mot · GX02U340 · 2009-10-06 00:00:00 — Arbetet för att minska antalet lätta vapen vår tids verkliga massförstörelsevapen måste fortsätta med än större kraft. Dessa vapen, såsom pistoler och k-pistar, står för av alla dödsoffer i väpnade konflikter och skördar mer än en halv miljon liv . Små och lätta vapen är de vanligast använda vapnen i världens konflikter. De är billiga, hållbara och lätta att transportera och smuggla. Under sin livstid hinner ett vapen användas i många olika konflikter och av många olika aktörer, i många fall av barn. Det finns över 300 000 barnsoldater och dessa utrustas ofta med lätta vapen. Att stoppa spridningen av lätta vapen är en angelägenhet för alla samhällen. Det är ingen rättighet att äga vapen. Det internationella arbetet för att begränsa mängden och spridningen av lätta vapen är främst inriktat på genomförandet av det handlingsprogram som antogs vid om illegal handel med små och lätta vapen (SALW) 2001. Ett instrument om märkning och spårning av små och lätta vapen framförhandlades och antogs i en resolution av . måste fortsatt vara en drivande del i detta viktiga arbete och bör utveckla en nationell handlingsplan kring lätta vapen som tydliggör svenska strävanden inom området och som möjliggör uppföljning och utvärdering av svenska positioner och åtgärder. Det är viktigt att verkar för att konkretiseras och implementeras. Vad gäller SALW-frågorna finns en rad förslag som och EU bör föra vidare. Några gäller hur handeln med SALW via flygbolag kan registreras och begränsas, andra gäller system för slutanvändarintyg. Alla förslag som kan begränsa användningen av SALW bör undersökas och utnyttjas. fattades ett historiskt beslut i . 153 länder röstade ja till förslaget om att bilda en kommission som ska utreda möjligheterna till ett internationellt avtal som begränsar och kontrollerar handeln med konventionella vapen, ett så kallat . Genom ett globalt vapenhandelsfördrag skulle alla länder följa samma minimiregler för vapenförsäljning, vilket skulle försvåra för oseriösa aktörer att hitta ett land som vill sälja till dem. bör aktivt driva på för att ska bli ett effektivt internationellt avtal för vapenhandel. Syftet med avtalet är att få ett globalt bindande avtal avseende import, export och transfer av konventionella vapen. EU är enigt i sin positiva ståndpunkt och det är avgörande att under sitt ordförandeskap prioriterar frågan högt för att föra den ytterligare framåt. mot personminor trädde i kraft och har runt 150 parter. Konventionens huvudsyfte är ett absolut förbud mot användning, utveckling, tillverkning, anskaffning, överföring och lagerhållning av truppminor. Det är viktigt att fler länder ansluter sig till konventionen, och bör därför verka för en global uppslutning bakom . Konventionens andra huvudsyfte är att ett antal åtgärder vidtas för att handskas med konsekvenserna av tidigare användning av truppminor. Det handlar bland annat om röjning av minfält, stöd till minoffer och hjälp med förstöring av lagrade truppminor. måste fortsatt ge stöd till sådana insatser. Klustervapen utgör ett stort humanitärt problem dels för att de sprider ut substridsdelar över ett så stort område att det i praktiken har visat sig mer eller mindre omöjligt att undvika civila offer, dels för att de efterlämnar oexploderade substridsdelar som i krigets spår skadar och dödar civilbefolkningen. 98procent av de människor som dött av klustervapen beräknas ha varit civila. I användes klustervapen i stor skala, och civila offer skördades långt efter krigets slut, i har det också förekommit rapporter om användning av klustervapen. Vi socialdemokrater anser att denna vapentyp inte bör användas i några konflikter och att de inte hör hemma i något lands arsenal, inte heller i . avslutades en internationell regeringskonferens i om klustervapen. Slutdeklarationen från mötet, som 46 länder inklusive ställde sig bakom, slår fast att ett internationellt avtal som förbjuder användning, produktion, överföring och