mot · GX02A307 · 2009-10-04 00:00:00 — 5De nya jobben miljö- och klimatsmarta jobb9 7.1Bryt den könsuppdelade arbetsmarknaden10 9Lika rätt till arbetsmarknaden och i arbetslivet13 10Arbetstid heltid och deltid16 10.2En paus i arbetslivet17 10.3Inflytande över den egna arbetstiden18 10.4Heltidsanställning ska vara norm18 11.2Höjt tak i a-kassan21 12Kompetensutveckling, utbildning och arbetsmarknadsprogram22 12.1Tid och pengar till kompetensutveckling22 12.2Mer inriktning på utbildningsinsatser23 12.3Åtgärder för arbetslösa ungdomar23 13Arbetsmiljö på en arbetsmarknad i ständig förändring26 13.3Öka anslaget till Arbetsmiljöverket27 13.6Friskvård och hälsofrämjande arbetsplatser28 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör bjuda in arbetsmarknadens parter till överläggningar som syftar till att huvudavtalsförhandlingarna återupptas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att måste ändra i det svenska genomförandet av EU:s direktiv på ett sätt som säkrar fackliga rättigheter och motverkar lönedumpning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att EU:s utstationeringsdirektiv ska omarbetas så att det bättre säkrar att utländska företag följer svenska kollektivavtal och lagar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ställa om jobb- och näringspolitiken så att den bidrar till att lösa miljö- och klimatkrisen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagar och regelverk som omöjliggör att vara både anställd och företagare måste undanröjas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det tillsätts en kommission, där arbetsmarknadens parter ingår, som ges i uppdrag att ta fram riktlinjer som syftar till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka för att jämställda löner ska uppnås i första hand i den politiskt styrda offentliga sektorn, men också på arbetsmarknaden i övrigt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta initiativ till ett handslag med de fackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna för att få bort könsrelaterade löneskillnader. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lönekartläggningar ska genomföras . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att upprättande av handlingsplaner för jämställda löner och upprättande av jämställdhetsplaner ska genomföras och följas upp för arbetsgivare med fler än 10 anställda. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör vidta åtgärder för ökade insatser för att underlätta för socialt företagande.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det finns anledning för regeringen att utreda frågan om huruvida dagens påföljder och skadestånd i diskrimineringslagstiftningen är tillräckligt effektfulla. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsgivare med fler än 10 anställda ska ha lagstadgad skyldighet att upprätta mångfaldsplaner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att i samverkan med arbetsmarknadens parter genomföra en granskning av kollektivavtalen ur ett diskrimineringsperspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verksamhet måste utformas så att det finns plats även för dem som står längst från arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör underlätta för det sociala företagandet, de sociala arbetskooperativen och det ideella föreningslivets möjligheter att bidra till jobbverksamhet bland funktionsnedsatta och andra grupper som står långt från arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det krävs särskilda insatser för att gruppen långtidsarbetslösa och långtidssjukskrivna ska prioriteras när det gäller samhälleliga jobbskapande insatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inriktningsmålet, 35 timmars arbetsvecka. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten till kortare arbetstid för småbarnsföräldrar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska finnas möjligheter till en paus i arbetslivet, t.ex. genom ett friår. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det behövs förändringar i arbetstidslagstiftningen som syftar till att öka de anställdas möjligheter att påverka den egna arbetstiden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att heltidsanställning ska vara norm på den svenska arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de anställda ska ha utökad rätt till deltidsarbete t.ex. genom modellen önskad sysselsättningsgrad. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en parlamentarisk utredning för att utreda på vilket sätt och med vilken tidsplan förslaget om arbetslivstrygghet kan genomföras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om målsättningen att ersättningen vid arbetslöshet ska vara av lönen för flertalet i försäkringskollektivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett studerandevillkor bör införas i a-kassans regelverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsvillkoret i arbetslöshetsförsäkringen förändras så att fler har rätt till ersättning vid arbetslöshet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda en försäkringsmodell för kompetensutveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka flexibiliteten och göra det möjligt att erbjuda utbildningar och kompetenshöjande åtgärder som är för arbetslösa ungdomar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsmarknadspolitiska projekt för långtidsarbetslösa, som t.ex. Gröna jobb som pågick , bör uppmuntras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fler studenter ges möjlighet till arbetslivserfarenhet genom försöksverksamhet med praktik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör göras en särskild riktad satsning på starta-eget-bidrag med den förändringen att bidraget även ska gälla för dem som är . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör underlättas för icke arbetslösa att starta eget företag.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att valideringsmetoden bör utvidgas och användas än mer då arbetsmarknaden blir alltmer internationaliserad.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det startas ett arbetslivsinstitut vars uppdrag blir forskning inom arbetsmarknads- och arbetslivsområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att satsa på en bättre arbetsmiljö och därför öka anslagen till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsmiljökunskap på ett bättre och mer omfattande sätt ska förmedlas i utbildningssystemet.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ges uppdraget att aktivt bidra med arbetsmiljökunskap i högskolornas och gymnasieskolornas utbildningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör tillsättas en utredning som syftar till att fler på arbetsmarknaden får tillgång till företagshälsovård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att folkhälsopolitikens målområde hälsa i arbetslivet ges ett verkligt innehåll. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda frågan om friskvårdens omfattning i arbetslivet och återkomma till med förslag till åtgärder för att öka och bredda friskvårdsinsatserna i arbetslivet. 1 Yrkande 4 hänvisat till FiU. 2 Yrkandena 11 och 33 hänvisade till NU. 3 Yrkandena 34 och 37 hänvisade till UbU. Regeringens jobb- och arbetsmarknadspolitik har misslyckats. har antalet arbetslösa människor ökat med 100000 och den öppna arbetslösheten är snabbt på väg mot . I denna situation håller regeringen fast vid en politik som betyder att människor lämnat a-kassan och fått det svårare att få ta del av a-kassan och sjukförsäkringen. Regeringen håller också fast vid en politik som begränsar utbudet av arbetsmarknadsåtgärder och arbetsmarknadsinriktade utbildningsinsatser. Det är en orättvis politik som slår hårt mot enskilda människor, men det är också en politik som riskerar leda till att allt fler permanentas i långtidsarbetslöhet. vill vända på denna olyckliga utveckling och istället satsa brett och offensivt på verksamheter som leder till jobb. Allas rätt till jobb är fastslagen i FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna, artikel 23, liksom i den svenska regeringsformen, 1 kap. 2 § i, statsskickets grunder, och är grundläggande utgångspunkt för vår arbetsmarknadspolitik. Med det har vi fastlagt att arbetsmarknadspolitiken ska utformas på ett sådant sätt att den leder till förutsättningar som ger möjlighet till deltagande på arbetsmarknaden. Rätten till jobb och egen försörjning är särskilt viktig i ett jämställdhetsperspektiv. Egen försörjning är en av de viktigaste frågorna för kvinnors rätt att bestämma över sitt eget liv. Rätten till jobb och egen försörjning är också särskilt viktig för människor som av olika anledningar flyttat till . I arbetslivet träffas människor med olika erfarenheter och kulturell bakgrund. Det är berikande och underlättar integrationen i vårt samhälle. grundläggande synsättet på samhället och på förhållandet människor emellan avspeglas också i vår syn på hur förhållanden på arbetsmarknaden ska vara. Vi eftersträvar alltid att så mycket som möjligt av bestämmanderätt och inflytande över utvecklingen ska avgöras så nära som möjligt till dem som berörs. demokratisyn utgår från att den parlamentariska demokratin i så hög grad som möjligt kompletteras med medborgarnas och folkrörelsers möjlighet att ha inflytande och ta ansvar. Det är mot den bakgrunden som står bakom den så kallade svenska modellen som medel för bra och rättvisa förhållanden på arbetsmarknaden. Det betyder att vår uppfattning är att lagstiftningsinstrumentet, till förmån för kollektivavtalen, ska användas restriktivt för att reglera förhållandena mellan berörda parter på arbetsmarknaden och i arbetslivet. Den arbetsrättsliga lagstiftningen ska således vara principiell, övergripande och ha karaktären av ramlagstiftning som inte detaljstyr förhållandena på arbetsplatserna. Men om vi ska undvika detaljerad lagstiftning på områden som rör jämställdhet, diskriminering, begränsade möjligheter till tidsbegränsade anställningar och heltidsanställning som norm på arbetsmarknaden krävs det att arbetsmarknadens parter har vilja och förmåga att klara detta avtalsvägen. Annars återstår bara lagstiftning. har stor tilltro till att arbetsmarknadens parter tar stort ansvar för de arbetsförhållande