ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02Ju260 · 2009-09-29 00:00:00 — Avtjänande av straff i ursprungsland tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att personer med utländskt medborgarskap som dömts i och som också dömts till utvisning ska avtjäna sitt straff i hemlandet. I våra fängelser är mellan utländska medborgare. När man döms till fängelse i och är utländsk medborgare gäller följande: Grundregeln är att straffet utfärdas av svensk domstol. Påföljden avtjänas i svenskt fängelse. har avtal med vissa länder som innebär att straffet skall avtjänas i hemlandet. Om den dömde så önskar kan han begära att få avtjäna domen i sitt hemland. Det är alltså den dömde själv som enligt dagens regelverk måste ta initiativ till att avtjäna straffet i sitt hemland. Detta bör ändras så att grundregeln skall vara att person med utländskt medborgarskap som döms i till fängelsestraff och utvisning också skall avtjäna straffet i hemlandet. Det är en förändring som troligen inte bara spar mycket resurser utan även är brottspreventivt.
mot · GX02Ju261 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till ideella organisationer som arbetar med eftervård och utslussning från kriminalvården. Kriminalvårdens anslag till den frivilliga rörelsen i för att hjälpa intagna efter avtjänat straff borde utökas radikalt. Bidraget är drygt 7miljoner som skall fördelas av ett fåtal frivilliga rörelser i , varav några tar nästan hela bidraget och många goda krafter blir utan helt. är ett av världens tätaste organisationsländer och att inte ta vara på dessa krafter för att hjälpa intagna till ett bättre liv efter en frigivning är ett stort misstag. Föreningen i ett exempel på hur fel det kan vara. Föreningen är största enskilda förening för att hjälpa fångar tillbaka och har ett av största boenden för frigivna fångar. Ändå har man endast milkostnad för att besöka anstalt, alltså ingenting från Kriminalvården för sitt arbete och andra kostnader. Verksamheten växer och har mycket goda resultat. Kriminalvården spar och satsar på mera inlåsning. Att inte satsa på de organisationer och krafter som kan göra stor nytta är både oansvarigt och slösaktigt. Med erfarenheter från hur effektivt organisationernas insatser är anser jag att man bör se över hur stödet till ideella organisationer som arbetar med eftervård och utslussning från kriminalvården kan utökas och omfatta fler.
mot · GX02Ju262 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över rättshjälpslagen så att den anpassas till dagens förhållanden när det gäller vårdnadstvister och liknande. Rättsskyddet ska i första hand regleras av den egna försäkringen om man råkar in i en rättslig tvist och behöver ekonomisk hjälp. I många försäkringar ingår rättsskyddet automatiskt. Det ska täcka kostnader för juridiskt ombud i tvister som rör privatlivet. Utöver det finns rättshjälp som är en social skyddslagstiftning som ska hjälpa dig som inte kan få rättslig hjälp på annat sätt. Rättshjälp innebär att man kan få hjälp att betala delar av kostnaden i ärenden som inte går att klara inom rådgivningstiden . Rättshjälpen täcker del av kostnaden för advokat eller annan sakkunnig person. För att man ska få rättshjälp i familjemål behöver det finnas särskilda skäl. I normala fall får man inte rättshjälp vid skilsmässa. För att rättshjälp ska beviljas vid skilsmässa krävs det mer omfattande insatser av ett juridiskt ombud. Eller att föräldrarna inte kommer överens om barns boende, vårdnad och umgänge. Eftersom skyddet är villkorat innebär det att vårdnadstvister både kan bli utdragna och mer komplicerade om en av parterna inte anser sig ha råd att anlita juridiskt ombud. Ytterst kan det innebära att den part som vill skiljas tvingas kvar i ett förhållande av ekonomiska skäl, vilket kan göra situationen ohållbar både för föräldrar och barn. Gemensamt för rättsskyddet och rättshjälpen är att de är begränsade och inte alltid räcker till i mer komplicerade fall. Det förekommer att människor trillar mellan stolarna, vilket ofta innebär att den ena parten hamnar i underläge. Ofta drabbar detta kvinnor mer än män. Vi anser att en översyn av rättshjälpslagen är nödvändig så att den anpassas till dagens problem och behov.