lagring av klustervapen som orsakar oacceptabel skada på civilpersoner. beslutade att ska fortsätta att vara pådrivande för att få till stånd ett internationellt förbud rörande klustervapen i enlighet med Oslodeklarationen. innebar startskottet för en historisk process mot ett internationellt långtgående förbud av klustervapen. Trots detta har den borgerliga regeringen inte drivit på i detta arbete utan snarare arbetat för att få igenom undantag. Det pågår också ett förhandlingsarbete inom FN, den s.k. CCW-processen, som också omfattar klustervapen. ska självklart ge fullt stöd också till detta arbete. position i klustervapenfrågan är synnerligen viktig. har ett stort anseende internationellt inom humanitära frågor och när det gäller nedrustning. bidrag i dessa sammanhang kan därför på ett konstruktivt sätt föra processen vidare med målet om ett långtgående internationellt avtal med ett brett stöd. Omvänt riskerar att underminera processen genom att inte medverka eller genom att argumentera för en reglering av vissa typer av vapen, snarare än ett långtgående förbud. Avtalstexten som förhandlades fram genom Osloprocessen är långtgående vad gäller användning, lagring, produktion och överföring av klustervapen. kom så det sena men efterlängtade beskedet att skulle skriva under avtalet i . Detta var förstås glädjande, men med tanke på hur frågan har hanterats tidigare så kvarstår en hel del frågetecken runt regeringens engagemang i frågan. Vi vill att regeringen skyndsamt ratificerar avtalet och sätter igång avvecklingen av den svenska BK90. Enligt konventionen har länder hela på sig att ratificera avtalet och på sig att skrota sitt egna innehav av klustervapen. Vi vill inte att man drar ut på dessa processer, utan att såväl ratificeringen som avvecklingen inleds möjligt. Vi socialdemokrater ser flera brister i den nuvarande krigsmaterielexportlagstiftningen. Den tidigare socialdemokratiska regeringen påbörjade ett arbete kring en ny lagstiftning. Vi anser fortfarande att det är angeläget att regeringen kommer till med ett lagförslag som ligger i fas med utvecklingen på området och som är koherent i enlighet med politiken för global utveckling (PGU). Hur en ny krigsmaterielexportlagstiftning bör se ut vill vi socialdemokrater återkomma till då regeringen i en konkret proposition redovisar ett samlat förslag. Några vägledande principer för oss är dock att all handel med vapen och krigsmateriel ska kontrolleras genom strikta regler. ska vara en föregångare genom sin lagstiftning om svensk export och import av vapen och krigsmateriel. Icke-demokratier och länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna kan inte ges samma legitimitet att få köpa vapen. Vid export ska hänsyn tas till risken för krig och om staten begår brott mot mänskliga rättigheter. Regler för import av krigsmateriel bör utarbetas i enlighet med samma principer som gäller för export av samma slags produkter. Det är positivt om uppgifterna mellan tillverkning av försvarsmateriel och export renodlas för att undvika intressekonflikter mellan Försvarsmaktens behov och försäljning. Men vi vill inte skapa en ny separat exportmyndighet utan anser att den bör skapas inom ramen för FMV då det förenklar för personal som måste utföra arbetsuppgifter inom båda myndigheterna. Den totala vapenexporten från och EU måste minska. Det kan arbeta för genom en svensk restriktiv krigsmaterielexportpolitik, men också genom EU. EU:s uppförandekod har blivit en gemensam ståndpunkt om krigsmaterielexport och viktigt är att principen om varje lands rätt att ha en mer restriktiv politik ligger fast. 7.5Socialdemokraternas tolvpunktsprogram för nedrustning: En svensk offensiv mot massförstörelsevapen och för nedrustning Detta program presenterades . har såväl positiva som negativa steg tagits. Till framgångarna för nedrustningsarbetet hör inte minst det hoppfullare läget mellan och och den omsvängning av amerikansk politik som Obamas Pragtal gav uttryck för. har dock fortsatt hålla