mot · GX02MJ371 · 2009-10-02 00:00:00 — Vid behov bör ytterligare förändringar av lagstiftningen föreslås. Beslut på EU-nivå är av stor betydelse för utvecklingen av svenskt jordbruk och fiske. EU:s jordbrukspolitik och EU:s fiskepolitik har båda lett till katastrofala effekter för andra ekosystemtjänster än den kortsiktiga livsmedelsproduktionen. Regeringen bör ha ekosystemansatsen och ekosystemtjänster som överordnade principer vid förhandlingar inom EU om bl.a. reformeringen av EU:s jordbrukspolitik och EU:s fiskepolitik. Bland annat bör stödet till jordbruket i så stor omfattning som möjligt omformas till ersättning för produktion av ekosystemtjänster. Miljökonsekvensbeskrivningar som krävs enligt och PBL (plan- och bygglag (1987:10)) bör innehålla uttryckliga beskrivningar av konsekvenserna för produktion av ekosystemtjänster. Det är viktigt att integrera hänsyn till ekosystemtjänster i lokala politiska beslut. God vägledning för hur man kan göra det finns t.ex. i material som tagits fram av (med stöd från bl.a. , UNDP och FAO samt Sidafinansierade Swedbio). Project Natural Capital, ett relaterat projekt, utvecklar fler verktyg för att integrera hänsyn till ekosystemtjänster i praktiskt beslutsfattande. Den på kort sikt kanske viktigaste faktorn för förändring av ekosystemtjänster är beslut om markanvändning. Även beslut om vattenanvändning kan ha stor betydelse. Beslut av stor vikt för användning av mark och vatten fattas av kommunerna i beslut om bl.a. samhällsplanering. Översiktsplaner bör kompletteras med analyser av konsekvenser för produktion av ekosystemtjänster. Det behövs ett utbildningsprogram för kommunala och regionala beslutsfattare om ekosystemtjänster och hur man kan ta större hänsyn till dem vid kommunala beslut. Regeringen bör ge , och andra berörda myndigheter i uppdrag att genomföra en sådan utbildningssatsning. En övergripande fråga på alla nivåer är hur bördorna för säkring av ekosystemtjänster ska fördelas mellan enskilda och det allmänna. Vi utvecklar resonemang kring detta närmare i följande avsnitt. I många fall blir det lättare att ge ekosystemtjänster den tyngd de behöver i beslutsfattandet om de kan värderas i monetära termer. Värdet och förlusterna av ekosystemen omfattas inte av det ekonomiska system världen har , och därmed blir det svårt för samhället att klara av att hantera och avgöra vad som är lönsamt. Det är komplicerat att värdera förlusterna av ekosystem och ekosystem, och försök till värdering väcker svåra frågor. Hur kan vi bedöma vilka funktioner i naturen som inte är inte till nytta? Ska vi göra det? Vilket tidsperspektiv bör användas? Hur kan man värdera det som är livsnödvändigt och oersättligt? Det mesta av all biologisk mångfald kan förmodligen på något sätt vara till nytta, även om vi inte behöver alla arter för att överleva. Det är hur som helst svårt att verkligen skilja ut någon process eller någon funktion i naturen som inte påverkar eller förser oss människor med något. Framför allt om vi tar med tidsperspektivet. Vissa arter kommer vi kanske att behöva . Många arter och processer kanske vi inte ens känner till. Detta har gjort att man ibland även talar om en femte ekosystemtjänstkategori, Bevarande, vilket är biologisk mångfald som vi kan komma att behöva. Det är också svårt att skapa motivation för att skydda eller restaurera miljöer som kan vara av betydelse, ännu svårare att spara eller låta olika miljöer och arter skyddas, speciellt om man dessutom inte tror att de har någon betydelse. Mot bakgrund av ovanstående är det viktigt att möta framtida utmaningar och att följa den forskning och utveckling som pågår på bland annat på . Det är också, enligt många, dags att utreda möjligheten att bygga upp ett system för betalning av ekosystemtjänster. FN:s Millennium Ecosystem Assessment påpekar att de flesta beslut rörande naturresurser baseras på marknadsvärden, varför värden som inte värderas på marknader ofta utarmas eller går förlorade. Dessa värden kan dock