mot · GX02U232 · 2009-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell strategi för utveckling av nordområdet och ett fördjupat samarbete i Barents euroarktiska region. En utveckling av det nordliga samarbetet har bedrivits via och som i nära samverkan med , och bidragit till en viktig struktur för mellanstatliga och interregionala kontakter i Nord. Det övergripande målet för det nordiska samarbetet med närområdet är att bidra till en säker och stabil utveckling samt att stärka demokratin, öka värdegemenskapen och att medverka till en utveckling av handel och marknadsekonomin i området. Vår motion vill väcka intresset för nordområdets unika utvecklingsmöjligheter, nationellt och regionalt, samt fokusera på ansvaret att utarbeta långsiktiga nationella strategier för samarbetet och att verka för en ökad nordisk samverkan i Barents euroarktiska region. Barents euroarktiska region är största interregionala samarbetsregion, omfattande de nordliga delarna av , och samt nordvästra , totalt , 13 regioner och 4,9 miljoner invånare. syftar bl.a. till att säkerställa fred och säkerhet samt skapa en hållbar social och ekonomisk utveckling i området och i i sin helhet, genom att utveckla kontakterna mellan människorna i området och stärka den kulturella identiteten. är en nationell angelägenhet som är av stor betydelse för både vårt grannlandsamarbete och den regionala utvecklingen. och omges av en landbaserad riksgräns till och Nordfinland och har därigenom en lång historisk tradition av mellanfolkliga kontakter och gränshandel, ett samarbete som också utvidgats till regionerna i nordvästra . Frågan om nationella prioriteringar är av stor betydelse såväl för gränssamarbetets framtid som för nationens långsiktiga möjligheter att tillvarata nordområdets potential för svensk samhälls- och näringslivsutveckling. Råvarutillgångar och nya transportvägar Regionen kring har stora möjligheter att bli ett av världens ekonomiskt viktigaste område inom en inte alltför avlägsen framtid. I området, som är den sista orörda reserven av naturtillgångar, finns bland annat mineraler, olja och gas, som kommer att kunna utvinnas under de kommande decennierna. De senaste årens mineralfyndigheter samt upptäckten av olja och gas i har snabbt förändrat förutsättningarna för människor och samhällsbyggnad. Globalt är fyndigheterna en av de största och medför därför ökade såväl nationella som internationella investeringar. På har förberedelserna startat för exploateringen av de nyupptäckta fyndigheterna av mineraler, olja och naturgas. Pågående arbeten i omfattar stora investeringar och beräknas bara för detta område uppgå till ca . Den pågående klimatförändringen, som för del innebär att glaciärer och havsis smälter undan i större omfattning än tidigare, skapar på sitt sätt förutsättningar för nya transportvägar till . har två tyska fraktfartyg, tillhörande Belugagruppen, kunnat gå genom utan problem. Vid i har experter räknat fram att den nordliga fartygsrutten skulle innebära stora besparingar för framtida transporter mellan de ekonomiskt framgångsrika länderna i och . kommer man med all sannolikhet att kunna frakta varor mellan och tvärs över via gigantiska supertankrar som blir 3 gånger större än dagens. Men som de förändrade klimatförhållandena och oklara gränsförhållanden i området, kan de också leda till säkerhetspolitiska risker med helt nya konflikter som följd, vilket innebär att en sammanhållen politik för den nordliga regionen behövs. Med ett större engagemang från svensk sida kan vi bättre följa den ekonomiska och säkerhetspolitiska utvecklingen, som miljöteknologi skulle komma väl till pass i den känsliga miljön i området. I många regionala sammanhang poängteras sambandet mellan en konkurrenskraftig region och dess förmåga att initiera samverkan, attrahera informationsteknologi, investera i infrastruktur, kapital och människor samt bidra till en kreativ och innovativ företagsmiljö. Utbyggnaden av infrastruktur är kanske den viktigaste frågan och av avgörande betydelse för den ekonomiska utvecklingen inom turism, handel och industri. är samtliga transportalternativ underutvecklade och utvecklingshämmande. Vägnätet är outvecklat för tunga transporter och avsaknaden av östvästliga flyg- och järnvägsförbindelser försvårar samarbetet. En anslutning av det svensk-finska järnvägsnätet till från skulle bidra till en överföring av stora godsvolymer från ett redan överbelastat ryskt järnvägssystem och för svensk del säkerställa framtida drift av Norrbottniabanan och hamnfart i . Infrastrukturfrågan är därför av gemensamt intresse för samtliga aktörer i nord och måste lösas genom beslutsmässig och finansiell samverkan på mellanstatlig nivå. Ett fördjupat Barentssamarbete, där man för svensk del med fördel kan dra lärdomar och erfarenheter från det nordiska och baltiska samarbetet bör starta . Ett intensifierat internationellt samarbete som kan kopplas till lokala och regionala utvecklingsstrategier, exempelvis: utveckling av ett öst-västliga transport- och kommunikationssystem råvaruförsörjning inom skogs- och pappersindustrin undanröjande av gränshinder inom handel och arbetskraftsutbyte förbättrad kompetensförsörjning inom gruvnäring, utbildning, hälso- och sjukvård. Ett framgångsrikt ekonomiskt och socialt Barentssamarbete måste baseras på ökat informationsutbyte och lokalt engagemang samt på att administrativa hinder undanröjs för gränssamarbetet. I tider av bristande finansiering är en samordning av nationella, regionala och lokala insatser nödvändig för att goda resultat ska kunna uppnås. Ett viktigt steg är att fastställa en nationell nordområdesstrategi för Barentsamarbetet och uppdra till länen att utveckla regionala och eventuellt lokala handlingsplaner.