en låg profil och agerade exempelvis inte i när det gällde att godkänna överenskommelsen mellan , något som riskerar att försvaga NPT. Den borgerliga regeringen var också mycket tveksam till att skriva under Osloprocessens avtal om förbud mot klusterbomber, även om man glädjande nog till slut gjorde så. Här följer ett uppdaterat tolvpunktsprogram: Massiva påtryckningar i alla relevanta internationella forum för att få de erkända kärnvapenstaterna att nedrusta sina arsenaler. föreskriver att inga andra än de fem erkända får anskaffa kärnvapen under förutsättning att de fem avrustar sina arsenaler. Så länge de fem inte genomför en medveten och planerad nedrustning av sina arsenaler kommer heller inte andra länder att respektera . Det är mycket positivt att de två största kärnvapenmakterna nu påbörjat nedrustningsförhandlingar. Internationellt förbud mot klusterbomber. har länge bagatelliserat Osloprocessen trots att den samlade över 100 länder i arbetet för ett internationellt förbud mot klustervapen. Regeringen bör nu gå vidare, ska ratificera avtalet. ska också ge fullt stöd till arbetet inom CCW. Små och lätta vapen: bör intensifiera sina ansträngningar i arbetet för att minska antalet små och lätta vapen, ett exempel är att utveckla en nationell handlingsplan. Förnyad kraft till arbetet i Ny Agenda-koalitionen. Arbetet i Ny Agenda-koalitionen, NAC, har haft goda resultat, inte minst under översynskonferensen av NPT 2000 då man fick till stånd en 13-punkters handlingsplan. har dock tempot i NAC-samarbetet stannat av och det är ett problem att , medlem i NAC, inte har ratificerat provstoppsavtalet. bör dels aktivera NAC-samarbetet, dels öka samarbetet med andra länder som , och . Öka trycket inför kommande . sker nästa översynskonferens inom ramen för och förberedelserna för den har redan börjat. Det innebär ett tillfälle för att öka sin aktivitetsnivå. Öka opinionstrycket och sätt på kartan. bör bjuda in internationellt erkända nedrustningsexperter till ett arbete om hur vi i konkret handling kan nå målet om en kärnvapenfri värld. Hindra att höganrikat uran kommer i fel händer. En stor mängd gamla sovjetiska kärnvapen och höganrikat uran befinner sig fortfarande utanför tillräcklig kontroll. Därför måste arbetet med att förhindra att höganrikat uran kommer på villovägar förstärkas. Regeringen har gång på gång skurit ned anslagen till , . Socialdemokraterna vill istället värna en viktig verksamhet på detta institut som är väl känt och aktat i världen för sin forskning och kompetens i nedrustnings- och fredsfrågor. Erbjud värdskap för . bör erbjuda sig att vara värd för och bekosta ett sekretariat för icke-spridningsfördraget NPT, enligt rekommendation nr 4. Agera för att kärnvapen inte placeras på utländskt territorium. bör i alla relevanta forum driva att alla kärnvapenmakter åtar sig att inte placera ut någon form av kärnvapen på utländskt territorium i enlighet med rekommendation nr 22. Verka för att bryta dödläget i nedrustningskonferensen i . bör driva att EU ska verka för att nedrustningskonferensen i kan fatta beslut om sin dagordning med två tredjedelsmajoritet i enlighet med rekommendation nr 58. såg dödläge för förhandlingarna ut att ha brutits men tyvärr är de fortfarande låsta. Det är viktigt att nedrustningskonferensen kan återuppta sitt arbete och inleda förhandlingar om FMCT. Anta handlingsprogram för nedrustning. Regeringen bör anta ett övergripande handlingsprogram för nedrustning som ska syfta till att ett toppmöte om nedrustning i enlighet med rekommendation nr 59 äger rum inom FN:s ram . 