mot · GX02MJ403 · 2009-09-25 00:00:00 — Kontrollen av ekologiska produkter är en redighetsfråga, dvs. en kontroll av vad märkningen säger sig betyda. Det handlar bland annat om uteslutande av handelsgödsel och bekämpningsmedel. Det har således inte någon direkt koppling till hälsoaspekter utifrån livsmedelssäkerhet att göra. Det är därför olyckligt att man i det nya lagförslaget hanterar regler och kontroll av ekologisk odling som att det vore livsmedelssäkerhetsfrågor. Detta innebär att hanteringen av avvikelser och sanktioner följer lagen om livsmedelstillsyn. Anmärkningsvärt är även att denna reglering inte krävs av andra märkningar. Varken Svenskt Sigill eller Fair Trade kommer till exempel att omfattas av denna reglering. Den nya eko-förordningen innehåller tolkningsmöjligheter och nationellt handlingsutrymme. De förslag som regeringen lagt fram är en ytterlighet av de tolkningsmöjligheter som förordningen öppnar för. Detta kommer sannolikt att påverka hela den ekologiska produktionen negativt. Enligt förslaget skall viktiga delar av kontrollerna och certifieringssystemet överföras på myndigheter. Myndigheterna kommer även att kunna reglera certifieringsorganisationernas avgifter, vilket är en fundamental del av certifierarnas ekonomi. Utländska varor kommer däremot inte att utsättas för samma förändring i och med tjänstedirektivet och kravet på varors fria rörlighet varför inhemsk ekologisk produktion kommer att tappa i konkurrensmöjlighet. Resultatet är på så sätt motsatsen till den utveckling vi vill ha och behöver inom det ekologiska jordbruket, nämligen att gynna närproduktionen samt att öka konsumtionen genom att öka tillgängligheten och sänka priset. Regeringens förslag inskränker således den ekologiska produktionen ytterligare. Det är synd att den inte använder sig av de handlingsutrymmen som EU:s förordningar i många fall möjliggör för särskilt när det sker på bekostnad av miljöhänsyn och en hållbar utveckling. anser att lagförslaget bör tas tillbaka och skrivas om. Man bör använda sig av det nationella handlingsutrymme som förordningen öppnar för och ta tillvara den dynamik och framgång som har varit utmärkande för Krav. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.3Tydligare öronmärkning av anslag till forskning inom eko-området finns det inte tillräcklig forskning om ekologisk produktion. De ekologiska bönderna måste således själva finna egna lösningar på praktiska problem såsom exempelvis hur man kan minska förekomsten av ogräs. Det finns även ett stort behov av att ta fram sorter och raser som är utvecklade för det ekologiska lantbruket. klarar till exempel inte de konventionellt framavlade grisarna av utevistelsen på ett ekologiskt lantbruk eftersom de får ledproblem av att gå på ojämnt underlag. Dessa grisar har avlats på helt andra egenskaper då de inte har haft möjlighet att vistas utomhus. Då meningarna om ekologisk produktion går så vitt och brett isär ser vi ett behov av ytterligare forskning inom området. anser att en helhetssyn behövs där alla aspekter tas med (såsom det konventionella jordbrukets påverkan i och med handelsgödsel, kemikalier, utarmning av jordar, erosion, övergödning osv.) en livscykelanalys av det konventionella kontra det ekologiska jordbruket. Ökade anslag till forskning med ett bredare helhetsperspektiv krävs för att utveckla det ekologiska lantbruket inom ramen för befintliga anslag till Formas och . