mot · GX02Fi261 · 2009-10-06 00:00:00 — Vi vill investera för att få bort gamla miljöfarliga och osäkra fordon och ersätta dem med nya och säkra miljöbilar och mer miljövänliga tyngre fordon. Miljöbilar och tyngre fordon med miljöprofil ska naturligtvis stimuleras, inte motarbetas. Vi lägger nu fram ett gemensamt förslag som skulle minska bilismens miljöpåverkan och bidra till att vi når våra klimatmål som svensk fordonsindustris konkurrenskraft förstärks. De oklarheter som råder kring definitionen av miljöbil hämmar försäljningen av miljösmarta bilar. gäller olika regler för olika lagstiftningar, och det finns även oklarheter mellan det lokala och nationella regelverket. Vi föreslår en enhetlig miljöbilsklassning. Vi vill att det ska finnas tre klasser som används vid alla regelverk som rör miljöbilar. Klassindelningen ska vara sådan att den successivt skärps i takt med att hela bilparken förändras i miljövänlig riktning. Miljöbilsdefinitionen ska inkludera hårda säkerhetskrav, i linje med kraven på statliga fordonsinköp (5 stjärnor i Euro-NCAP och antisladdsystem). Vi vill också verka för en enhetlig europeisk definition. Vi föreslår att ges i uppdrag att presentera förslag till en sammanhållen och skärpt miljöbilsdefinition . Regeringen har föreslagit ett antal förändringar av beskattningen av fordon, däribland en skattebefrielse för personbilar med bättre miljöegenskaper. Vi menar att beskattningen av fordon behöver utformas på ett sätt som har större miljöstyrande effekt. Vår gemensamma uppfattning är att fordon med låga utsläpp ska gynnas och ägare till bilar med höga utsläpp ska betala mer, t.ex. genom en ökad koldioxidrelatering av förmånsbeskattningen och fordonsbeskattningen. Stöd till förnyelse av tunga fordon Vi ser ett behov av att stimulera en förnyelse av de tunga fordonen. Det måste finnas en bra testmarknad i för ny teknik. Därför vill vi införa ett tillfälligt stöd för företag och kommuner som är villiga att agera referenskunder. Därmed kan vi påskynda utbytet av bussar och lastbilar som drivs på förnybara bränslen, el, bränsleceller och hybrider. vill vi avsätta 50miljoner kronor i en särskild stimulans. Det finns ett stort antal bilar i trafik som saknar katalysator och med bristande säkerhet. Vi vill därför investera i en allmän skrotningspremie . Ersättningen som utgår bör vara per bil. Systemet med skrotningspremie ska utformas så att tillverkarnas producentansvar inte begränsas. Vi avsätter till för att utforma och administrera ett system för att stimulera skrotning av bilar tillverkade . Vi vill och 2011 införa en konverteringspremie för byte från bensin till etanol, biogas eller el, inom en budgetram på . Premien bör vara för byte från bensin till etanol och för byte till biogas och el. Stödet till efterhandskonvertering ska inte göras permanent. Vi vill också se över fordonsbeskattningen så att konverterade fordon får en mer förmånlig beskattning. Stimulans för utbyggnad av infrastruktur för nya bränslen Vi vill påskynda utbyggnaden av förnybara bränslen genom ett investeringsprogram . Programmet ska stimulera en utbyggnad av exempelvis den svenska biogasproduktionen och distributionen för att möjliggöra tillgång på mackar med biogas runt om i landet. Finansieringen bör vara och ske inom ramen för Klimp. El-laddstationer bör också främjas. Kostnad/besked 201020112012 Beskattning av fordonSamma modell som regeringen alt. samma kostnadsram som regeringen Tydlig miljöbilsdefinitionNy hårdare Ny hårdare klassning klassning (nationell)(nationell) Infrastruktur för nya bränslen Cirka 100 miljoner, inom ramen för KlimpInget beskedInget besked Stöd till förnyelse av tunga fordon5000 5.1.1.7Innovations- och riskkapitalfond för ny miljöteknik Den kris som världen genomlever just nu ger också en möjlighet att förändra företagen mot framtidens produkter och tjänster. Kapital för innovationer och risktagande från privata investerare uteblir av flera anledningar under en kris. Staten kan