ofta vara höga och är ibland högre än de ekonomiska värdena. Detta gäller särskilt vid intensiv användning av naturresurser. Därtill kommer att redan de ekonomiska (och sociala) värdena kopplade till skador på ekosystemtjänsterna kan vara betydande. Ett generellt problem inom marknadsekonomin är att världens arter, skyddsvärda naturtyper och ekologiska processer ännu inte är prissatta. En snäv syn på äganderätten kan få oacceptabla konsekvenser för de allmänna värden som finns i den biologiska mångfalden. Det kan upplevas som fritt fram att skövla värdefulla miljöer. Naturen och dess arter har inget värde på marknaden. Miljöekonomer har börjat skapa begreppsapparater som bör kunna ge ett pris på till exempel mangroveskogarnas skyddseffekt mot översvämningar, kostnaden om hela öriken försvinner under havsytan, mykorrhizasvampars värde för folkhushållet (mykorrhizasvampar hjälper växter ta upp vatten och näringsämnen förenklat uttryckt; utan svampar ingen skog). betonar i sitt meddelande om biologisk mångfald ekosystemtjänsternas avgörande ekonomiska betydelse: Det är svårt att sätta exakta ekonomiska värden på dessa tjänster för världen som helhet, men uppskattningar tyder på att det handlar om . Dessa tjänster främjar tillväxt, sysselsättning och välbefinnande i EU. I utvecklingsländerna är de avgörande för att man skall kunna nå millenieutvecklingsmålen. Det globala värdet av ekosystemens tjänster har enligt uppskattats till nära nog det dubbla värdet av den globala bruttonationalinkomsten. FN:s Millennium Ecosystem Assessment noterar att negativ påverkan på den biologiska mångfalden och ekosystemen ofta kan kosta samhället mer än den eventuella kortsiktiga nytta som enskilda kan vinna. Konsekvenserna kan yttra sig som högre risk för människors hälsa eller irreversibla förändringar på ekosystemen. Vid ett möte mellan miljöministrarna från G8-länderna och fem viktiga utvecklingsländer i togs ett initiativ för en studie om den biologiska mångfaldens och ekosystemtjänsternas ekonomi. Initiativet går under namnet The economics of ecosystems and biodivsersity (TEEB). Den preliminära rapporten, som presenterades , slår fast att ekosystem och biologisk mångfald är av enorm betydelse för samhället och att det blir allvarliga konsekvenser för människors välbefinnande om inte åtgärder vidtas för att vända den nuvarande tendensen till utarmning av dessa. Rapporten beskriver att de senaste årens ökade tryck på matproduktion och matpriser illustrerar konsekvensen för samhället av den förlust av biologisk mångfald och ekosystemtjänster som har skett. Som nämnts ovan presenterades en färsk delrapport . Där framhålls att investering i ekosystemtjänster är mycket lönsam. En investering på $ 45 miljarder i skyddade områden skulle kunna t.ex. generera ekosystemtjänster till ett värde av $ 5000 miljarder . blir normalt osynliga ekosystemtjänster särskilt synliga och till och med värdesatta ekonomiskt. Många skogsägare har direkt nytta av ekosystemtjänster rekreation, jakt, bär och svamp i sin skog. Återplantering av ensidig barrskog efter stormen vittnar däremot om brist på hänsyn till ekosystemtjänster. Ser man bara till virkesvärdet för massaproduktion kan det tyckas att det inte gör något om det blir stor stormfällning då och då. Skulle en sådan storm skada skogens vattenreglering och följas av fel sorts skyfall skulle det kunna ge svåra erosions- och översvämningsskador som till och med kan drabba den berörda markägaren ekonomiskt. I och med att många och centrala ekosystemtjänster inte omsätts på en marknad finns en risk att de överutnyttjas eller att förmågan att skapa dem fördärvas. Det är därför önskvärt att utveckla former för att betala för användning och för bevarande eller utarmning av möjligheten att producera ekosystemtjänster. är det rimligt att samhället betalar för att bevara ekosystemtjänster, ibland är det rimligt att den som utarmar ekosystemtjänster får betala. Skatter och avgifter kan komplettera brister i marknadens