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Ytterligare ett område där det behövs mer kunskap är det ekologiska jordbrukets påverkan på sociala värden. I motionens stycke om en levande landsbygd (s. 1) uppmärksammas flera olika studier som alla visar på det ekologiska jordbrukets positiva samhällspåverkan på det sociala livet. Behov av ytterligare forskning behövs. I rapporten och Människan från lantbruk (, 2007) anger man att bristen på denna typ av forskning kan bero på en tendens bland jordbruksforskare att ägna sig åt naturvetenskap och ekonomi och därigenom missar den sociala aspekten. anser att det tredje benet i begreppet hållbar utveckling, dvs. den sociala aspekten, bör beaktas i högre grad inom jordbruksforskningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.4Satsningar på statistik inom eko-området Det finns en mycket begränsad tillgång på statistik vad gäller ekologiskt jordbruk. Organisationer som sysslar med ekologi får ytterst små bidrag för statistiskt arbete. Det samlade material som finns att tillgå kan enbart erhålla till en hög kostnad. För att möjliggöra en utveckling och en utökad kunskapsbank inom området krävs ökad statistiskt underlag varför anser att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram mer utförlig statistik över produktion och konsumtion inom ekologiska jordbruksområdet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. står mellan 700 till 850 miljoner människor utan säker livsmedelsförsörjning. Enligt FAO har ca 210 miljoner människor i inte tillräckligt med mat, trots att är nettoexportör av livsmedel. I västvärlden har vi däremot ett överskott av livsmedel. Beräkningar visar på att uppemot hälften av all mat som produceras kastas. dumpar EU livsmedel i utvecklingsländerna till så låga priser att fattiga länder inte har möjlighet att investera i sin egen produktion. För dessa människor är utvecklingen av den inhemska livsmedelsproduktionen avgörande för att komma tillrätta med svält och fattigdom. 9.1Starka länder köper upp odlingsmark i fattiga länder Tillgången till jordbruksmark är mycket begränsad och förlorar världen totalt jordbruksmark på grund av massproduktion och monokulturer, jordbruksmetoder som inte är anpassade till lokala förhållanden, användning av kemikalier, handelsgödsel och konstbevattning. Till följd av detta har starka länder börjat köpa upp jordbruksmark i fattigare länder för att säkra sin egen livsmedelsproduktion. De som säljer sin mark är de allra fattigaste länderna som, trots brist på livsmedel, lockas av pengarna och ibland även oljekontrakt och infrastruktursatsningar. Även privata storföretag går in i länder med svag ekonomi och köper upp gigantiska landområden. I de länder utländska investerare enligt lag är förbjudna att köpa upp mark hyr man genom långtidskontrakt i vissa fall . 9.2Exportbidragen leder till dumpning i utvecklingsländerna För att garantera att de europeiska bönderna får avsättning för sina produkter köper EU upp produkter som inte kan säljas. Efter ett beslut (2009) får de europeiska bönderna bidrag på per mjölkpulver samt för smör. Totalt uppgick bidragen till . De uppköpta varorna säljs antingen genom kampanjer på den europeiska marknaden, men allt som oftast säljs det ut till rabatterade priser till länder utanför EU. Problemet uppstår i och med att dessa priser är omöjliga att konkurrera med för dessa länders inhemska bönder. Resultatet är att den inhemska produktionen slås ut. Möjligheten att planera för framtidens produktionsmöjligheter begränsas därmed och marknaden blir helt beroende av EU. Officiellt har varit mot dessa bidrag. Trots det har den svenska alliansregeringen röstat för exportbidragen i EU vid minst fem tillfällen. Produkterna som avses är fjäderfäkött, smör, ägg och mjölkprodukter. anser att regeringen omgående bör sluta rösta för exportbidrag inom EU samt verka för att EU avvecklar sitt absurda system med exportbidrag. Ett avvecklande av dessa bidrag bör genomföras . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Global Europe är EU:s nya handelsstrategi . Strategin är en del av Lissabonprocessen, vilken har som mål att göra till världens mest konkurrenskraftiga, dynamiska och kunskapsbaserade ekonomi till 2010. EU:s medlemsländer skall tävla med varandra för att skapa ökad tillväxt både nationellt och gemensamt inom EU. Några av de huvudsakliga strategierna i Global Europe är att motarbeta tullar och andra handelshinder, säkra tillgångarna på naturresurser, trygga immateriella rättigheter samt stärka konkurrensen. Detta skall ske genom att stifta avtal med andra länder. Det är avtal som riskerar att innebära stora förändringar och begränsningar i avtalsländerna inom en mängd olika berörda områden. Jordbruket är en näring som har globaliserats mycket under . Marknaden har riktat in sig allt mer på effektivisering genom specialisering på vissa produkter. Konsekvensen är att många länder producerar enstaka produkter såsom kaffe, soja, socker o dyl. Produktionen riktas alltså in på odling av enstaka grödor, så kallade monokulturer, och därmed blir länder helt beroende av export och import. Ur såväl miljösynpunkt som rättvisesynpunkt är detta mycket riskabelt. Monokulturer och storskaligt, konventionellt jordbruk leder på lång sikt till utarmade jordar, övergödda hav och vattendrag, ökad erosion och minskad biologisk mångfald. Länder som inte har möjlighet till självförsörjning utan blir helt beroende av import och exportregler är ytterst känsliga och beroende av de avtal som stiftas och som, dessvärre, allt för ofta är till de fattiga ländernas nackdel. Global Europe strategin att avveckla tullar och andra handelshinder hotar den inhemska produktionen i främst utvecklingsländer eftersom resultatet är en ökad import istället för satsningar på miljöanpassad, inhemsk produktion. Utvecklingsländer behöver snarare tullar för att främja den inhemska produktionen och lyckas konkurrera med övriga marknaden. Enligt beräkningar kan avskaffandet av tullar medföra att så mycket som av de statliga intäkterna försvinner i vissa länder. Ytterligare ett hot mot utvecklingsländerna i och med Global Europe-strategin är behovet av att säkra tillgången på naturresurser till industrier. Uppköp av naturresurser (jord, gruvor, oljeutvinning) har ökat markant och risken är inte bara att invånarna förlorar sina tillgångar utan även att resurserna utnyttjas på ett ohållbart sätt med avskogning, förlust av biologisk mångfald, utarmade jordar samt ökade utsläpp av växthusgaser som konsekvens. Den stödjer Global Europe och dess långtgående handelsavtal. anser att det är av största vikt att principen om samstämmighet (Politik för Global Utveckling, PGU) tillämpas fullt ut i såväl som i EU. Mänskliga rättigheter och miljö måste skyddas i utformning av alla regelverk. Regelverken skall även anpassa utefter varje lands specifika behov. Dessa premisser gäller ej i realiteten, vilket är ett hot mot de mänskliga rättigheterna och mot möjligheten till och arbeta för en hållbar utveckling. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. De klimat- och miljöutmaningar vi står inför kräver att vi måste ändra våra vanor i mångt och mycket. Kunskapen och vikten av att förändra transportsektorn är väl spridd. Dock är diskussionen om livsmedlens påverkan på miljön och klimatet något som lämnats i skymundan. Det krävs en bättre förståelse för sambanden mellan mat, miljö och hälsa för att nå miljö- och klimatmål såväl som hälsomål och en fungerande livsmedelsförsörjning globalt. Köttindustrin står för av världens alla utsläpp av växthusgaser. Det är lika mycket som alla transporter runt om i världen. Ytterligare en aspekt som bör beaktas gällande köttkonsumtionen är åtgången på den begränsade jordbruksmark världen har att tillgå. av jordens jordbruksmark går åt för att odla foder till köttdjur. För att frigöra ytor för betande köttdjur skövlas regnskog, vilket är förödande ur såväl miljö, klimat och rättvisesynpunkt. Det går åt oerhört mycket mer energi att framställa kött än vegetabilier. Enbart av den energi djuret får i sig från fodret återfinns i köttet efter slakt. De resterande går åt till livsuppehållande energi som djuret lever. Totalt sett utgör köttkonsumtionen enbart av den sammanlagda livsmedelskonsumtionen i världen där de rika länderna står för en markant majoritet. Summerat går det åt 10 gånger så mycket resurser för att producera kött som till att producera