som de direkt verkar i. Vi vill se starka parter som med respekt för varandra och med kompromissvilja ingår rimliga avtal och överenskommelser utifrån de förhållanden och den viljeinriktning som kan avläsas i samhällsdebatten. berör kollektivavtalen av alla arbetstagare i , och av alla arbetstagare är med i något fackförbund. Det ska också betonas att med kollektivavtalslösningar, till skillnad från lagstiftningslösningar, kan inte en ny politisk majoritet förändra förutsättningarna för en betydande del av arbetsrätten och arbetsmarknadspolitiken. Det framhålls dock av en del att vi politiker bör se över arbetsrätten, bland annat vad gäller strejkrätten. ser dock inte några behov av en översyn av LAS, lagen om anställningsskydd. Arbetsrätten fungerar bra, till exempel var det bara 18 konflikter på 3906 slutna avtal 2007, vilket måste anses vara en mycket låg siffra och ett högt betyg till arbetsmarknadens parter. , det så kallade , har spelat en avgörande roll för upprätthållandet av den svenska modellen. ingicks och har framför allt haft stor betydelse för de övergripande principerna för förhållandet och umgänget mellan arbetsgivare och fack på alla nivåer i det svenska arbetslivet. startades förhandlingar mellan LO/PTK och med syftet att försöka få till stånd ett nytt huvudavtal. , , bröt förhandlingarna samman eftersom parterna stod allt för långt ifrån varandra. beklagar att man inte lyckades skriva sig samman mot bakgrund av att det finns ett antal centrala frågor som behöver lösas. Det är också beklagligt att regeringen bara spelade åskådare när det stod klart att förhandlingarna var på väg att spricka. Med det menar vi inte att regeringen skulle lägga sig i de sakpolitiska diskussionerna. Däremot hade det varit välkommet att regeringen mycket tydligt uttryckt att det finns behov av att arbetsmarknadens parter avtalsvägen tar eget ansvar när det gäller ett antal centrala frågor för arbetsmarknaden. Problematiken kring icke jämställda löner, hel- och deltidsanställningar och tidsbegränsade anställningar är exempel på sådana tvistefrågor. Mot denna bakgrund anser att regeringen bör bjuda in arbetsmarknadens parter till överläggningar som syftar till att huvudavtalsförhandlingarna återupptas. Frågan om den svenska modellen har debatterats intensivt utifrån ett EU-perspektiv. Det är ett antal beslut från , framför allt Lavaldomen, kring frågan om hur EU:s utstationeringsdirektiv ska tolkas. har tolkat direktivet som att EU:s frihet för tjänster är viktigare än fackliga rättigheter och att motverka lönedumpning. anser att måste ändra i den svenska implementeringen av EU:s direktiv men också begära en ändring av EU:s utstationeringsdirektiv. Detta för att motverka lönedumpning och värna den svenska modellen. Vi anser att utländska företag som verkar i ska följa samma regler som svenska företag. 5De nya jobben miljö- och klimatsmarta jobb Fler långsiktiga hållbara jobb kräver en hantering av naturen och naturresurserna som är ekologiskt hållbar. Att ta ut mer av naturen än vad den förmår reproducera innebär risk att fler naturresurser blir ändliga och därmed en situation där fler jobb i det korta perspektivet omvandlas till färre jobb i det längre perspektivet. För att klara omställningen till ett hållbart samhälle krävs en fortsatt strukturomvandling av svensk ekonomi i hållbar riktning, och att nya gröna jobb skapas. ser tre viktiga områden som är fortsatt högprioriterade för den gröna omställningen av samhället och som kommer att skapa sysselsättning och nya jobb: Genom utvecklingen av ny, renare, effektivare teknik och teknologier som leder till en hållbar omställning av produktionen kan näringslivet. utvecklas och ny sysselsättning, export och ekonomisk utveckling skapas. Ett bättre och ansvarsfullare nyttjande av naturresurser leder till fler ekologiskt hållbara jobb. Genom att förvalta naturresurserna istället för att förbruka dem, kan nya jobb skapas inom traditionella gröna näringar som skogen och jordbruket. En fortsatt ekologiskt hållbar omvandling av infrastruktur, bostäder och energiförsörjning kommer att generera nya jobb som det leder till ett hållbarare samhälle. Regeringens politik är i det närmaste innehållslös när det gäller att stimulera till en miljö- och klimatinriktning på näringar och jobb. Satsningar på infrastruktur och stimulanser till bygg- och fastighetssektorn innehåller inga styrinstrument för att uppnå miljö- och klimateffekter. Med det understöds gårdagens lösningar vilket inte bara motverkar miljöförbättringar utan också konserverar förlegade och gammaldags industri- och produktionsmetoder. Regeringens handfallenhet inför morgondagens utmaningar är så mycket mer anmärkningsvärd med tanke på att så många andra inser och har idéer om vad som bör göras. Starka röster inom industrin, tjänstesektorn, fackföreningsrörelsen, forskningen, miljörörelsen och inte minst inom politiken påtalar ständigt behovet av en samlad strategi för lösa klimat-, jobb- och finanskrisen. Mot den bakgrunden föreslår återigen regeringen att ställa om jobb- och näringspolitiken så att den bidrar till att lösa miljö- och