mot · GX02Fi261 · 2009-10-06 00:00:00 — Vi utvecklar vår kritik mot regeringens förda finanspolitik, dess politik gentemot kommunsektorn samt vår bedömning av de offentliga finanserna senare i motionen. Utvecklingen på arbetsmarknaden är i det närmaste mardrömslik. Enligt KI beräknas antalet sysselsatta minska med hela 263000 personer mellan 2008 och 2011.6 Sysselsättningen faller på bred front på arbetsmarknaden. och början av 2009 har industrin drabbats hårdast. Men som framgår av tabellen nedan väntas antalet sysselsatta i de privata tjänstenäringarna minska med hela 70000 personer . Tabell 1 Antal sysselsatta per näringsgren enligt NR, 1000-tal (dock ej diff. Källa: KI, Analysunderlag . Minskningen av antalet sysselsatta avspeglas naturligtvis i att arbetslösheten stiger. Under valrörelsen sade att vi hade massarbetslöshet i . Arbetslösheten låg för valet på . Och det är förvisso en hög arbetslöshet, men den var klart lägre än genomsnittet i EU som låg på . av borgerligt styre är nu situationen den omvända. är den svenska arbetslösheten någonsin högre än EU-snittet. Enligt regeringens egna prognoser kommer vi att närma oss en arbetslöshet på . Diagram 1 Öppen arbetslöshet Procent av arbetskraften, 164 år Källa: Budgetpropositionen . Finansminister har motiverat sin ekonomiska politik med att den sänker den s.k. jämviktsarbetslösheten.7 har vid ett flertal tillfällen ifrågasatt detta begrepp8, då vi menar att begreppet saknar såväl teoretisk stringens som empirisk evidens, inte minst avseende dess bestämningsfaktorer. Men om vi tills vidare köper själva begreppet, så har regeringen misslyckats även i detta avseende. Diagrammet nedan visar bedömning av jämviktsarbetslöshetens utveckling. Anm: Den streckade linjen avser jämviktsarbetslösheten, medan den heldragna linjen visar den faktiska arbetslösheten. Källa: KI, Konjunkturläget . KI:s bedömning är att vid regeringsskiftet låg jämviktsarbetslösheten på av arbetskraften. bedöms den stiga till . Det är väl känt inom nationalekonomisk teoribildning att kraftiga tillfälliga nedgångar i sysselsättningen ofta får permanenta effekter. Vid djupa och långvariga konjunkturnedgångar slåss många långtidsarbetslösa helt enkelt ut från arbetskraften. Andra förlorar så mycket av sin yrkeskompetens att de får svårt att hävda sig i konkurrensen om jobben när konjunkturen väl vänder och riskerar att bli mer eller mindre permanent arbetslösa. Det är därför en skandal och en tragedi att regeringen inte har sjösatt några finanspolitiska stimulanspaket av betydelse för att på så sätt minska fallet i produktion och sysselsättning. KI bedömer att antalet sysselsatta långvarigt kommer att minska med nästan 100000 personer till följd av lågkonjunkturen.9 I sammanhanget är det också intressant att notera KI:s bedömning av jämviktsarbetslöshetens utveckling och första halvan av 2008, dvs. den borgerliga regeringens tid vid makten innan finanskrisen slog till. Regeringen har gjort ett stort nummer, bl.a. med stöd av KI, av att dess reformer (framförallt jobbskatteavdraget och försämringarna av a-kassan och sjukförsäkringen) sänker jämviktsarbetslösheten. I budgetpropositionen påstod regeringen att dess reformer långsiktigt ökade sysselsättningen med hela 120000 personer.10 KI:s siffror i Konjunkturläget för motbevisar detta påstående. För om regeringens påstående vore sant, borde detta avspegla sig i en påtagligt lägre jämviktsarbetslöshet för tidsperioden innan finanskrisen på allvar bröt ut. KI:s bedömning är istället att jämviktsarbetslösheten ökade även , från till 6,1 procent.11 När finanskrisen bröt ut och sedermera resulterade i en djup och global lågkonjunktur menade många att tillhörde de länder som borde klara sig relativt billigt undan. Ett antal förhållanden pekade på detta. hade (och har alltjämt) mycket starka offentliga finanser och stora och löpande överskott i bytesbalansen. Vi hade ingen kraftigt skuldsatt hushållssektor. Fastighetsmarknaden var, och är, förhållandevis stabil, i