mot · GX02Ju263 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en strategi för genusperspektiv inom kriminalvården. Män i fängelse tenderar att fungera väl i grupp, som kvinnorna tenderar att bli mer individuella. rapporter från bland annat Hinseberg, landets största kvinnoanstalt, visar att behovet hos de intagna när det gäller enskilda samtal med kontaktpersoner och annan personal vida överstiger behovet som finns vid en . Kvinnorna är dessutom ofta fysiskt nergångna, deras kroppar är sköra, tänderna dåliga och sjukdomarna många. Det är inte ovanligt att de har blivit utnyttjade och förnedrade, vilket medför att många har svårt för beröring. Vägen tillbaka till ett normalt liv är lång, svår och komplicerad. I den rådande samhällsordningen är män överordnade kvinnor och därmed är det manliga överordnat det kvinnliga. En kvinna som begår ett brott överordnar sig sitt offer. Till följd av det så rubbar bilden av en kvinna som exempelvis mördar en man samhällsordningen och med det våra uppfattningar om vem som besitter makten. Makt är ett manligt attribut. Om en kvinna har makt behandlas hon som en man. Detta gäller i högsta grad bland politiker och chefer, men även för brottslingar. Trots att flera utredningar har genomförts så har inte problemet med att mannen är norm inom kriminalvården försvunnit. Mannen är fortfarande norm när det kommer till politiska beslut om riktlinjer och handlingsprogram för kriminalvården. En medveten strategi behövs för att bryta gamla mönster. Att införa ett genusperspektiv i all planering, genomförande och utvärdering av all verksamhet inom kriminalvården och av allt politiskt och praktiskt arbete inom detta område är ett måste för att förbättra kvinnors situation i fängelserna.
mot · GX02Ju264 · 2009-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bedrägerier med hjälp av IT-teknik. Många i blir kontaktade per telefon med uppmaning att ringa ett nummer för att exempelvis ta del av exklusiva priser de redan vunnit. Andra får liknande erbjudanden genom datorn. Det som händer när en person följer uppmaningen är att de blir debiterade kostnader för sina telefon- eller datakonton. Detta är en mycket lukrativ verksamhet för bedragarna eftersom dataservrar vanligen finns i länder där det är svårt att nå bedragarna. Polisen lägger inte heller stora resurser på att spåra dessa brottslingar eftersom beloppen inte alltid är så höga, även om de kan vara kännbara för en enskild person. Olika typer av bedrägerier genom IT-teknik växer lavinartat, vilket understryker behovet av utökat polisiärt samarbete över gränserna. Det är angeläget att regeringen aktivt verkar för att den andel av EU:s resurser som används för bekämpning av gränsöverskridande brottslighet ska öka.
mot · GX02Ju267 · 2009-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydliggöra användningen av den särskilda beredskapspolisen. Beredskapspolisen ingår i civilförsvaret och har till uppgift att delta i polisverksamhet som har anknytning till befolkningsskydd och räddningstjänst. Men beredskapspolisen får även tas i anspråk för andra lämpliga polisuppgifter. Beredskapspolisen kan kallas in då samhället utsätts för särskilt svåra och påfrestande situationer ur ordnings- och säkerhetssynpunkt. Eftersom beredskapspolisen fortfarande används endast i liten omfattning har intresset för verksamheten minskat. Kåren omfattar knappt 2 000 personer. Beredskapspolisen har främst använts vid svåra situationer som uppstått i samband med extrema väderförhållanden, exempelvis vid stormar och översvämningar. Beredskapspolisen är en värdefull resurs i samhället som borde utnyttjas bättre och vid flera situationer . De borde exempelvis användas till bevakning vid demonstrationer eller stora publika evenemang för att frigöra polisens resurser till brottsbekämpning inte minst nu under EU:s ordförandehalvår. Det finns en ny förordning som överför beslutsmandatet till , och det är gott och väl. Men det verkar som att tolkningen i vad förordningen innebär är oklar. Det är ett behov av ett förtydligande av vad Beredskapspolisen ska kunna göra och vilka insatser de kan delta i.