8Närområdet: Nordiskt samarbete, och Barents Närområdet och de nordiska grannländerna har en stark folklig förankring och en självklar ställning för . I finns också ett flertal av viktigaste handels- och samarbetspartners. Det nordiska samarbetet utgår från ett gemensamt kulturarv och en språklig gemenskap och vilar på gemensamma värderingar ifråga om demokrati, rättvisa och rättsstat. Samarbetet mellan de nordiska länderna spänner över alla samhällsområden, och på många sätt är det nordiska samarbetet unikt vid en internationell jämförelse. Samarbete och öppenhet har gjort till en välfärdsregion av världsklass. Framgångarna är dock inte tillräckliga för att möta dagens och framförallt morgondagens globala utmaningar, varför ett än mera utvecklat och förstärkt samarbete behövs. Utmaningarna växer i spåren efter finanskrisen vi befinner oss i. Särskilt de baltiska staterna är hårt drabbade. Genom att samtliga nordiska länder deltar i den europeiska marknaden har det nordiska samarbetet stärkts. , och medlemskap i och och tillhörighet till det europeiska ekonomiska samarbetsområdet påverkar det nordiska samarbetet positivt. ansökan om EU-medlemskap påverkar samarbetet ytterligare i positiv riktning, och de baltiska staternas inträde i EU har dessutom skapat ytterligare dynamik i de nordiska ländernas samarbete med närområdet. I det nordiska samarbetet deltar även de självstyrande områdena , och . Politiken för den nordliga dimensionen utvecklas mot en gemensam politik för , och . Det handlar om nära samarbete i regionen mellan olika aktörer. Tanken är att förbättra samarbetet mellan EU och regionala aktörer, i syfte att utveckla en effektiv arbetsfördelning som bygger på respektive aktörs specifika kompetens, erfarenheter och geografiska arbetsområden. Samarbetet på regional och lokal nivå bedöms som mycket viktigt i likhet med samverkan med näringslivet och frivilliga organisationer. I Barents- och Arktisregionerna finns förutsättningar att få till stånd ett konstruktivt samarbete med i frågor som rör energi, klimat, gränsöverskridande brottslighet och kommunikationer. Vi vill utveckla ett förtroendeskapande samarbete i norra . deltar på regeringssidan i samarbete inom ramen för , och samt i arbetet med EU:s nordliga dimension. År 20112013 kommer att vara ordförande för och för 20092011. Det är av vikt att även utarbetar en egen strategi, handlingsplan, för arbetet inom den nordliga dimensionen inom prioriterade områden: utbildning/mänskliga resurser är i blickpunkt i världen . Klimatförändringen leder till ökat intresse för exploatering av resurser som olja, gas och mineraler. Flera länder vill utöka sina territorier och områdets säkerhetspolitiska betydelse ökar. Enligt de flesta forskare är en av de delar på jorden där klimatförändringar redan är mycket märkbara. Det är förändringar, som får direkta effekter för befolkningen i , som de ger följdverkningar på hela det globala klimatsystemet. Det behövs ett djupt och omfattande svenskt engagemang även i . Vi har mycket att vinna på det, som ett nordligt land med 2/3 av vårt land norr om 60:e breddgraden. Vi har också mycket att bidra med, som en nation med gamla och starka traditioner inom polarforskning och en hög profil i internationell samverkan om frågor som gäller miljö, naturresurser, minoriteter och rättigheter. Det gäller även från svensk sida att främja den arktiska regionen och utveckla forskningen i . Ett område inom polarforskningen där bör flytta fram sina positioner är att utveckla observationssystem och arbeta för genomförande av den pågående SAON-processen inom och att tillgängligheten till data säkras. omfattar ett samarbete mellan 50 medlemsorganisationer, universitet och högskolor. För den svenska delen står , och Mittuniversitet. Samarbetet förbättrar möjligheterna för den arktiska regionen att ta del av högre utbildning och förstärker speciellt forskningen som rör klimatfrågor. bör delta fullt ut i verksamheten. Polaråret 19571958 gav upphov till Antarktisktraktaten. Det är viktigt att nu initierar en genomgång av existerande rättsordningar som berör för fortsatt diskussion om att stärka eller utöka dem där så behövs. En viktig fråga för det nordiska samarbetet har alltid varit främjandet av integration mellan de nordiska länderna och att underlätta för medborgarna att röra sig över landgränserna. Under ordförandeskap i det nordiska regeringssamarbetet lyftes