då träda in och ta sitt långsiktiga ansvar för framtiden. Den borgerliga regeringen visar dock inga sådana ansatser. Innovationerna har en andel av hela regeringens forskningsbudget som uppgår till . Vi vill skapa en ny innovations och riskkapitalfond med medel på . Medlen används och finansieras genom en utdelning från . Vår bedömning är att satsningen lågt räknat kan ge 1500 nya jobb , då arbetstillfällen kommer att finansieras av såväl företag som fonden. Förslaget är gemensamt för de grönröda partierna texten återfinns i vår motion under avsnitt 5.6.4.1 5.1.1.8 Ett kraftfullt klimatinvesteringsprogram Trots att Klimatinvesteringsprogrammet (Klimp) har varit framgångsrikt, och trots att en enig klimatberedning föreslog ett utvecklat investeringsprogram, har regeringen valt att avveckla programmet. Klimp infördes av den rödgröna majoriteten 2002 och beräknas enligt leda till minskade utsläpp av växthusgaser på koldioxidekvivalenter . Det är lika mycket utsläpp som ca 180 000 genomsnittliga svenskar orsakar (det inkluderar dock inte utsläpp i andra länder från svensk konsumtion). Vi vill återinföra och storsatsa på klimatinvesteringsprogrammet och satsar därför på programmet. Vi bedömer att denna satsning kan ge ca 1000 nya jobb . Det finns ett stort behov av naturvårdsarbete såsom gångstigar och promenadstråk samt letande efter kulturmiljölämningar i skogen. Vi vill därför återinföra det lyckade nationella arbetsmarknadspolitiska projektet jobb som denna regering slopade, och vi satsar därför . Projektet omfattade över 3000 personer varav gick vidare till ett nytt arbete eller utbildning. Skogsbrukets produktionsmål står i konflikt med miljömålen, vilket enligt vår mening ej behöver vara fallet. Vi satsar därför på en helt ny inriktning inom skogspolitiken där hänsynstagande till den biologiska mångfalden kombineras med anpassningar till klimatförändringarna och skapandet av ett stort antal nya jobb som direkt gynnar landsbygdsutvecklingen. 5.1.2Investeringar som ger jobb på Höghastighetsbanor kan skapa attraktiva resmöjligheter för många långväga resenärer, som de regionala invånarnas tillgänglighet till arbetsplatser, universitet, högskolor och större sjukhus förbättras. Men banorna bidrar även till att frigöra utrymme på stambanorna, så att godskapaciteten kan öka betydligt. Miljön och jobben behöver denna utveckling. Höghastighetståg förkortar restid och utgör en viktig bro för resenärer att flytta över sitt resmönster från flyg till tåg. En helt färdigställd Götalandsbana innebär att en resa mellan och kan gå . Vi vill påbörja en första etapp genom att bygga Ostlänken (StockholmNyköpingLinköping). Den andra etappen ska gå mellan och . Den globala marknaden för solenergi växer med och omsätter . har ett avancerat kunnande inom solceller, termisk solkraft och solvärme, men ännu har vi inte byggt ut solenergin eller utnyttjat exportmöjligheterna. Svensk Solenergi bedömer att solenergin kan generera hela till 2020, vilket skulle ge såväl jobb som exportintäkter. Vi vill stärka den svenska solenergibranschen genom att ta fram ett planeringsmål för solenergi. Regeringen har olyckligtvis aviserat att den tänker avveckla stöden till solenergi. Vi anser att de olika statliga stöden till solenergi ska förstärkas och göras mer långsiktiga. 5.1.2.3 Hållbar turism och landsbygdsutveckling Vi ser en stor utvecklingspotential i att sammanföra turismnäringen med en hållbar utveckling och satsningar på landsbygden. Satsningar inom glesbygden på småskaligt jordbruk, ökade fiskepopulationer, rekreationsområden och jakt skapar en ökad besöksfrekvens vilket genererar positiva, indirekta effekter inom närservice, infrastruktur, inflyttning och startande av nya företag. 