prissättning och påverka vad som är lönsamt för den enskilde. Att övergöda med konstgödsel, använda kemiska bekämpningsmedel, dika ut våtmarker och så vidare ger övergödningsproblem, minskar markens kapacitet att rena vatten, minskar jordbildning, ger kemiska rester i dricksvatten och så vidare. Med dagens prissystem blir det mer lönsamt att på så sätt maximera livsmedelsproduktion på bekostnad av andra ekosystemtjänster. Det borde i stället vara mer lönsamt att bruka jorden på ett sätt som inte orsakar dessa problem även om det ger något mindre livsmedelsproduktion på kort sikt. Det bör inte vara fritt fram att för privat nämnvärt och negativt påverka framtida produktion av ekosystemtjänster. anser att former för att betala för användning av ekosystemtjänster och för bevarande eller utarmning av ekosystemtjänster bör utvecklas. Ekonomiska styrmedel kan bidra till att säkra framtida ekosystemtjänster. Det kan handla om t.ex. bidrag och subventioner för vissa åtgärder som bevarar eller främjar ekosystemtjänster. Det kan också handla om skatter och avgifter för att ge ekonomiska incitament att inte utarma ekosystemtjänster. Både bidrag och subventioner samt skatter och avgifter behöver utvecklas och användas mer för att säkra framtida ekosystemtjänster. Ekonomiska styrmedel bör vara måleffektiva, kostnadseffektiva och rättvisa. Det är viktigt att ekosystemtjänster inte bara blir ännu ett miljöpolitiskt modeord. Miljöpolitiken har lidit nog av vackra ord som inte följts upp av åtgärder. Åtgärder för att nå de 16 miljökvalitetsmål som beslutats av 1999 (det sextonde målet beslutades ) bidrar normalt till att ekosystemtjänster genereras . En komplettering av miljömålen med en analys av kopplingen till ekosystemtjänster och deras betydelse för samhället skulle visa det ännu mer angeläget att genomföra åtgärder för att nå miljömålen. förslag till åtgärder skulle behöva kompletteras. Några exempel har vi gett tidigare i denna motion. Vid avvägningar mot andra mål bör således ekosystemtjänster generellt ges större tyngd än vad miljöfrågor haft. Målkonflikter finns för övrigt framför allt på kort sikt. På ligger ekosystemtjänster till grund för andra mål, inte i konflikt med dem. En rapport från (Whats in the sea for me?, Report 5872, ) visar t.ex. att en bättre förvaltning av östersjötorsken hade gett lägre uttag 19831984 men väsentligt högre uttag alla andra år . Kortsynt fiskeförvaltning har enligt rapporten resulterat i utebliven fångst vars värde omräknat till euro motsvarar . I ett beslut taget av parterna till FN:s konvention om biologisk mångfald 2004 (COP VII/11) står: Biologisk mångfald är av avgörande betydelse både för sitt eget inneboende värde och för den nyckelroll den spelar i att erbjuda ekosystemtjänster och andra tjänster som vi alla ytterst är beroende av. och vidare följande: Det största hotet mot biologisk mångfald ligger i förändrad markanvändning som utesluter biologisk mångfald. Detta inträffar ofta genom marknadssnedvridningar som undervärderar naturliga system och populationer och ger förvrängd stimulans och förvrängda subventioner för att främja omläggning av mark till system med lägre grad av mångfald. senaste uppföljning av arbetet med det nya miljömålet Ett rikt växt- och djurliv gav en dyster bild av läget i . Rapporten påpekar att det senaste seklets alltmer storskaliga jord- och skogsbruk har bidragit till att omdana det svenska landskapet och dess livsmiljöer. Även om vissa arter har gynnats har utvecklingen huvudsakligen lett till en omfattande förlust av biologisk mångfald. Rådet konstaterar att förlusten av arter, naturtyper och ekosystemtjänster fortsätter trots kraftigt ökade insatser under de två senaste mandatperioderna. Tillståndet för den biologiska mångfalden visar en övervägande negativ utveckling. Som nämnts har i tidigare motioner påpekat att bevarad biologisk mångfald är en förutsättning för ekosystemens funktion, vilket i sin tur är grunden för mänskligt liv och välbefinnande. ser