mot · GW02MJ19 · 2009-04-01 00:00:00 — Ett nytt investeringsstöd för energieffektiviseringsåtgärder i bostäder införs. Syftet med stödet är att uppmuntra till lönsamma åtgärder samt att ersätta merkostnader i samband med renovering. Det är utformat så att stora besparingar ger högre investeringsstöd. Stödet har lika villkor för både småhus och flerbostadshus och är neutralt i förhållande till vilka åtgärder som genomförs. Det utdelas med per sparad kilowattimme. Stödet är dimensionerat för att räcka till ungefär 50 000 lägenheter och omfattar en ram om . Ramen om prövas . Om det visar sig att behoven är större och renoveringstakten kan hållas högre kan ramen utökas. Stödet löper i ett första steg, och en utvärdering sker . Det söks från . För att få stödet måste fastigheten vara energideklarerad. Det kan kombineras med det föreslagna nya stödet för fördjupad utvärdering och miljöutredning som beskrivs nedan, men däremot inte kombineras med andra investeringsstöd som syftar till energieffektivisering. Det kan maximalt utgöra av kostnaden för de åtgärder som vidtas. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. 10.2.2Nytt krav på energihushållning vid renovering och nybyggnation Ett nytt krav om energihushållning i samband med ombyggnation och ändringsåtgärder (omfattande renovering) införs. Kravet innebär att energieffektiviseringsåtgärder måste genomföras så att byggnaden efter ombyggnation når ned till per kvadratmeter (kWh/kvm) eller lägre energiförbrukning. Kravet utvärderas och sänks därefter grundat på de resultat som uppnåtts i samband med de renoveringar som genomförts. Vi föreslår en skärpning av nybyggnadsnormen. gäller 110 kWh/kvm som maximal gräns för energiförbrukning för värme, fastig-hetsel och varmvatten i nybyggda bostäder. finns dock teknik och kunskap för att bygga betydligt mer energisnålt. sänks därför nybyggnadsnormen till 90 kWh/kvm för nybyggnation, och en ytterligare sänkning till 70 kWh/kvm genomförs . Parallellt med detta genomförs en översyn av kraven med utgångspunkt i att dessa ska omformuleras till att gälla tillförd primärenergi i stället för som för köpt energi. Även kraven som gäller för eluppvärmda hus skärps på motsvarande sätt. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. 10.2.3Krav på individuell mätning och debitering av varmvatten av lägenheterna i har individuell mätning av varmvatten. Utvecklingen har dock varit snabb, och antalet lägenheter med individuell mätning ökar. Den snabba ökningstakten beror bl.a. på utvecklingen av enklare metoder för mätning och överföring av data. Ungefär energi används för värme och varmvatten i flerbostadshus. Av dessa går till uppvärmning av varmvatten. De uppskattningar som finns pekar på att individuell mätning av varmvatten minskar varmvattensförbrukningen , vilket gör att ungefär är en rimlig uppskattning på energibesparingen till följd av individuell mätning och debitering. Då det finns teknik som är enkel och lättillgänglig föreslår vi att ett nytt krav på individuell mätning och debitering av varmvatten införs. Kravet ska gälla både vid ombyggnation och i samband med nybyggnation. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. 10.2.4Främjande av förnybara energikällor i bostäder solvärmeutbyggnad För att främja förnybara energikällor i bostäder föreslår vi ett fortsatt och utökat stöd till installation av solvärme i bostäder. Det finns 200 000 kvm glasade solfångare i , varav ca 25 000 kvm installerades 2006. Installationerna ersätter 6080 GWh/år. finns ett statligt bidrag till installation av solvärme i småhus, flerbostadshus och bostadsanknutna lokaler. Bidrag ges till installation av solvärme för tappvatten och/eller uppvärmning och för installation av solvärme vid konvertering från olja till el. Stödet är rambegränsat, och bidragets storlek bestäms utifrån solfångarens beräknade energiproduktion med ett belopp av /kWh och år. Bidraget får vara högst av installationskostnaderna och uppgå till maximalt per lägenhet i flerbostadshus och per lägenhet i småhus. har totalt beviljats. av det utbetalade beloppet har gått till småhus. Enligt en utvärdering från (2006) leder bidragets utformning till en begränsning av solfångarens area, vilket i praktiken gör att stödet mest utnyttjats av småhusägare, medan försäljningen av större solfångarsystem har minskat. Vi föreslår att stödet finns kvar och att ramen utökas samt att stödet utvidgas till att också gälla storskaliga anläggningar och anläggningar som inte byggs på tak. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. de gröna vill att jordbruk ska vara långsiktigt hållbart. Detta är nödvändigt för att hejda klimatförändringen och för att rädda . Jordbruket är en stor källa till klimatstörande gaser. De huvudsakliga utsläppen är lustgas (N2O), från brukande av och gödselhantering metan (CH4), från husdjurens (främst idisslarnas) foderspjälkning och gödselhantering koldioxid (CO2), från insatser av fossil energi och bortodling av organogena jordar (jordar med hög halt organiskt mullmaterial). Utsläppen av lustgas och metan från jordbruket följer delvis komplexa biologisk-kemiska processer som kräver ytterligare forskning för att klarläggas. de gröna anser att detta bör vara ett prioriterat ämne för klimatforskningen. Regeringen bör därför tillsätta en utredning som klargör jordbrukets påverkan på klimatet. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Minskad köttkonsumtion är ett annat viktigt sätt att minska miljöpåverkan från jordbruket. En mer vegetabilisk föda är mer energieffektiv (längre ned i näringskedjan) och bidrar inte med metangasutsläpp från djurens foderspjälkning. Dessutom går det åt mycket mer mark för att producera köttprotein än motsvarande mängd vegetabiliskt protein. Att djurhållningen och därmed köttproduktionen minskar är i linje med den globala nödvändigheten att minska köttproduktionen och öka vegetabilieproduktionen för att klara livsmedelsförsörjningen för världens växande befolkning. de gröna anser att produktionen av kött bör minska. som det alltså finns växthusgasreducerande åtgärder att sätta in är det också viktigt att inse att själva jordbruket i sig alltid kommer att innebära påfrestningar på ekosystemen och att det i flera av åtgärderna inryms målkonflikter. Till exempel kan mindre svensk köttproduktion innebära färre naturbetesmarker. Stöd inom jordbruket har haft och har fortfarande olika fokus : produktionsstöd, trädesstöd, interventionsstöd och miljöstöd. Merparten av dem har tillkommit i när klimatfrågan inte fanns på dagordningen, eller i alla fall inte hade samma akuta karaktär som . Därför har de ibland negativa klimateffekter och behöver granskas. de gröna anser att alla stöd som finns inom jordbruksproduktionen bör granskas ur ett klimatpåverkande perspektiv. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Jordbearbetning, skörd, torkning m.m. kräver dock insatser av energi även i det ekologiska jordbruket. Mot denna bakgrund är det viktigt att stödja en utveckling där jordbruket kan producera klimatneutral energi för sitt eget energibehov och till användning i transportsektorn. Etanolproduktion och olika typer av rapsbaserade bränslen tjänar som viktiga steg på vägen. Biogasen är dock allra mest intressant, och under trafikavsnittet i denna motion föreslår de gröna en offensiv satsning på utbyggnad av biogasen i . I det sammanhanget är det av stor vikt att gårdsproduktionen av biogas främjas. Klimatförändringarna har redan börjat, och hur drastiskt vi än minskar utsläppen kommer en viss temperaturökning att äga rum. Det kommer att få konsekvenser i form av ökad sårbarhet för översvämningar, ras, skred och stormar. Ett exempel är översvämningen 2000 i . Samhället behöver förbereda sig för dessa förändringar parallellt med ett offensivt arbete för att minska utsläppen av växthusgaser. Den ökade översvämningsrisken drabbar framför allt bebyggelse, vägar och järnvägar. Dricksvattenförsörjningen riskerar att slås ut. Uppskattningsvis över 200 000 byggnader ligger i områden där ras- och skredrisken ökar. Klimatförändringarnas effekter för den enskilde är en fråga för hela samhället. Inte minst eftersom försäkringsbolagen successivt kommer att minska sitt ansvar i takt med att effekterna blir alltmer förutsägbara. Därmed ökar kraven på att det offentliga ska ta ett större ansvar. Om inte samhället axlar detta ansvar finns det risk för att enskilda medborgare kommer att råka illa ut, både genom skador på egendom och i värsta fall olyckor, t.ex. genom ras och skred. är frågan om att säkra gentemot kommande klimatförändringar en . Många vet om problemet, men ingen tar det övergripande ansvaret. Vår avsikt är att fördela ansvaret, i första hand mellan kommun och stat. Klimatförändringarna gör att stressen för redan hårt påfrestade ekosystem ökar. De ekosystem som är svaga eller på väg att rubbas på grund av hög exploatering kommer att drabbas ännu hårdare vid kommande klimatförändringar. Arter som har det svårt på grund av att deras livsmiljöer blir alltmer sällsynta kommer att få det ännu svårare att klara sig i ett förändrat klimat. En av anledningarna till att samhället drabbas hårt vid översvämningar och stormar är att naturens egen förmåga att hantera kriser minskat successivt. Våtmarker har dikats ut och skogar kalhuggits och ersatts med träd av samma art och i samma ålder. När stormen drog fram drabbades framför allt de planterade granskogarna, medan skadorna i naturreservat blev mycket mindre. En blandad och olikåldrig skog har större förmåga att hantera kriser, s.k. resiliens. En avgörande faktor vid översvämningar är markens förmåga att infiltrera vatten. Ju mer asfalterade ytor och ju färre våtmarker, desto sämre blir denna förmåga. Vattnet rinner vidare och ansamlas, i stället för att infiltreras i marken. Det går att stärka naturens förmåga att hantera kriser genom aktivt arbete, vilket i sin tur ger minskad sårbarhet för mänskliga