mot · GX02Ju268 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utvärdera konsekvenserna av den avveckling av sjöpolisverksamheten som genomfördes . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att undvika ytterligare avveckling av sjöpolisverksamheten. Av närpolisreformen, som var en god tanke , blev nästan ingenting. genomförs nya satsningar och regeringens mål är 20 000 poliser i riket, vilket är mycket bra. För att människor ska känna sig trygga och behålla tilltro till rättsväsendet spelar polisen en viktig roll. Bara genom att göra sig synlig kan polisen motverka och förebygga brottslighet på land såväl som på sjön. avvecklades sjöpolisverksamheten i sex av åtta sjöpolisdistrikt. är det bara i och som det finns sådan verksamhet kvar. Den inspektionsrapport som lågt till grund för beslut om avveckling av delar av sjöpolisverksamheten 2003 tog inte någon hänsyn till själva behovet av sjöpolis. Intressant i sammanhanget är att en utredning (SOU 1992:51) visade på ett utökat behov av sjöpolisverksamhet. Antalet anmälningar om sjöfylleri har ökat rejält. I takt med att sjöfylleriet ökat har också olycksantalet på sjön stigit. För att möta och mota det ökande antalet fyllerister på sjön har polisen i satsat på flytande poliskontor. Genom att vara synlig hoppas polisen kunna öka tryggheten för människor samt förebygga brott. har sjöpolisverksamhet avvecklats i delar av , vilket försämrar möjligheten att upptäcka och förhindra brott. När sjöpolisen , , lades ner i koncentrerades verksamheten till . Ytterligare neddragning av sjöpolisverksamhet bör därför undvikas. Det har gått sjöpolisverksamheten avvecklades i sex av åtta distrikt. och sju sommarsäsonger har stora delar av den svenska kuststräckan och två av landets tre största sjöar, och , nu varit utan sjöpolis. En avveckling av nämnda slag kräver en ordentlig utvärdering.
mot · GX02Ju270 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett tydligare regelverk för polisens arbetsmetoder. Polisen ska givetvis agera korrekt och rättssäkert och den enskildes integritet ska särskilt beaktas. behöver polisen, i takt med att kriminaliteten förändras, nya verktyg. Detta gäller inte minst den grova organiserade brottsligheten. En särskild metod för att skaffa bevisning om brott är så kallad provokation. I andra länder, jämförbara med , har polisen uttryckliga befogenheter att företa provokativa åtgärder som, om sådana befogenheter inte funnits, hade utgjort brott. Det kan till exempel handla om att polisen aktivt får en brottsmisstänkt person att begå brott som visar på att han eller hon har begått eller håller på att begå ett annat, mer allvarligt brott. I har brottsbekämpande myndigheter inte någon reglering i lag när det gäller i vilken utsträckning provokation får användas som ett arbetsredskap. Viss provokation anses allmänt vara tillåten medan annan inte är det. Det blir svårt att i varje enskilt fall avgöra var gränsen går mellan det tillåtna och det otillåtna. Därför anser jag att en översyn av reglerna för brottsprovokation är nödvändig, och denna bör resultera i tydliga gränsdragningar. I saknas även tydliga lagregleringar av hur infiltrationsoperationer ska gå till. Det är därför inte alltid tydligt vad en polisman som har infiltrerat en kriminell grupp får göra i samband med detta. I flera andra länder finns detta reglerat i lag. En sådan reglering vore önskvärd även i . En översyn när det gäller provokation och infiltrationsoperationer pågår (dir. 2007:185) och väntas bli klar . Jag vill understryka vikten av att det utmynnar i ett regelverk som tydligare möjliggör ett effektivare polisarbete.
mot · GX02Ju271 · 2009-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av lagtexten i 51 kap. 2 § (1942:740) vad gäller tidpunkten för återkallande av överklagande. En huvudförhandling gällande till exempel sexualbrott kan vara mycket utlämnande för målsägande, inte minst om detta fall får bred medial uppmärksamhet. Det är därför viktigt att en huvudförhandling slutförs och att dom faller. Den nu rådande lagtexten ger under vissa förutsättningar möjlighet för den tilltalade att återkalla sin överklagan fram till den tidpunkt dom faller. Detta kan dels medföra stora samhällskostnader, dels onödigt stort lidande för brottsoffret och dennes anhöriga. Den nu gällande lagtexten lyder som följer: 51 kap. Om överklagande av domar i brottmål 2 § Om ena parten överklagat tingsrättens dom, har motparten rätt att överklaga domen inom från den dag då den i 1 § angivna tiden gick ut. Ett överklagande som gjorts förfaller, om det första överklagandet återkallats eller av annat skäl förfaller. Lag (1994:1034). Antag att den tilltalade döms för våldtäkt till fängelse av tingsrätten. Den tilltalade överklagar domen och yrkar på nedsatt straff i hovrätten. Åklagaren överklagar däremot inte domen inom utsatt tid för överklagan men väljer att anslutningsöverklaga när han eller hon får besked om att den tilltalade har överklagat. I anslutningsöverklagandet kan åklagaren dessutom yrka på straffskärpning. I den huvudförhandling som följer måste allt av naturliga skäl granskas en gång till. För målsäganden är detta, inte minst vid sexualbrott, en mycket traumatisk process. Stort fokus läggs på målsägandes heder, vandel och sexualvanor etcetera. När förhandlingen är genomförd sätts vid vilken dom i målet ska meddelas. I denna situation, när det är den tilltalade som har överklagat den första domen, äger den tilltalade också laglig rätt att återkalla sin överklagan fram till det att dom meddelas. Om den misstänkte i detta läge skulle välja att återkalla sin överklagan har den andra huvudförhandlingen skett helt i onödan. Naturligtvis måste rättssäkerhet få kosta. Men frågan är om rättssäkerheten skulle kunna tillvaratas med en annan ordning där vi tar större hänsyn till brottsoffret och till samhällets ekonomi. Det bör övervägas om tidpunkten för återkallande av överklagan kan läggas tidigare under förhandlingen, förslagsvis när rättens ordförande ställer frågan huruvida det föreligger hinder mot huvudförhandling.