ut att misslyckas med sitt åtagande att hejda förlusten av biologisk mångfald till 2010. Det kan få svåröverskådliga och irreversibla negativa konsekvenser. Det är angeläget att arbetet för att hejda förlusten av biologisk mångfald intensifieras. är det bråttom!, och särskilt hushållningsstrategin, utgör en god grund för detta. betonar att nyttjandet av mark, vatten och naturresurser måste ske med hänsyn till ekosystemen och anpassas till landskapets natur- och kulturmiljövärden. Annars kan inte miljömålen nås, och då riskeras även de ekosystemtjänster som vårt samhälle är beroende av. Med ökad hänsyn och mer långsiktig planering minskar behovet av skydd och även särskilda insatser för restaurering och återskapande. Som nämnts ovan är även andra faktorer, och därmed andra miljömål än biologisk mångfald, viktiga för ekosystemtjänster. Det behövs markarealer, oftast täckta med vegetation. Spridning av kemikalier, eller en ändrad koncentration av olika ämnen, kan påverka förmågan att leverera ekosystemtjänster. Faktorer som markens humushalt och struktur kan också vara av betydelse. Alla dessa aspekter måste få större vikt vid politiska beslut. Sedan kom ut har regeringen genomfört en rad åtgärder som försämrar situationen för biologisk mångfald och andra miljömål. Några exempel är nedskärningar i anslagen för biologisk mångfald, ändringar i rovdjurspolitiken och försämringar av skyddet av skog. har regeringen förhalat behandlingen av förslag på flertalet områden med förevändning att man avvaktar en utredning för att se över miljömålssystemet. I det fortsatta arbetet med miljömålen bör hänsyn till ekosystemtjänster integreras på ett tydligare sätt i miljömålssystemet och de åtgärder som genomförs för att nå målen. 4.5Några exempel på ekosystemtjänster Många arter, både kommersiella grödor och vildväxande arter, behöver pollinering från insekter eller andra djur för att kunna producera frukt, bär, nötter och frön. Pollinering kan utföras av odlade honungsbin, vilda insekter, fåglar och så vidare. Ny forskning tyder på att en mångfald av pollinatorer, inte enbart antalet, gynnar pollinationstjänstens kvalitet. Den naturliga pollineringen har försvagats av det allt mer intensiva jordbruket. Rationell produktion tar normalt inte hänsyn till konsekvenser för naturliga pollinerare, ett klassiskt exempel på att en ensidig satsning på en typ av ekosystemtjänst (produktion) sker på bekostnad av andra tjänster och i förlängningen även på produktionen. I vissa länder har pollineringen rationaliserats så hårt att den sker genom att lastbilar kör bikolonier stora avstånd för att pollinera olika kommersiella grödor. Denna verksamhet drabbades av en stor, oförklarad dödlighet i . Också har drabbats av bidöden, som 2006 döptes till Colony Collapse Disorder (CCD). EU:s myndighet för livsmedelssäkerhet, Efsa, håller nu på med ett projekt för att dels kartlägga omfattningen av bidöden i EU, dels undersöka orsakerna. I södra har förlusten av naturliga pollinerare lett till en annan lösning: äppelodlingar pollineras för hand. Ofta sker pollinering av en gröda genom en kombination av vilda och odlade pollinerare. I en undersökning i fann man att två gånger fler bin besöker kaffeblommorna inom en kilometer från skogen. Kaffeplantorna där hade också högre skördar och färre deformerade bönor. Värdet av denna tjänst för en gård uppskattades till $ 60 000 . Forskning i visar att humlor är den dominerande pollineraren av rödklöver. Klöver fixerar kväve i marken och är viktig för kvävebalansen särskilt i det ekologiska jordbruket. Humlor pollinerar många av blommorna som är viktiga för den svenska naturen och för andra arter. Humlorna behöver en kontinuerlig följd av blommande växter för att kunna hämta ny näring . Just nu pågår en diskussion inom EU om stöd till mjölkbönderna. Bakgrunden är att priserna till lantbrukaren har sjunkit sedan toppnoteringen 2007, som priser för vissa insatsvaror har stigit. Man befarar att den pågående utslagningen av