alla fall i jämförelse med de gigantiska fastighetsbubblor som sprack i ett antal länder. Till skillnad från 1990-tals krisen stod också de stora svenska affärsbankerna på en relativt solid grund även om framförallt och har ådragits sig betydande kreditförluster i bl.a. . Dessa prognoser har helt kommit på skam. I själva verket faller den svenska bruttonationalprodukten mer än i de flesta övriga europeiska länder. Företrädare för de borgerliga partierna brukar ange den svenska ekonomins exportberoende som orsak till detta. Dessa påståenden förefaller dock sakna grund i faktiska förhållanden. En rad länder, vars ekonomier är minst lika exportberoende som den svenska, uppvisar klart starkare (eller rättare sagt: mindre dåliga) BNP-siffror , se diagram 3 nedan. Diagram 3 BNP-tillväxt 2009, procentuell förändring Källa: KI, Analysunderlag, och . Som framgår av diagrammet ovan faller den svenska bruttonationalprodukten inte bara mer än EU- och OECD-snittet, utan den faller också mer jämfört med minst lika exportberoende länder som , , , och . Samma sak gäller vid en jämförelse med nya och mindre EU-länder som , , och , vilka också i många fall är starkt exportberoende. Vad är det då som gör att den svenska bruttonationalprodukten faller mer än i stort sett samtliga jämförbara länder? Det är åtminstone inte p.g.a. att den svenska exporten har fallit mer än inom EU, se diagram 4 nedan. Diagram 4 Exportutveckling och EU, procentuell förändring Källa: , dnr 2009:1169. Två huvudförklaringar framträder. För det första har den , efter krisens akuta genombrott , satsat betydligt mindre i form av offentliga och andra stimulansförslag jämfört med de största EU-länderna12 vi utvecklar detta närmare i avsnitt 4.5. För det andra har hushållens konsumtion utvecklats svagare än EU-snittet. Diagram 5 Hushållens konsumtionsutveckling i EU och Källa: , dnr 2009:1169. Regeringens i det närmaste obefintliga finanspolitiska stimulanser är naturligtvis en delförklaring till den svagare konsumtionsutvecklingen. Men den beror också på andra omständigheter som regeringen bär ett direkt ansvar för. En central förklaring är regeringens försämringar av arbetslöshetsförsäkringen. var länge ett föregångsland i med en robust arbetslöshetsförsäkring som garanterade löntagarna en skälig inkomsttrygghet vid arbetslöshet. Förutom att det gav individerna en viss ekonomisk trygghet, bidrog det också till att hålla uppe efterfrågan i samhället när folk blev arbetslösa i tider av lågkonjunktur. Detta är nu ett minne blott. Regeringen har försämrat arbetslöshetsförsäkringen i en sådan utsträckning att har rasat från 6:e plats till 20:e plats bland avseende genomsnittlig ersättning i arbetslöshetsförsäkringen. Tabellen nedan avser 2007. Därefter har arbetslöshetsförsäkringen urholkats ytterligare. får en heltidsarbetande med medelinkomst inte ens ut hälften av sin tidigare lön i arbetslöshetsersättning, endast för att vara exakt. I avsnitt 5.3.4.4 utvecklar vi vår syn på arbetslöshetsförsäkringen. Tabell 2 Genomsnittlig ersättning13 i arbetslöshetsförsäkringen, 2007 Källa: , , dnr 2009:794. En annan faktor som bidragit till ökad otrygghet och minskad köpkraft är att sedan den borgerliga regeringen tog över makten har antalet medlemmar i a-kassan minskat med närmare 500000 personer. Utvecklingen är ett resultat av att regeringen chockhöjt avgifterna och slopat skattereduktion för medlemskap i a-kassan. Politiken är ett direkt utslag av högerregeringens målmedvetna strävan att undergräva fackets legitimitet och förflytta makt från löntagarkollektivet till arbetsgivarna. Denna politik har skapat en ny otrygghet i . Diagram 6 Antalet medlemmar i a-kassan Källa: Inspektionen för Arbetslöshetsförsäkringen, IAF. Förutom de sociala och ekonomiska konsekvenserna för de direkt drabbade individerna och familjerna har denna politik skapat en ny typ av otrygghet i som leder till negativa effekter för samhällsekonomin och som är en viktig förklaring till varför nu börjar