5.2.1Den offentliga sektorn måste växa I moderna samhällen finns en inneboende tendens att tjänster blir dyrare i förhållande till varor. Den tekniska utvecklingen i det (varuproducerande) näringslivet leder till att produktiviteten värdet per arbetad timme stiger kontinuerligt. Detta leder till att företagens lönebetalningsförmåga ökar. I den offentliga sektorn som står för en stor del av samhällets tjänsteproduktion är möjligheterna till produktivitetstillväxt betydligt lägre. Detta ligger i verksamheternas natur med hög arbetskraftsintensitet och med uppgifter som utbildning och mänsklig omvårdnad. Att producera varor handlar i grunden om att spara tid, men att producera vård, utbildning och omsorg handlar tvärtom att ge tid. Ju mer ekonomin utvecklats och levnadsstandarden höjts i , desto viktigare har välfärdstjänsterna blivit för människors välbefinnande. Denna utveckling torde fortsätta. I takt med stigande inkomster och materiell välfärd ökar människors efterfrågan på olika typer av sociala välfärdstjänster. Tjänstesektorns andel av BNP tenderar därför i de flesta avancerade ekonomier att öka. Vissa ekonomer och borgerliga debattörer ser detta som ett problem. Det är svårt att se varför. För vi ser ju en liknande utveckling inom flera privata tjänstenäringar. Som exempel kan vi ta frisör- eller restaurangnäringen. Liksom stora delar av den offentliga tjänsteproduktionen är dessa näringar arbetskraftsintensiva, vilket fått till följd att restaurangbesök och frisörtjänster blivit dyrare i förhållande till många kapitalvaror. Detta har dock inte fått till följd att människor har slutat gå på restaurang eller klipper sig mer sällan. I takt med stigande inkomster har efterfrågan ökat på även denna typ av tjänster, trots att dessa har blivit relativt sett dyrare. Få ekonomer ser detta som ett problem. Och det är det naturligtvis inte heller. På samma sätt är det med de välfärdstjänster som den offentliga sektorn tillhandahåller. Två avgörande skillnader föreligger dock. Den offentliga sektorns tjänster finansieras i huvudsak gemensamt via skattesedeln och fördelas efter behov, medan den privata varu- och tjänstekonsumtionen per definition finansieras privat och dess fördelning bestäms av enskilda individers eller hushålls betalningsförmåga. Men den gemensamma finansieringen av den offentliga välfärdsproduktionen innebär också att det krävs aktiva beslut för att tillföra denna sektor ökade resurser. Och det är nog här som en del borgerliga debattörer och ekonomer får problem. De är säkerligen inte i sig emot att skolan eller sjukvården får mer resurser. Vad som förefaller störa dem är att de ökade resurserna skall tillföras genom ökat skatteuttag. Deras bevekelsegrund är säkerligen till stora delar ideologiskt betingad. Men vi tror också att den bygger på en vanföreställning om hur den svenska ekonomin kommer att utvecklas. långtidsutredningar har i grova drag kommit fram till följande: Om skattesatserna hålls konstanta kommer den nuvarande standarden i den offentliga välfärdssektorn att kunna bibehållas. kommer det privata konsumtionsutrymmet att öka med omkring 100 procent.46 Mot denna bakgrund har vi svårt att förstå varför vi inte skulle ha råd att åtgärda alla de eftersatta behov som finns inom den offentliga välfärdssektorn: inom sjukvården, skolan, barn- och äldreomsorgen samt handikappomsorgen. Är det inte istället rimligt att föra över en del av den förväntade stora privata konsumtionsökningen till den typ av välfärdstjänster som den offentliga sektorn tillhandahåller? Särskilt som det ju just är den typen av tjänster som människor i takt med stigande inkomster i allt högre grad efterfrågar. Att bygga ut den skattefinansierade välfärden och öka personaltätheten kommer givetvis att kräva en del skattehöjningar, vilket vi också redovisar i denna motion. framförs argumenten att detta kommer att minska sysselsättningen. Vi tror att det förhåller sig precis tvärtom. Väldigt många av välfärdstjänsterna leder, direkt eller indirekt, till ett ökat arbetsutbud. De motverkar de avgörande hindren för förvärvsarbete: de avlastar människor från obetalt arbete, förbättrar folkhälsan och förebygger social utslagning. Länderjämförande statistik över