särskilt frågorna om avveckling av hinder för personers rörlighet över de nordiska gränserna fram. Gränshindersarbetet spänner över ett flertal politikområden. Avvecklingen av gränshinder bidrar även till att och som region kan verka mer framgångsrikt internationellt. Även om integrationen mellan länderna och de olika regionerna i har kommit långt återstår ändock problem. De nordiska ländernas regelverk skiljer sig fortfarande åt, vilket medför problem för människor, organisationer och företag. När det gäller Öresundsförbindelsen har den väsentligt förbättrat möjligheterna till integration i . Integrationen bidrar till att stärka tillväxten, och arbetet med att undanröja hinder är ett måste för att regionens fulla potential ska kunna utnyttjas. Det är därför viktigt att skillnaderna i bland annat ländernas regelverk och skattesystem minskas för att därigenom så långt möjligt eliminera problemen för dem som rör sig över gränserna. Vi socialdemokrater anser det naturligt och viktigt att öka integrationsinsatserna ytterligare. Möjligheten för nationella parlamentariker att delta i internationella processer och sammanhang är en demokratifråga. De folkvalda nationella parlamentarikerna utgör en viktig länk mellan olika beslutsfattande nivåer i en globaliserad värld. Det politiska uppdraget innebär bland mycket annat opinionsbildning samt informations- och kunskapsspridning. Parlamentariker är också den länk som för medborgarnas synpunkter och idéer vidare på såväl lokal och regional nivå som i nationella och internationella sammanhang. Även när det gäller genomförande och uppföljning av redan beslutade åtgärder och åtaganden har nationella parlament och parlamentariker av hävd en viktig uppgift. Genom ett deltagande av direktvalda parlamentariker stärks legitimiteten i hela implementeringsprocessen. För det nordiska samarbetet fyller en viktig funktion inte minst när det gäller att driva på och kontrollera de nordiska regeringarnas samarbete. En styrka för de nordiska länderna är också att många ledamöter i de nationella parlamenten engagerar sig i det nordiska samarbetet. Vi socialdemokrater anser det nödvändigt att ytterligare stärka det inomnordiska samarbetet samt byggandet av nätverk, som i sin tur kan öka det nordiska inflytandet i EU och i andra samarbetsorgan. och har ett nära samarbete med flera internationella, nationella och regionala organisationer utanför och då främst , och Östersjöstaternas råd. Det övergripande målet för det nordiska samarbetet med närområdet är att bidra till en säker och stabil utveckling i området. Att stärka demokratin och öka värdegemenskapen i den nordliga delen av samt att medverka till en utveckling av marknadsekonomin i området är andra prioriterade frågor. De nätverk som innefattar nordvästra har byggts ut i en betydande omfattning. De nuvarande riktlinjerna för samarbetet med närområdet innebär bland annat att Nordiska ministerrådets tyngdpunkt i satsningar förskjutits från de baltiska staterna till nordvästra . program för arktiskt samarbete syftar till att ge de samnordiska insatserna ett speciellt mervärde i förhållande till andra aktiviteter och insatser med inriktning på . Viktiga frågor är ursprungsbefolkningens levnadsvillkor, klimatförändringar och utbredningen av föroreningar i den arktiska miljön. Vi socialdemokrater anser det vara av stor vikt att arbetet med frågor som rör förstärks och att arbetet sker i samarbete med regionala insatser. Regionen kring har stora möjligheter att bli ett av de ekonomiskt viktigaste och intressantaste områdena i inom en inte alltför avlägsen framtid. I området, som är den sista orörda reserven av naturtillgångar, finns bland annat olja och gas, som kommer att utvinnas under de kommande decennierna detta under förutsättning att miljömålen för inte stoppar utvinningen. Den viktigaste råvaran för framtida exploatering är oljan. Ett stort antal olje- och gaskällor har redan hittats i . Större delen av den totala ekonomiska utvecklingen i regionen