halka efter övriga . När människor känner att de inte riktigt kan lita på arbetslöshetsförsäkringen får detta flera konsekvenser. För det första börjar folk spara mer, vilket minskar konsumtionen jfr diagram 5 ovan vilket i sin tur bidrar till att förstärka lågkonjunkturens negativa spiraler. Och detta är precis det som skett i . Det visar sig att de svenska hushållen har ökat sitt sparande markant en utveckling som går tvärsemot den genomsnittliga trenden för EU:s länder. Diagram 7 Hushållens nettosparkvot14 i EU och Källa: , dnr 2009:1169. Den nya otryggheten skapar även andra, för samhällsekonomin, oönskade effekter. Med en robust arbetslöshetsförsäkring i botten och goda möjligheter till omskolning accepterar människor lättare strukturomvandlingar och är inte rädda för att byta jobb eller vidareutbilda sig. Detta har länge varit ett utmärkande drag för , som tjänat oss väl. Vi har haft en dynamisk arbetsmarknad och ett högproduktivt näringsliv. Detta håller nu på att förändras i rask takt. Vi analyserar den borgerliga ekonomiska politiken mer i detalj senare i motionen. Men låt oss här kort sammanfatta huvuddragen. Direkt efter makttillträdet sjösatte regeringen en målmedveten politik för att sätta press på de lägsta lönerna nedåt i syfte att skapa en ny låglönesektor inom framförallt den privata tjänstesektorn. Bärande inslag i denna strategi var sänkta och försämrade villkor i arbetslöshetsförsäkringen, jobbskatteavdraget och en kraftig minskning av olika utbildningsplatser, bl.a. inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen. Effekterna av denna politik börjar nu bli tämligen uppenbara. har haft en negativ produktivitetstillväxt i näringslivet och fallet för den svenska bruttonationalprodukten är större än vad som är fallet för genomsnittet i EU. Men vad som är än värre är att den svenska arbetslösheten ökar i så snabb takt att den nu för första gången15 sedan en jämförbar och harmoniserad arbetslöshetsstatistik blivit tillgänglig för EU27-länderna är högre än genomsnittet för EU27-länderna i , se diagram 8 nedan. Även utvecklingen av ungdomsarbetslösheten16 är mycket oroande. Även på detta område utvecklas sämre än genomsnittet i EU. Mellan 2006 och har den svenska ungdomsarbetslösheten stigit med . Motsvarande utveckling för EU-snittet är en ökning med endast 2,7 procentenheter.17 Diagram 8 Arbetslöshet i och EU Regeringens främsta vallöfte under valrörelsen var att man skulle minska det som man då beskrev som massarbetslöshet. har arbetslösheten ökat markant. Enbart beräknas arbetslösheten stiga . Statsminister förklarar det hela med finanskrisen och den därpå följande lågkonjunkturen. Och det är naturligtvis korrekt att lågkonjunkturen är den främsta orsaken till den stigande arbetslösheten. Men argument förklarar inte varför , trots ett mycket gott utgångsläge, drabbats hårdare av lågkonjunkturen än EU-snittet. Förklaringen till denna utveckling är dessvärre enkel. De flesta länder i har satsat på stora stimulanspaket i form av offentliga investeringar, strategisk näringspolitik och permitteringslöner för att överbrygga efterfrågebortfallet. Den har däremot varit helt låst vid den strategi man slog fast vid maktövertagandet. Den svenska ekonomiska politiken har varit helt inriktad mot att på olika sätt tvinga fram en låglönemarknad inom framförallt den privata tjänstesektorn för att på så sätt öka sysselsättningen. Denna politik har uppenbart misslyckats. 