mot · GX02Ju272 · 2009-09-28 00:00:00 — Registrering av vapen i samband med brott tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om registrering av vapen i samband med brott. skiljer man inte i redovisningen av brott som begås med vapen när det gäller brott som begåtts med legala eller illegala vapen. Alla sådana brott klumpas ihop till brott som begås med vapen. För oss lagstiftare ställer detta till problem. Vi kan inte få en bild av hur eller varför brottsligheten påverkas när vapen är inblandade. Om det hade varit enkelt att få fram hur stor andel av exempelvis rånen som genomförs med vapen som illegalt finns i landet, som stulits hos vapenägare eller där brotten utförs av vapenägaren själv hade vi kunnat anpassa lagstiftningen bättre utifrån detta. Det finns flera risker med att underlagen för beslut är svåra eller omöjliga att få fram. Den mest uppenbara risken är att beslut som drabbar skyttar och jägare drivs fram av ren populism. Men det finns också risk att vi inte kan säga om vi bör genomföra hårdare tester av vilka som ska få licens, vilka förvaringsregler som ska gälla eller om vi ska utöka resurserna till tullmyndigheten. Det är allvarligt eftersom vapenbrott är mycket obehagliga och ofta ger långtgående trygghetsförluster hos de drabbade. Regeringen bör således se över möjligheterna att införa ett registreringssystem i samband med att ett brott är begånget så att man på ett enklare och snabbare sätt kan skilja på brott som begås med legala respektive illegala vapen.
mot · GX02Ju273 · 2009-09-14 00:00:00 — Förenkling av tillämpningen av vapenlagstiftningen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska administrationen för legala vapeninnehav. har av tradition en restriktiv lagstiftning för innehav av vapen för civilt bruk syftande till att skjutvapen inte ska komma i orätta händer. Det finns dock områden inom vapenlagstiftningen som utan att göra avkall på rimlig myndighetskontroll skulle kunna förenklas. Ett är tillämpningen av den så kallade vapengarderoben. Vapengarderoben medger till exempel att en och samme jägare som befunnits godkänd som vapeninnehavare för det första vapnet sedan kan komplettera med ytterligare tre. Denna komplettering borde kunna ske utan någon egentlig prövning från myndighetens sida. fordras i stort samma underlag från den sökandes sida som vid första vapenanskaffningen. Enligt min mening bör den som befunnits lämpad att inneha vapen inom ramen för vapengarderoben och inom rimlig tid mellan förvärven inte behöva ansöka om licens för de övriga tre. Det borde räcka med en anmälan för att förenkla behandlingen (registrering av vapentyp, vapennummer och inköpsställe) då all övrig prövning redan är gjord när det gäller vapen för samma ändamål. De så kallade europeiska vapenpassen skulle kunna användas som ett underlag för detta. Det råder vad jag erfarit också en betydande osäkerhet om vad som är gällande lagstiftning, föreskrift eller allmänna råd och anvisningar när det gäller tillämpning vid hantering av enskilda tillståndsärenden. Grundkravet för rättssäkerheten är att tillståndsärenden för skjutvapen prövas på exakt lika grunder över hela landet och att inte allmänna råd och anvisningar hanteras som lagtext, något som endast skapar osäkerhet och en onödig och kostsam byråkrati. Enligt min mening bör därför snåriga och svårtydda anvisningar arbetas igenom och ersättas med klara föreskrifter som harmoniserar med gällande lagstiftning för att förenkla administrationen för de enskilda polisdistrikten.