vegetabilier med samma proteininnehåll. Vegetabilierna kräver bara av den vattenmängd som köttproduktionen kräver. För att producera nötkött går det åt mellan vatten. Totalt nyttjar djurhållningen av världens vattenresurser. För att priset på ett bättre sätt skall spegla köttproduktionens miljökostnader samt öka lönsamheten på spannmål motionerar vi i motionen Miljö och rättvisa (2009/10:MJ468) om införande av en miljöavgift på kraftfoder. En ökad andel vegetabilier i kosten är inte bara bra ur miljösynpunkt utan främjar även hälsan. rekommenderar att det alltid skall finnas ett vegetariskt alternativ i skolan som alla elever får ta av. Detta exempel har bland annat anammat. Vi vill uppmuntra till en ökad andel vegetarisk kost inom offentlig sektor vilket kan resultera i positiva effekter på såväl miljö, hälsa som framtida matvanor. föreslår därför att kommuner bör uppmuntra vegetarisk kost genom att, precis som , alltid servera en vegetarisk rätt. Ett annat alternativ är att, likt den belgiska staden , införa en vegetarisk dag . Detta är ett sätt för kommunerna att minska sin klimatbelastning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. har köttkonsumtionen ökat på global nivå, från till . slaktas 50 miljarder djur i världen. I har vi ökat vår konsumtion av kött med . har i slutrapporten äta för en bättre miljö (1997) kommit fram till att svenskarna endast bör äta fjärdedelen av all den mat av kött, fågel och korv som konsumeras av hållbarhets- och rättviseskäl. Även konsumtionen av mjölkprodukter måste minska med ungefär en fjärdedel. anser att en förändring av matvanorna måste till för att möjliggöra livsmedelsförsörjning till jordens växande befolkning samt för att minska utsläppen av växthusgaser och hejda klimatförändringarna. Detta är en betydande påverkansfaktor som inte längre går att bortse från i miljö- och klimatarbetet såväl som ur rättvise- och fördelningssynpunkt. Vi föreslår därför införande av ett nytt mål för EU om en minskning av köttkonsumtionen till 2020. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En utredning bör tillsättas för att finna bästa tänkbara väg att minska köttkonsumtionen i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Genmodifierade organismer, GMO, är organismer där man målmedvetet ändrar arvsmassan med syfte att skapa vissa egenskaper. Förespråkare menar att användningen av GMO kan möjliggöra ökad produktion eftersom dessa organismer oftast skapas för att vara mer tåliga och föröka sig i snabbare takt. Genmodifierade grödor sprids nu i snabb takt till bönder i fattiga länder, som transnationella företag arbetar med att ta patent på de framavlade grödorna. På så sätt kan en bonde som börjar odla en GMO-gröda bli tvungen att betala avgifter till företaget som har patent på grödan. Ett antal olika undersökningar har visat på att befolkningen i såväl som inom EU är motståndare till genmodifierade organismer. Vi ser därför allvarligt på att den röstat ja till nya GMO:er i EU ur demokratisk synvinkel. I och med att osäkerheten om konsekvenserna av införande av främmande organismer är stor är det även förvånansvärt att den har låtit försiktighetsprincipen stå tillbaka i frågan. Sju EU-länder har infört nationella förbud mot vissa GMO-produkter av hälso- och miljöskäl. har konsekvent röstat mot att dessa länder skall få införa det nationella förbudet. anser att följande bör göras för att minimera riskerna med GMO: bör verka inom EU för att utforma EU till en GMO-fri zon. Regeringen bör i en demokratisk process ge möjlighet att ta ställning i grundläggande GMO-frågor. Alla varor på marknaden som innehåller GMO måste få en tydlig märkning. Etablera en ekonomisk fond för att kompensera för de skador som spridning av GMO förorsakar. För fler och mer detaljerade förslag, se Genetiskt modifierade organismer, 2007/08:MJ425. Vad som ovan anförs om åtaganden för att minimera riskerna med GMO bör som sin mening ge regeringen till känna.