4.5Passiv finanspolitik: 2009 ett förlorat år! I spåren av finanskrisen har de flesta länder kastats in i en djup och långvarig ekonomisk nedgång. I stort sett alla ledande ekonomer har varit ense om att krisen behöver mötas med kraftfulla finanspolitiska stimulanser. () publicerade en inflytelserik rapport18 med följande rekommendationer beträffande finanspolitiken: De finanspolitiska insatserna bör komma snabbt (eftersom situationen är akut). De finanspolitiska insatserna bör vara stora (eftersom efterfrågebortfallet är betydande). De finanspolitiska insatserna bör gälla (eftersom det är troligt att lågkonjunkturen kommer att hålla i sig ett bra tag). De finanspolitiska insatserna bör innehålla flera olika komponenter. De finanspolitiska åtgärderna bör vara kollektiva - med detta avser IMF att alla länder bör bidra eftersom i princip alla länder har drabbats av lågkonjunkturen. De finanspolitiska insatserna bör vara förenliga med långsiktigt hållbara offentliga finanser. Vad IMF menar här är att vissa länder, som är ekonomiskt svaga och med en initialt hög skuldsättning, har mindre möjligheter till finanspolitisk stimulans. Hur har då regeringen svarat upp mot dessa rekommendationer? Finanskrisens akuta skede inträffade när den amerikanska investmentbanken gick i konkurs. Därefter drabbades de finansiella marknaderna av ren panik, vilket resulterade i ett enormt börsfall och prisras på fastigheter. Detta ledde sedermera till stora kreditförluster för banker och andra finansiella företag och den globala recessionen var ett faktum. hade regeringen redan utformat sin budgetproposition . Budgeten var därmed i praktiken överspelad i samma stund som den lades på bord. Samtliga oppositionspartier och landets ledande ekonomer menade därför att regeringen antingen borde revidera hela budgeten, eller åtminstone skyndsamt återkomma till med ett betydande finanspolitiskt stimulanspaket. Regeringen gjorde emellertid inget av detta. Oppositionspartierna lade därför på eget initiativ fram finanspolitiska stimulanspaket . presenterade ett brett åtgärdspaket i motion 2008/09:Fi9 Ytterligare åtgärder mot lågkonjunkturen för att bromsa fallet i ekonomin och sysselsättningen. Här presenteras kortfattat några av huvudpunkterna. Motionen vilade på tre ben: 1)Förbättrad kapitalförsörjning. Vi föreslog därför att man skulle skapa en riskkapitalfond på genom en extrautdelning från det vinstrika . 2)Tidigareläggning av investeringar som ändå måste göras och som dels leder till en omedelbar stimulans av efterfrågan, dels stärker långsiktiga tillväxtförutsättningar och välstånd. Vi föreslog därför att kommunerna skulle få ett investeringsstöd på . Stödet skall gå till investeringar som tidigareläggs och annars riskerar att bli uppskjutna. Det kan handla om reparationer och upprustning av allt från skolor, sjukhus, bostäder och vägar till system för vattenförsörjning och fjärrvärme. Vi presenterade också ett förslag om ett tidsbegränsat ROT-avdrag för att ytterligare stimulera byggsektorn, där antalet varsel hade tredubblats på bara . ROT-avdraget som syftade till miljöförbättrande åtgärder och energieffektiviseringar skulle särskilt premieras. 3)Ökade möjligheter till utbildning och omskolning för den växande skaran av arbetslösa och varslade. Vi anslog därför bl.a. medel till ett kunskapslyft för varslade. Totalt beräknades programmet omfatta cirka 20000 personer . Vi ökade också antalet platser inom den kvalificerade yrkesutbildningen samt antalet platser för unga långtidsarbetslösa utan gymnasieutbildning. Tiden gick och regeringen, med statsminister och finansminister i spetsen, ägnade den mesta av tiden till att förklara vad man inte tänkte göra. Några framåtsyftande satsningar för att stärka tillväxtförmåga och minska fallet i sysselsättningen presenterades inte. publicerade professor en debattartikel i med rubriken måste bejaka tillfälliga budgetunderskott. sade det som i princip samtliga ekonomer var överens om: Eftersom nedgången i den svenska ekonomin är så djup och beräknas bli långvarig borde ett stort stimulanspaket sjösättas. Dessutom hade , och har alltjämt, mycket starka offentliga finanser. Naturligtvis går de offentliga finanserna nu med underskott, men den svenska offentliga förmögenhetsställningen är fortfarande mycket stark. Förutsättningarna för stora finanspolitiska stimulanser var med andra ord mycket goda. föreslog sålunda att regeringen, utöver vad som redan beslutats, borde satsa ca i finanspolitiska stimulanser och ytterligare . konstaterade vidare att den