mjölkbönder ska påskyndas. I vissa delar av och under vissa förhållanden försämrar dagens nötkreaturhållning ekosystemtjänster, t.ex. genom övergödning. I andra fall bidrar nötkreaturhållning till att upprätthålla ekosystemtjänster, framför allt genom bevarad biologisk mångfald. Det finns större anledning att stödja den produktion som bidrar till ekosystemtjänster. Det kan finnas skäl att styra från den produktion som belastar produktion av ekosystemtjänster. Förslagen som EU nu diskuterar differentierar inte mellan den produktion som ökar trycket på ekosystemtjänster och den produktion som främjar ekosystemtjänster. Allt för ofta gynnar EU-besluten den produktion som utarmar ekosystemtjänster, på bekostnad av produktion som är bättre för ekosystemtjänster. En ökad insikt om betydelsen av ekosystemtjänster skulle resultera i helt andra förslag till stöd- och andra styrsystem för mjölkproduktionen i EU. På motsvarande sätt slår regeringens förslag om slopad skatt på konstgödsel fel ur ett ekosystemtjänstperspektiv. Den kommer att gynna konventionell produktion jämfört med ekologisk produktion. Den kommer också att gynna specialiserad produktion jämfört med mångbruk med både växtodling och djurhållning. Även i våra stora städer kan lokala ekosystemtjänster vara av stor betydelse. Den tidigare nämnda rapporten från EU:s vetenskapsakademier påpekar att grönska och gröna områden i städer kan dämpa effekterna av värmeböljor. Grönska och gröna områden bidrar också till att dämpa buller och minska luftföroreningar. I bidrar duvhöken till att reglera skadegörare som duvor och kråkfåglar i staden, som de kan ge stadsbor en värdefull naturupplevelse. I stadsdelen i bidrar grönska planterad på hustaken och ett system med kanaler och vattendammar till att minska problem med översvämningar. Det blir också ett tilltalande inslag i stadsbilden. Gentekniken är ett extremt exempel på hur man kan bortse ifrån ekosystemens multifunktionalitet och maximera ekosystemens producerande tjänst utan hänsyn till konsekvenser för andra ekosystemtjänster. De flesta kommersiellt odlade genmodiferade grödor har modifierats antingen för att kunna tåla ett bestämt kemiskt bekämpningsmedel, och därmed möjliggöra en större användning av det medlet, eller för att producera ett naturligt bekämpningsmedel. I det senare fallet producerar hela växten medlet , oavsett vad det finns för eventuella skadegörare eller andra arter i närheten. Genteknikens brist på precision kopplat till brist på kunskap om hur genmodifierade arter kan påverka produktion av ekosystemtjänster gör det synnerligen riskfyllt att släppa ut genmodifierade arter i naturen. I har undersökningar pekat på risker för pollinerare, vilka ju svarar för en viktig ekosystemtjänst, från majs som genmodifierats för att producera ett naturligt bekämpningsmedel. Den eventuella samhällsnyttan med GMO som använts kommersiellt står inte i rimlig proportion till riskerna. Av hänsyn till konsekvenserna för ekosystemtjänster bör inte genmodifierade arter släppas ut i naturen i kommersiell skala. 4.6Sveriges påverkan på ekosystemtjänster i andra länder påverkar produktion av ekosystemtjänster i andra länder genom våra konsumtionsmönster och genom vårt bistånd. Ändringar i användningen av mark och vatten för att öka uttaget av naturresurser kan få negativa konsekvenser för ekosystemtjänsterna. Enligt ett framtidsscenario framtaget av kommer den biologiska mångfalden i världen att kraftigt försämras om inte ytterligare åtgärder vidtas för att hejda förlusten. Den kanske viktigaste orsaken är konvertering av naturområden till jordbruksmark, till följd av ökande befolkning och ökande konsumtion, särskilt av animalier. Enligt scenariot kommer den totala jordbruksmarken i världen att öka , även utan åtgärder för att öka produktionen av biodrivmedel. Konvertering till jordbruksmark kommer att ske främst i tropiska och subtropiska regioner. poängterade i sitt meddelande om biologisk mångfald 2006 relationen mellan