avser att avsätta arealerna. har det riktats stark kritik mot det främsta instrumentet som driver fram de frivilliga avsättningarna, FSC-certifieringen. Alltför många klara brott mot kraven har uppdagats. I en omfattande inventering har dokumenterat flagranta brott mot FSC-kriterierna hos bolag som SCA och Skog, men även hos statliga skogsägare. menar att exemplen inte kan förklaras som enskilda misstag utan är symtom på grundläggande systemfel eller bristande vilja. Föreningen konstaterar att det är svårt att bedöma om systemfelet i första hand gäller ambitionsnivån eller kvaliteten på inventeringsunderlaget, så länge inte markägarna offentliggör och redovisar sina frivilliga avsättningar. En sådan redovisning skulle öppna upp för insyn, synpunkter och granskning från berörda myndigheter, forskare, allmänheten och den ideella miljövården, vilket bl.a. skulle hjälpa skogsägare att förbättra kvaliteten i de frivilliga avsättningarna. De frivilliga avsättningar som ska räknas in i miljömålet Levande skogar bör vara tydligt avgränsade på offentliga kartor. Vi återkommer till frågan om redovisning av frivilligt avsatta arealer nedan. Regeringen har tidigare meddelat att (enligt vissa bedömare snarare ) av skogsarealer som tidigare avsatt frivilligt nu ska få ett formellt skydd i form av reservat. I propositionen föreslås nu att ytterligare ca av Statens fastighetsverks (SFV) och skogsmark utanför får ett formellt skydd. Detta är i sig bra och något som tidigare motionerat om (t.ex. 2007/08:MJ14). finns stora problem med regeringens förslag. Regeringen föreslår att säljer skyddsvärd mark till . Kostnaden för detta uppges inte. Uppskattningar tyder på att kostnaden för kan bli . Regeringen avser inte att anslå mer medel till för detta. Denna rundgång med statens medel är omotiverad. Den kommer att försvåra möjligheten att skydda andra arealer. I klartext betyder det att skyddsvärd skog på privat mark kommer att avverkas, och/eller att privata skogsägare inte kommer att få den ersättning de bör ha rätt till. föreslår nu liksom tidigare att regeringen avsätter skyddsvärda arealer utan krav på kompensation från naturvårdsanslaget genom en kombination av ändrade ägardirektiv och ändrade avkastningskrav. Miljömålet om skydd av skogsmark bygger på underlag om dels mängden skyddsvärda arealer, dels omfattningen av de frivilliga avsättningarna. Genom att överföra stora arealer från frivilliga avsättningar till formellt skydd blir det ett underskott i de frivilliga avsättningarna. De arealer som förs över från statens frivilliga avsättningar till formellt skydd ingår i underlaget till bedömning att målet för frivilliga avsättningar troligtvis har nåtts. och skriver t.ex. i rapporten att innebär överenskommelsen mellan om att SNUS-objekten ska inrättas som naturreservat att arealen frivilliga avsättningar minskar med . Regeringens påstående att målet för frivilliga avsättningar nås är felaktigt, då det bygger på en dubbelräkning av de statliga skogarna. För att nå totalmålet om en ökning av skyddade arealer med jämfört med behöver fler arealer avsättas frivilligt. Om så inte kan förväntas ske behöver fördelningen mellan frivilliga avsättningar och avsättningar med formellt skydd ändras, för att inte innehållet i och syftet med delmål 1 ska gå förlorade. föreslår därför att fördelningen mellan frivilliga avsättningar och formellt skydd ändras i miljömålet. Den regionala fördelningen av målet om skydd av skogsmark bygger som nämnts på en bedömning av vad som behövs för att skydda skyddsvärda arealer. Den bygger också på mönstret hos de frivilliga avsättningarna. Kontrollstationen redovisar var i landet arealer redan avsatts och hur stort skyddsbehovet är i varje län för att etappmålet till 2010 ska kunna . Som framgår är uppfyllelsen av etappmålet högst i , och . Uppfyllelsen av etappmålet är särskilt dålig i , , , och . Myndigheternas skogar finns främst i (, och ). Regeringens förslag är alltså dåligt anpassat till var skyddsbehoven är störst och kommer att ge en regional snedfördelning. Vissa regioner, framför allt i , kommer att få mer formellt skyddade arealer än vad som framgår av arealmålen. Andra delar av landet, särskilt i , får ett fortsatt stort underskott i förhållande till målet. Överskottet i balanseras delvis av en minskning av de frivilliga avsättningarna. Men detta avhjälper inte problemet att skyddsvärda skogar i kommer att avverkas om inte myndigheterna ges resurser och reviderade mål som tydliggör att de ska fortsätta att försöka rädda de värdekärnor som finns kvar. Utöver ett rent arealmål finns kvalitetsaspekter. Redan överföringen av marker till reservat har skapat stora problem med att skydda privat mark i flera län. Regeringens sätt att komma närmare målet för formellt skydd ger ett klart sämre skyddsresultat än vad beslut om målet för skogsskydd avser. För att uppnå intentionerna i det delmål som antagits av behövs därför en annan fördelning mellan formellt skyddade arealer och frivilligt avsatta arealer. Det formella skyddets andel av det totala målet behöver ökas. De regionala strategierna skulle behöva revideras så att det finns arealutrymme för att skapa reservat av skogar som ägs av bolag och privatpersoner. Skydd av natur i olika delar av landskapet I regeringens proposition finns trots bra skrivningar om vikten av att skydda naturen i olika delar av landskapet ont om åtgärder för att nå skyddsmålen. Mycket av det vi skriver om skogen nedan gäller även för andra naturtyper. Här vill vi passa på att lyfta in en generell fråga: vikten av att i högre utsträckning integrera naturhänsyn i andra politikområden. Vi ger två exempel. Regeringen har återinfört certifikatsstöd för småskalig vattenkraft. Det är en åtgärd som ger mycket litet energipolitiskt och direkt motverkar ansträngningarna att skydda kvarvarande naturvärden i vattendrag. Vi har utvecklat vår syn på certifikatsstödet i annat sammanhang. Stöden inom jordbrukspolitiken har ett alltför stort inslag av inkomststöd. anser att jordbruksstödet successivt bör omvandlas till ersättning för gemensamma nyttigheter, som bevarad biologisk mångfald. Vi vill t.ex. se mer ersättning för de tjänster som betesdjur utför, i stället för inkomststöd till lantbrukare oavsett hur marken sköts. Stopp för avverkning av värdekärnor motionerade 2008 med följande formulering: Regeringen bör ge och i uppdrag att skyndsamt ta fram förslag till åtgärder för att stoppa det akuta hotet om avverkning av skogar med särskilt höga skyddsvärden. Ett exempel, en utvecklad talerätt för miljöorganisationer, har diskuterats utförligt ovan (2007/08:MJ14).