samhällen. Genom restaurering av våtmarker kan vattenflöden göras jämnare. Genom skogsbruk som premierar olikåldrig och artrik skog kan skador från stormar minska. Den biologiska mångfalden påverkas av klimatförändringarna, och klimatförändringarnas konsekvenser påverkas av den biologiska mångfalden. En aktiv politik för att minska sårbarheten innebär att arbeta enligt ovanstående för att slå vakt om och återupprätta ekosystemens resiliens, deras naturliga förmåga att hantera förändringar. Detta bör ges regeringen till känna. Samtliga berörda sektorsmyndigheter bör få ett tydligt ansvar för anpassningen till ett ändrat klimat inom sitt eget ansvarsområde. Ansvaret omfattar både risken för extremhändelser och kontinuerliga klimatförändringar. I instruktionen för respektive myndighet bör införas att myndigheten ska initiera, stödja och följa upp arbetet med anpassning till klimatförändringar inom sitt verksamhetsområde. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör få ett utpekat huvudansvar för klimatanpassningsåtgärder i . , , och bör dessutom få ett uttalat ansvar att bistå länsstyrelserna i deras arbete med klimatanpassning. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Regeringen föreslår att () ska få ansvaret för att mot bakgrund av ett förändrat klimat möta framtida krav på insamling, analys och tillhandahållande av miljödata. Ansvaret för insamling av miljödata har hitintills legat på (). SNV har sedan i mån av behov lagt ut förfrågningar om kunskap som olika lärosäten fått möjlighet att tillgodose. Varför ansvaret ska flyttas från SNV framgår inte. Det framgår inte heller varför SLU skulle vara lämpligare än andra lärosäten att ta huvudansvar för miljöanalys. Rimligen kan de olika lärosätenas respektive kompetenser bäst tas till vara om SNV även fortsättningsvis har huvudansvaret för att ta in den kompetens som behövs för att tillhandahålla sakligt underlag för miljöanalys. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. de gröna föreslår ett anslag på 20092011 till investeringar för skydd mot naturolyckor med syfte att minska sårbarheten för extrema väderhändelser och långsiktiga klimatförändringar. Anslaget ligger på Försvarsdepartementets budget och kommer att handhas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Anslaget är fördelat med 100miljoner kronor och respektive 2011. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. De åtgärder som skulle finansieras med det nya investeringsanslaget är först och främst åtgärder för att förhindra översvämning av och . Länsstyrelserna bör fungera som uppsamlande instanser för eventuella projekt och förmedlare av förslag till Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. För att kunna bedöma kostnaderna för åtgärder i krävs fördjupade undersökningar, som i sig beräknas kosta . För att öka avtappningen av behövs åtgärder för att öka utskovet genom sluss samt vid i . Klimat- och sårbarhetsutredningen bedömer att kostnaderna kommer att uppgå till sammanlagt ca , varav för åtgärder vid sluss. Åtgärderna vid , som kan genomföras relativt snart, bör prioriteras för att inte riskera en översvämning med stora konsekvenser i . Dessa behöver därför finansieras . Trots ökad sårbarhet fortsätter många kommuner att bevilja bygglov på tomter som riskerar att översvämmas. Kommunerna måste börja planera utifrån de kommande klimatförändringarna som de arbetar för att minska klimatpåverkande utsläpp i kommunen. Vi föreslår därför att skärps med krav på att kommunerna ska upprätta klimat- och sårbarhetsplaner. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Kommunala klimat- och sårbarhetsplaner ska ta ett helhetsgrepp på klimatfrågan, både genom att titta på förebyggande åtgärder för att minska riskerna vid kommande klimatförändringar och genom att minska sin egen klimatpåverkan. Att kombinera dessa två aspekter lämpar sig väl eftersom det till stor del handlar om samhällsplanering, där man t.ex. i nybyggnation av bostäder både kan planera för minskad klimatpåverkan och minskad sårbarhet. Ett av klimat- och sårbarhetsutredningens tyngsta förslag är att fördubbla preskriptionstiden för när kommuner ska ta ansvar för skador till följd av att kommunen inte tillräckligt beaktat riskerna för översvämningar, ras, skred och erosion. Regeringen föreslår ingen förändring. De rödgröna partierna stöder utredningens förslag så att kommunens ansvar för detaljplaner och bygglov utökas till vad gäller skadeståndsansvar för översvämning, ras, skred och erosion gentemot enskilda och företag. En utredning bör genomföras för att analysera behovet av omprövningar av vattendomar med tanke på klimatförändringar. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Utredningen bör se över lagstiftningen kring vattenverksamhet i sin helhet och särskilt föreslå förändringar som underlättar omprövningar med hänsyn till översvämningsrisker och markavvattning. Utredningen bör även behandla tillstånds- och ägarlösa dammar.