kvinnors sysselsättningsgrad tyder på ett positivt samband mellan en väl utbyggd offentlig sektor och en hög kvinnlig förvärvsfrekvens se tabell 5 nedan. uppfattning är att ambitionerna och utrymmet för välfärd och offentliga framtidsinriktade investeringar länge varit alltför begränsade. Vi ser det därför fortsatt som en politisk uppgift att den offentliga sektorn som andel av BNP långsiktigt ökar.47 För att det skall bli möjligt krävs en politik för full sysselsättning, men också ett ökat samlat skatteuttag utöver det som anges i vår budgetmotion . Tabell 5 Sysselsättningsgrad efter kön, 2008, procent Källa: , dnr 2009:895. Avslutningsvis vill vi betona att den offentliga sektorn och det privata näringslivet är beroende av, och främjar varandra. Det privata näringslivet är beroende av en välutbildad arbetskraft, fungerande infrastruktur m.m., som den offentliga sektorn är beroende av de skatteinkomster ett framgångsrikt näringsliv genererar. Den offentliga sektorn utgör också en stor del av marknaden för många privata företag. I handlar det om inköp för . Historiskt har också den offentliga sektorn fyllt en viktig funktion som risktagare i blivande framtidsbranscher. Detta har man gjort dels i rollen som kvalificerad beställare, dels i form av teknikutvecklare via myndigheter och statliga företag. Exempel på denna samverkan är och , SJ:s betydelse för Asea och den roll som har haft för teknisk och industriell utveckling i en rad företag. 5.2.2Vänsterpartiets förslag för kommunsektorn Även om det i det nuvarande ekonomiska läget är rejäla resurstillskott som är det mest effektiva finanspolitiska instrument som finns till hands är ändå huvudmotivet för en väl utvecklad kommunsektor för oss vänsterpartister ett annat. Det handlar helt enkelt om att vi anser att i ett rikt land som skall alla invånare garanteras en likvärdig och hög kvalitet på ett antal sociala tjänster som sjukvård, skola, barn- och äldreomsorg m.m. Dessa tjänster skall fördelas efter behov och finansieras solidariskt via skattsedeln. I en väl utbyggd välfärdsstat justeras med andra ord en del av kapitalismens och könsmaktsordningens orättvisor. Det senare bl.a. genom att en del av (mestadels) kvinnors obetalda arbete i form av att ta hand om barn och gamla istället kan ersättas med professionellt och betalt arbete. I framförallt avsnitten 5.2.55.2.9. beskriver vi mer utförligt hur vi ser på de olika områdena inom kommunsektorn, deras funktioner och vilka ambitioner vi har inom respektive område. Kommunsektorn står för en effektiv och rationell lösning av olika individuella och samhälleliga behov. Det finns på flera områden betydande försäkringsmässiga skäl som talar för att t.ex. sjukvård, vård och omsorg bör subventioneras med skatt. Till detta skall läggas att många av de tjänster kommuner och landsting erbjuder har vad man på ekonomspråk brukar kalla positiva externa effekter. De flesta tjänster som kommunsektorn erbjuder har sådana effekter. Låt oss här ta ett exempel: utbildning. De flesta är överens om att en hög utbildningsnivå bidrar till välstånd och hög produktivitet. Om ett land inte subventionerar utbildning solidariskt via skatten finns det en betydande risk att utbildningsnivån i landet blir lägre, vilket i sin tur påverkar ett lands produktivitet och välstånd i negativ riktning. Den kraftiga lågkonjunkturen har dramatiskt försämrat kommunsektorns ekonomi. Inte minst innebär det kraftiga sysselsättningsfallet ett bortfall på skatteinkomster på . Som vi nämnde i avsnitt 4.8 beräknade att antalet sysselsatta inom kommunsektorn kommer att minska med 23000 . Den ekonomiska krisen påverkar naturligtvis även prognoser över hur många fler som kan anställas i kommunerna . Men innan vi går närmare in på det finns det en poäng med ett visa hur kommunernas ekonomi och sysselsättning hade kunnat se ut om hade bifallit våra ekonomiska motioner. När analyserade vår senaste budgetmotion (2008/09:Fi271) samt vår stimulansmotion (2008/09:Fi9) som vi väckte och jämförde det med regeringens pengar till kommunerna kom man fram till att resurstillskott översteg regeringens med enbart för 2009.48 Därefter föreslog vi ytterligare ett tillskott till kommunsektorn på i samband med vår vårtilläggsbudgetmotion (2008/09:Fi23). Det kan knappast kallas en överdrift att påstå att kommunsektorns ekonomi och sysselsättning hade sett radikalt annorlunda ut om hade bifallit våra motioner. För att förbättra kvaliteten inom sjukvården, skolan och barn- och äldreomsorgen vill öka antalet sysselsatta inom kommunsektorn. Det kan göra är att ge kommunerna tillräckligt med pengar för att de skall kunna öka sysselsättningen om de så önskar. har också möjligheten att i varierande grad på olika sätt styra anslagen till kommunerna så att pengarna går till det som avses. I den nuvarande ekonomiska situationen är det mindre osäkert att göra kopplingen mellan å ena sidan hur mycket medel som anslås, å andra sidan vilken effekt på sysselsättningen detta kan antas få. Anledningen är dels kommunernas kärva ekonomiska läge, dels den sysselsättningsminskning som ägt rum, inte bara utan även då antalet sysselsatta minskade med 18000 personer49. Sammantaget kan alltså sysselsättningen i kommunsektorn minska med uppemot 50000 personer. I ett sådant läge säger det sig självt att det finns mycket stora eftersatta behov i kommunerna och landstingen, varför det är rimligt att anta att ökade resurser används till personalförstärkningar. anslår mer än regeringen i form av generella statsbidrag och tillfälligt konjunkturstöd. Även bedöms kommunsektorns skatteunderlag vara relativt svagt som ett resultat av den höga arbetslösheten. Av någon anledning är emellertid regeringen helt passiv . I budgetpropositionen anslår man inte en enda krona i form av ökade generella statsbidrag eller konjunkturstöd. avsätter 20 respektive mer än regeringen . Jämfört med sysselsättningsnivå i kommunsektorn bedömer vi att dessa resurstillskott kommer att öka antalet sysselsatta med 23 000 personer under 2010.50 I tabell 6 nedan jämförs och regeringens förslag avseende generella statsbidrag och tillfälliga konjunkturstöd. Siffrorna som anges är i relation till regeringens förra budgetproposition (BP09). Tabell 6 och regeringens förslag till kommunerna Differens mot BP09, mdkr Permanent ökning av de generella statsbidragen Ökning av de generella statsbidragen Som framgår av tabellen satsar vad avser generella statsbidrag och tillfälliga konjunkturstöd sammantaget mer än regeringen . Detta motsvarar en ökad sysselsättning med 20000 personer jämfört med regeringens förslag. I själva verket innebär budgetförslag att differensen mellan och regeringen beträffande sysselsättningen i kommunsektorn är betydligt större än de ovan nämnda 20000 personerna. En rad förslag och faktorer förklarar detta. För det första lägger i denna motion fram ett förslag om ett konjunkturellt investeringsstöd på . Förslaget presenteras närmare i nästföljande avsnitt, men går ut på att tidigarelägga investeringar eller stimulera investeringar som på grund av det nuvarande ekonomiska läget riskerar att fördröjas. Investeringsstödet bedöms i det nuvarande konjunkturläget skapa 12000 nya arbetstillfällen.51 En del av dessa nya arbeten tillfaller självklart det privata näringslivet, men det är rimligt att anta att en betydande del av investeringarna sker inom ramen för olika kommunala bolag. För det andra leder budget med all sannolikhet till såväl högre BNP som högre sysselsättning. bedömde bl.a. att förra budget, jämfört med regeringens politik, ökade BNP med hela och sänkte arbetslösheten med 40000 personer (se vidare avsnitt 5.9 om realekonomiska effekter av ekonomiska politik).52 Ökad BNP och lägre arbetslöshet innebär högre skatteinkomster och lägre utgifter för kommunsektorn. Detta förbättrar kommunsektorns ekonomi, vilket medför ökad sysselsättning. satsar enbart vad avser generella statsbidrag och konjunkturstöd mer än