tillfälliga ökningen av det offentliga underskottet som de stimulanser han föreslog skulle medföra var ett lågt pris att betala. Han formulerade det på följande sätt:19 Tillsammans med de automatiska försvagningarna i budgeten under den kommande lågkonjunkturen kan vi då mycket väl hamna i en situation där budgetunderskottet för staten hamnar just någonstans i intervallet av BNP, beroende på sammansättningen av vidtagna stimulansåtgärder. Jag tror att nästan alla som är insatta i dessa frågor skulle betrakta detta som ett lågt pris för att halvera bortfallet i produktion och sysselsättning. Noterbart i sammanhanget är att när gav rekommendationen om ett 2-årigt stimulanspaket på i syfte att halvera bortfallet i produktion och sysselsättning byggde detta på antagandet att BNP skulle falla . BNP-prognosen reviderades därefter snabbt ned KI bedömde ett BNP-fall på . Behovet av efterfrågestimulanser var alltså betydligt större efter rekommendationer. gav med sig och presenterade propositionen 2008/09:97 Åtgärder för jobb och omställning där man påstod att man satsade den enorma summan av . Vid en noggrann läsning av propositionen visade det sig att även denna låga finanspolitiska stimulans var en lek med siffror. De skarpa förslagen summerades till knappt 1,2 miljarder kronor20 och man aviserade ett ROT-avdrag på motsvarande . har i rapporten försökt kartlägga storleksordningen på de finanspolitiska stimulanspaket som de olika länderna föreslagit , sedan överenskommelse om EU-stimulanser på . Tidsperioden för Europarlamentets studie sträcker sig mellan och . Diagram 9 Stimulanspaket , % av BNP Källa: Europarlamentet, (dnr 2009:307). Som framgår av diagrammet ovan satsade den betydligt mindre i form av finanspolitiska efterfrågestimulanser än genomsnittet för de största EU-länderna. Kontrasten blir än mer slående om man jämför med länder som och . Och skall man komma ihåg att den av Europarlamentet angivna siffran på av BNP, vilket motsvarar , med all sannolikhet är grovt överskattad. Vår bedömning är att regeringen, från överenskommelse fram till Europarlamentets rapport som publicerades , beslutade och aviserade förslag för 4,8 miljarder kronor21 vilket motsvarar av BNP. lade regeringen fram ekonomiska vårproposition. Regeringen lyckades då förmedla en bild av att man satsade för jobben. Men denna satsning handlade nästan uteslutande om att utgifterna för arbetslöshetsersättningen ökade i takt med stigande arbetslöshet. Det enda satsningen regeringen genomförde inom ramen för arbetsmarknadspolitiken var en kraftig ökning av antalet platser i den s.k. jobb- och utvecklingsgarantin under 20102012. När var oppositionsledare brukade han i föraktfulla ordalag avfärda även högst effektiva arbetsmarknadspolitiska program som arbetsmarknadsutbildningar, anställningsstöd och plusjobb som AMS-politik. Den borgerliga regeringen skulle istället skapa riktiga jobb, och de effektiva och träffsäkra arbetsmarknadspolitiska programmen bantades ned kraftigt vid makten. När så en djup kris drabbar avstår den borgerliga regeringen från att sätta in de stimulanser som en samlad ekonomkår menar är nödvändiga för att rädda just de riktiga jobben och bygger istället ut det kanske mest ineffektiva och passiviserande arbetsmarknadspolitiska program någonsin haft. I samband med presentationen av vårpropositionen sade regeringen att man satsade till kommunsektorn. Sanningen är att regeringen i vårpropositionen inte tillförde kommunsektorn en enda krona för 2009.22 Efter att regeringen hade lagt fram sin ekonomiska vårproposition publicerade regeringens eget finanspolitiska råd sin rapport för 2009.23 Det bedömde att regeringens samlade finanspolitiska stimulanser (inklusive förslagen i vårpropositionen) uppgick till av BNP. Man konstaterade vidare att: Dessa stimulanser är små i en internationell jämförelse och även i jämförelse med på stimulanser på av BNP24. Regeringen bedömde i vårpropositionen ett samlat efterfråge- och produktionsbortfall under 