är kopplad till olje- och gastillgångarna. Också under finns ett stort antal fyndigheter av framför allt naturgas som till exempel Shtokmanfältet. Stora olje- och gastillgångar har även hittats i havet utanför Finnmark, Troms och Nordland. Man väntar sig att göra nya olje- och gasfynd i den norska delen av . På finns dessutom fler mineraler än på någon annan plats i världen. Det är svårt att uppskatta den totala olje- och gasreserven, i och med att en del områden ännu är i ett tidigt prospekteringsskede. Den totala reserven av gas i kan vara så stor som , vilket skulle vara ett avgörande tillskott till energikonsumtion . Dessutom väntar man sig även att hitta oljeförekomster i de östra och nordliga delarna av . Oljetillgångarna i Timan-Petchorafältet beräknas till omkring . Enligt beräkningar är de sammantagna olje- och gasfyndigheterna, som en jämförelse, tolv gånger större än de fyndigheter som ingår i i . skulle mot bakgrund av detta kunna förse med stora mängder naturgas , vilket i sin tur skulle minska beroendet av import från . Den pågående klimatförändringen innebär för del att glaciärer och havsis smälter undan i större omfattning . Miljö- och klimatmässigt är det en farlig utveckling men som på sitt sätt skapar nya förutsättningar för nya transportvägar i och för både olja och energi. kommer man med all sannolikhet att kunna frakta varor till havs genom området året om. Vid i har experter räknat fram att den nordliga fartygsrutten skulle innebära stora besparingar för framtida transporter mellan de ekonomiskt framgångsrika länderna i och . Men som de förändrade klimatförhållandena i området ger nya möjligheter, kan det också leda till säkerhetspolitiska risker med helt nya konflikter som följd. ser vi en pågående dragkamp om tillhörighet, där med sin flagga på havsbottnen markerat sin uppfattning i denna speciella ägarfråga. Framför allt men även och har också uttalat sina uppfattningar i denna fråga. I bor drygt 5,9 miljoner människor, varav merparten, 4,3miljoner, har sin hemvist i . Samarbetet mellan stater som har intresse i och i området kring bedrivs på regionnivå i och i . består av representanter för förvaltningarna i den geografiska regionen . Från deltar landskapen , och Kajanaland, från länen Nordland, Troms och Finnmark och från och . Från är det regionerna och som deltar samt republiken , Murmanskregionen och det autonoma distriktet . I området finns flera minoritetsfolk, bland annat samer, nenetser och vesper. Syftet med är att säkerställa fred och säkerhet samt att skapa en hållbar social och ekonomisk utveckling i området och i som helhet. Detta kan bland annat ske genom att kontakterna mellan människorna i området utvecklas och den regionala identiteten stärks. Det finns en lång samarbetstradition i . tillkom , ett samarbete med de fyra involverade länderna under temat folkets diplomati. Det regionala arbetar utifrån fem viktiga insatsområden: Näringslivsutveckling och infrastruktur. Kompetens och utbildning. Miljö och hälsa. Välfärd och kultur. Den kunskap och kompetens som vuxit fram i området kring dessa frågor är betydande och måste bibehållas och ytterligare utvecklas. Det är av stor vikt att alla goda krafter, exempelvis företag, myndigheter, kommuner, universitet och enskilda, samverkar. För detta fordras en fortsatt bra samordning, information och en välutbyggd och fungerande infrastruktur. Den ekonomiska aktiviteten i den nordliga regionen ökar dessutom och därmed också regionens ekonomiska och säkerhetspolitiska betydelse, vilket innebär att en sammanhållen politik för den nordliga regionen behövs. Med ett större engagemang från svensk sida kan vi övervaka vad som händer i området från säkerhetssynpunkt, som miljöteknologi skulle komma väl till pass i den känsliga miljön i området. Vi socialdemokrater anser att det är av största vikt att stärks och fördjupas ytterligare på samtliga fem insatsområden, som det svenska deltagandet bör baseras än mer än tidigare på regionala strukturer.