regeringen, vilket motsvarar 40000 anställda. är det oerhört viktigt att slå fast att den statsfinansiella nettokostnaden för staten att anslå pengar till kommunerna är betydligt mindre än de medel som staten anslår till kommunsektorn om kommunerna använder dessa medel till personal. Och som nämndes ovan är det rimligt att anta att kopplingen mellan å ena sidan anslag till kommunerna och å andra sidan dess sysselsättningseffekter är extra stark med tanke på kommunernas ekonomi och läget på arbetsmarknaden. har i en promemoria räknat på just denna effekt.53 Resultatet antyder att den statsfinansiella nettoeffekten för staten att anvisa 20 mdkr till kommunerna om de används för ökad sysselsättning endast blir ca 12 mdkr.54 Faktum är att om man skulle räkna på nettokostnaden för hela den offentliga sektorn av en sysselsättningsexpansion i kommunsektorn blir kostnaden än mindre. De viktiga faktorerna varför nettokostnaderna blir så mycket mindre än bruttokostnaderna för att anställa personal inom kommunsektorn är naturligtvis minskade utgifter för arbetslöshetsersättning och ökade skatteinkomster. Förutom de ovan angivna stöden till kommunsektorn har en rad specialdestinerade bidrag för olika ändamål. Några av dessa återfinns i tabell 7 nedan, men beskrivs i andra avsnitt i motionen. Tabell 7 Några av övriga förslag till kommunerna Ökat stöd till kollektivtrafik Stärkt kvalitet på flyktingmottagande Full sjukvård för asylsökande och papperslösa Bidrag till psykiatri och social psykiatri Nej till regeringens försöksverksamhet med lärlingsutbildning Nej till anslaget Förstärkning av basfärdigheter Nej till prestationsbunden vårdgaranti Nej till bonus för låga sjukskrivningstal 5.2.3Förutsägbarhet och värdesäkrade statsbidrag Kommuner och landsting framhåller regelmässigt hur viktigt det är för deras planeringsförutsättningar att de får redan på vilka medel regeringen kommer att anslå. Den nuvarande regeringens handlade i detta avseende är verkligen något av ett skräckexempel, vilket vi ger exempel på i avsnitt 4.8. Bland annat är det av stor vikt att regeringen i sin budgetproposition åtminstone ger tydliga indikationer på hur mycket i anslag kommunsektorn kan räkna med även för år 2 och 3 i budgeten. En fråga som på ett avgörande sätt skulle förbättra kommunsektorns planeringsförutsättningar är om de generella statsbidragen automatiskt räknades upp för pris- och löneomräkningarna i kommunerna. För de flesta anslagsposter i statsbudgeten är en sådan uppräkning mer eller mindre automatiserad och sker i regel . Av någon oförklarlig anledning sker detta alltså inte med de generella bidragen till kommunsektorn. föreslår att en sådan värdesäkring av de generella statsbidragen till kommunsektorn införs. Utöver att det på ett genomgripande sätt skulle förbättra kommunernas planeringsförutsättningar skulle en sådan reform även ha andra fördelar. I och med att de generella bidragen inte värdesäkras per automatik måste regeringen och relativt ofta fatta aktiva beslut om höjda anslag för att statsbidragen inte i reala termer ska minska. Detta skapar en kontinuerlig illusion av ett pengaregn över kommunerna, när i själva verket en stor del av de ökade statsbidragen enbart räcker för att täcka upp för pris- och löneökningar. Förfarandet försvårar med andra ord att fastställa hur mycket mer, eller mindre, anslag kommunerna fått från regeringen i reala termer. Detta försämrar förutsättningarna för det politiska samtalet och försvårar massmedierna roll som granskare av den förda politiken. I våra tidigare budgetmotioner baserades modell avseende anslagen till kommunerna på två huvudkomponenter. För det första värdesäkrade vi de generella statsbidragen för kommunernas pris- och löneökningar. När ekonomin gick bra klarade sig kommunerna någorlunda väl sin verksamhet med dessa medel. Men ambitioner på välfärdsområdet är betydligt större än så. Vi vill kraftigt öka personaltätheten inom sjukvården, skolan och barn- och äldreomsorgen.