20092012 på över 900 miljarder kronor.25 Hur stora finanspolitiska stimulanser lade då regeringen i vårpropositionen för att motverka det stora efterfrågebortfallet? Tabell 3 Regeringens bedömning i VP09 av produktionsbortfallet och dess stimulansförslag i VP09, mdkr Stimulansförslag som andel av produktionsbortfallet, procent Källa: ekonomiska vårproposition (VP09) Tabellen ovan talar sitt tydliga språk. beräknade regeringen ett produktionsbortfall på . De stimulansförslag man presenterade motsvarade av produktionsbortfallet. Regeringens finanspolitiska haveri var monumentalt och i sak fullständigt obegripligt. Finansminister motiverade sin inaktivitet och med att man värnar de offentliga finanserna. Ståndpunkten att offentliga finanser var så pass svaga att man inte skulle ha råd med betydande finanspolitiska stimulanser torde man ha varit tämligen ensam om att omfatta. , som i sin augustiprognos, förordar en stimulans på konstaterar följande: bedömer att den måttliga nivån på statsskulden innebär att det sannolikt finns en betydande marginal till den statsskuldskvot som leder till ett försvagat förtroende för en hållbar utveckling av de offentliga finanserna.28 Vi delar KI:s uppfattning, men menar att deras bedömning är ett understatement. Den svenska offentliga skuldkvoten stiger naturligtvis under den nuvarande lågkonjunkturen. Men den är alltjämt mycket låg i ett internationellt perspektiv se diagram 10 nedan. beräknar regeringen att den offentliga skuldkvoten kommer att uppgå till av BNP.29 Det innebär att det finns en marginal på till EU:s stabilitetspakts gränsvärde på av BNP. väntas 12 länder ha en skuldkvot som överstiger stabilitetspaktens gränsvärde, och den genomsnittliga skuldkvoten bland EU-länderna beräknas uppgå till av BNP. Diagram 10 Offentliga bruttoskuldkvoter, 2008 Källa: och . Sammanfattningsvis förefaller det helt uppenbart att regeringen fullständigt missuppfattat sambanden mellan finanspolitik, sysselsättning och offentliga finanser. I den ovan refererade artikeln av uppskattade han att det av honom föreslagna stimulanspaket skulle kunna halvera bortfallet av produktion och sysselsättning. bedömer i sin augustiprognos att antalet sysselsatta kommer att minska med över 260000 personer . Man beräknar vidare att omkring 100000 personer varaktigt kommer att slås ut från arbetsmarknaden. Regeringens senfärdiga och i praktiken obefintliga finanspolitiska stimulanser och innebär att regeringens ansvar för denna utveckling är betydande. I sammanhanget är det viktigt att understryka det mycket starka positiva sambandet mellan en hög sysselsättning och starka offentliga finanser. sammanfattar väl vår syn på sambanden mellan finanspolitik, sysselsättning och offentliga finanser i en passage i Konjunkturläget . En expansiv finanspolitik som stimulerar sysselsättningen kan leda till att färre personer slås ut varaktigt från arbetsmarknaden och därmed att fler personer kommer att ha ett arbete på . En mer expansiv finanspolitik kan alltså bidra till varaktigt högre sysselsättning och BNP och följaktligen till starkare offentliga finanser.30 Vi kan alltså konstatera att regeringen i princip gjort tvärtemot de rekommendationer som IMF gav . Man har inte agerat snabbt och kraftfullt, utan tvärtom legat behind the curve. De föreslagna finanspolitiska åtgärderna och , då stimulanserna hade haft störst effekt, har närapå varit obefintliga. Först då det händelsevis är valår lägger regeringen förslag av mer betydande omfattning. Men då är det så dags. Som nämndes ovan bedömer att antalet sysselsatta mellan 20082011 kommer att minska med drygt 256000 personer.31 Resultatet av regeringens icke-politik beträffande finanspolitiken och dess försvagningar av de automatiska stabilisatorerna och övriga delar av socialförsäkringssystemet, är att nu på länge börjar halka efter övriga avseende BNP-tillväxt och arbetslöshet. I den framlagda budgetproposition presenterar regeringen nu finanspolitiska stimulanser värda namnet.