förhållanden inom EU och den globala utvecklingen: Det finns en påtaglig risk att det globala målet inte kommer att nås. EU delar ansvaret för detta. Vår livsstil är starkt beroende av importerade varor från utvecklingsländer, vars produktion och transport ofta skyndar på förlusten av biologisk mångfald. Om vi skall kunna förändra situationen måste vi grundlägga en trovärdighet genom att skydda den biologiska mångfalden i EU, som vi gör större ansträngningar för att skydda den globala biologiska mångfalden genom utvecklingsbistånd, handelsförbindelser och internationella styrelseformer. Miljövårdsberedningen skrev i sin promemoria Tillväxt och miljö i globalt perspektiv (2007:1): Det svenska miljömålsarbetet bör ta hänsyn också till miljöpåverkan i andra länder orsakad av svensk konsumtion, och därmed skapa ett föredöme för hur globala frågor kan integreras i nationellt arbete. behöver en strategi för att minska bidraget från våra konsumtions- och produktionsmönster till förlusten av ekosystemtjänster utanför landet. Den globala markanvändningen har fått förnyad uppmärksamhet i samband med klimatdebatten och den snabba prisökningen på råvaror som skedde 20072008 och ledde till bl.a. matkravaller i flera länder. FAO:s studie Livestocks Long Shadow uppmärksammade miljöbelastningen från animalieproduktion. har beräkningar av värdet av ekosystemtjänster gett ökad insikt om dessa tjänsters betydelse. Klimatdebatten och andra överväganden, t.ex. energiförsörjningstrygghet, höga oljepriser och oro för peak oil, har lett till ett ökat intresse för biodrivmedel. Detta har i sin tur väckt oro för konsekvenserna för matförsörjningen, livsmedelspriser och, i mindre utsträckning, biologisk mångfald och i förlängning ekosystemtjänster. Kritik mot import av biodrivmedel från syd utifrån dessa aspekter har bemötts med frågan om varför denna kritik enbart riktar sig mot importen av biodrivmedel och inte import av t.ex. kaffe, bananer, bomull eller soja för djurfoder. Frågan är berättigad. Den förtjänar att behandlas som välgrundad, inte enbart retorisk. Det behövs en helhetssyn, där vår användning av mark i världen och dess konsekvenser för andra människor, miljön och ekosystemtjänster kan hanteras i ett sammanhang. Det blir då med nödvändighet förenklat och relativt översiktligt, men är inte desto mindre nödvändigt. Ekologiskt fotavtryck den markareal som krävs för en viss verksamhet kan ses som en grov indikator på trycket på produktionen av ekosystemtjänster. Vissa forskare menar att fotavtrycket i vissa sammanhang behöver kompletteras med ett särskilt vattenfotavtryck för att ta bättre hänsyn till vattenförbrukningens konsekvenser för produktion av ekosystemtjänster. Beräkningar av användningen av virtuellt vatten (den mängd vatten som går åt för att producera en vara eller tjänst) kan ses som ett grovt mått på det. En rapport som publicerats av Världsnaturfonden (WWF) tyder på att totala fotavtryck är per person, eller ungefär två gånger det globala genomsnittet och nästan det globalt hållbara. Mot bakgrund av ovanstående behöver vi i minska våra fotavtryck, det vill säga vår nettoimport av användning av mark i utlandet. anser att regeringen bör ge i uppdrag att i samarbete med Sida och SCB ta fram förslag på konstruktion och nivå på mål för nettoanvändning av markutnyttjande. Biståndsprojekt som rör infrastruktur, markanvändning m.m. kan också få konsekvenser för produktionen av ekosystemtjänster i mottagarländerna. Allt för ofta tas för lite hänsyn till dessa konsekvenser. Detta gäller det bilaterala biståndet, men särskilt det multilaterala biståndet i vid mening, inklusive , Europeiska investeringsbanken och . Regeringen bör verka för att ökad hänsyn tas till multifunktionalitet vid utformningen av relevanta biståndsprojekt som stöds av bilateralt bistånd eller multilateralt bistånd där medverkar. Både nationellt och internationellt behöver beslutsfattare ett allmänt erkänt och samlat vetenskapligt underlag om ekosystemtjänster.