mot · GX02Ju277 · 2009-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av nämndemäns ersättningar och arvoden. () har krävt att justitieministern ska avskaffa det så kallade halvdagsarvodet. Arvodet på infördes i samband med att dagsarvodet för nämndemän höjdes från till 500kronor per tjänstgöringsdag. Många mål i domstolen sträcker sig dock inte över än en halv dag. Regeringen införde som denna förändring halvdagsarvoden där nämndemän erhåller i ersättning om målet avslutas . Det har lett till att nämndemännen i realiteten har fått en sänkning av sitt arvode i de allra flesta fall från till . Det finns därför all anledning att se över ersättningarna och arvodena till våra nämndemän. Så länge vi har nämndemannasystemet i vårt rättsväsende är det viktigt att nämndemännen inte av ekonomiska skäl känner att de måste avstå från sin viktiga tjänstgöring.
mot · GX02Ju281 · 2009-09-24 00:00:00 — Förvaring av vapen på kommunala flygplatser tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändrad lagstiftning som gör det möjligt att förvara vapen även på kommunala flygplatser. På finns ett flygsäkerhetsproblem föranlett av fåglar som har sin spelplats där och som i övrigt flyger över banan. Problemet kulminerar vår och höst. Fåglar är ett stort problem för flygplan då en fågelkollision kan orsaka förödande skador på flygplanets kropp, vingar, motorer och vindruta. Ett nyligt exempel är den Airbus som tvingades nödlanda i i efter att en flock gäss slagit ut båda motorerna. har NextJet fått in 10 Company Reports som berör fåglar runt flygplatsen i . Flygplatsen har också noterat dessa problem via sina loggar. Fåglarna vid är svårskrämda och flygplatspersonalen har svårt att få bukt med dem. De bekämpas av en bil som åker ut innan starter och landningar för att försöka skrämma bort dem. Flygplatsen har även tillstånd att bedriva skyddsjakt ur flygsäkerhetssynpunkt och anställd personal på har jagat fåglarna med vapen vid ett antal tillfällen. Detta hjälper temporärt, men eftersom det inte är tillåtet att förvara vapen på flygplatsen, så kan personalen oftast inte jaga när det som bäst behövs, för inget vapen finns tillhands. Flygplatsen har ansökt om tillstånd att förvara vapen på flygplatsen men fått avslag med hänvisning till befintlig lagstiftning. Enligt uppgift är det däremot tillåtet att förvara vapen på en statlig flygplats. Jag anser att regeringen bör föreslå en ändrad lagstiftning som gör det möjligt att förvara vapen, inkluderande vapen för skyddsjakt, även på en flygplats. Det bör ges regeringen till känna.
mot · GX02Ju284 · 2009-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildning av nämndemän. Att vara nämndeman innebär ett stort ansvar och är kanske ett av det viktigaste förtroendemannauppdrag man kan ha. Det innebär ett stort ansvar och ställer krav på den enskilde. Vilka förberedelser nämndemännen får för sitt uppdrag innan de tillträder varierar stort utifrån varje domstol och likaså hur mycket fortbildning domstolarna ger nämndemännen när de väl tillträtt. Enligt nämndemannaföreningarna innebär dagens utbildning att man får kunskap om hur rättegången går till och om jäv och sekretess. Men utbildningarna varierar över landet, och är det till och med möjligt för en nämndeman att på sina håll tjänstgöra utan utbildning alls. Att det finns behov av utbildning och kompetensutveckling även man är nämndeman visar bland annat Arbogafallet. Man behöver dock inte gå så långt för att se behoven. Tolkningar av den nya sexualbrottslagen är ett annat exempel. Vi har sett att domstolarna gjort andra bedömningar än vad som var tänkt med lagstiftningen. Nämndemannaföreningarna har krävt en utökad utbildning för nämndemännen. senast efter Arbogafallet har krav på en utbildning som är likvärdig över hela landet blivit ännu mer aktuellt. Att nämndemän har genomgått en bra grundutbildning i vad det innebär att vara nämndeman och vilket förhållningssätt man ska ha måste vara grundläggande för att vara lämplig som nämndeman. Vi anser att regeringen bör se över hur utbildningen av nämndemän kan bli likvärdig över hela landet samt se över hur man kan stärka fortbildningen. Att nämndemän genomgår en grundutbildning måste vara ett absolut krav för att få vara nämndeman.