klimatkrisen. Förändringstakten i samhället är stor. Denna ständigt pågående förändring skapar stora möjligheter att ställa om jobben i en mer klimatinriktad och miljöhållbar riktning. Det ger också perspektiv och insikt om att det inte med nödvändighet behöver ta så att ställa om samhället i en hållbar riktning. arbetade en majoritet av arbetskraften på stora arbetsplatser där de utförde samma arbetsuppgift. Den typen av arbetsplatser finns fortfarande. Men antalet som arbetar under sådana betingelser har minskat. För det ska vi vara glada. Monotona jobb innebär att de arbetande drabbas av belastnings- och förslitningsskador och andra konsekvenser av dåliga arbetsplatser och dito arbetsorganisation. blir arbetsuppgifterna allt mer varierade. Vi går mot mer rörliga arbeten där arbetet utförs på många olika ställen och med mer ensamarbete. Under vårt arbetsliv byter vi jobb i en ökad takt. Att variera sin roll som anställd och företagare på hel- och deltid blir också allt vanligare. Det gäller särskilt i regioner med säsongsanknutna verksamheter som till exempel ökad upplevelseturism och besöksnäring men också genom efterfrågan på konsultuppdrag eller att man bara vill kombinera rollerna som företagare och anställd. För dessa variationer är regelverket eftersläpande och otidsenligt. anser att lagar och regelverk som omöjliggör att vara både anställd och företagare måste undanröjas. 7.1Bryt den könsuppdelade arbetsmarknaden verkar aktivt för att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden eftersom den på ett fundamentalt sätt motverkar det jämställda samhälle vi vill uppnå. I mansdominerade branscher är lönerna högre än i kvinnodominerade branscher. I kvinnodominerade branscher är deltidsarbete och tidsbegränsade anställningar mycket mer vanliga än i mansdominerade branscher. I mansdominerade branscher är heltidsarbete i högre grad norm än i kvinnodominerade branscher. Den svenska arbetsmarknaden, också i en internationell jämförelse, är starkt könsuppdelad. Grovt uttryckt kan vi påstå att kvinnor arbetar i offentliga sektorn medan män arbetar i den privata sektorn. av männen jobbar i den privata sfären medan hälften av kvinnorna jobbar i offentliga sektorn. Men det är inte åt staten som kvinnor främst arbetar den är i det närmaste könsneutral utan i kommun- och landstingssektorn där av de anställda är kvinnor. Andelen kvinnor och män skiljer stort i de flesta yrkena. Kvinnor dominerar inom bland annat vård och omsorg, kontorspersonal, detaljhandeln och för- och medan män dominerar inom , transporter, ingenjörer och tekniker. Kännetecknande är att de mansdominerade yrkena är högre avlönade än de kvinnodominerade yrkena. Det gäller också om man använder utbildningsnivå som utgångspunkt. Det finns stora skillnader mellan mäns och kvinnors utbildningsval inom gymnasie- och högskolan. Med utgångspunkt i att mäns löner är högre än kvinnors löner är det anmärkningsvärt att kvinnors utbildningsnivå är högre än mäns. Av dem som avlade examen i högskolan 2006/07 var kvinnor. Hela branscher och sektorer är alltså felavlönade. Frågan är vilken strategi som ska användas för att komma åt problemet? anser att det krävs en bred samhällelig samling för att komma åt problemet med den könsuppdelade arbetsmarknaden. Vi föreslår därför att det tillsätts en kommission där arbetsmarknadens parter ingår som ges i uppdrag att ta fram riktlinjer som syftar till att bryta den könsuppdelade arbetsmarknaden. verkar för jämställda löner på hela arbetsmarknaden. Lika lön för lika arbete ska gälla inom alla branscher, sektorer och arbetsplatser. verkar också för jämställda och rättvisa löner mellan olika branscher. Löneskillnaderna mellan män och kvinnor på den svenska arbetsmarknaden har i stort sett konserverats . Enligt SCB är kvinnors löner sett till hela arbetsmarknaden i genomsnitt av männens löner. Så har det sett ut . Ungefär hälften av denna löneskillnad kan förklaras av att kvinnor och män har olika utbildning, befattningsgrad, arbetstid m.m. och finns inom olika sektorer. Olikheter består exempelvis av att män i högre grad finns i branscher med högre löneläge än kvinnodominerade branscher. Män finns på högre positioner än kvinnor och har därmed högre löner. Men om dessa skillnader räknas bort återstår fortfarande en löneskillnad mellan kvinnor och män på som inte kan förklaras på annat sätt än att traditionellt kvinnliga arbeten värderas lägre och att lönesättande chefer bär på icke jämställda värderingar. uppfattning är att det politiska systemet, och landets kommun- och har ett direkt arbetsgivaransvar för de anställdas arbetsvillkor i den offentliga sektorn. Löneskillnaden i kommunerna är , i landstingen och i statens verksamheter handlar det om . Efter att siffrorna genomgått standardvägning återstår det i kommunerna, i landstingen och i staten. I motsats till regeringen tar ansvar och har i samtliga skuggbudgetar anslagit medel för att påbörja vägen mot jämställda löner i staten. På motsvarande sätt har många av kommun- och landstingsfullmäktigegrupper lagt fram förslag i många av landets kommuner och landsting. föreslår att regeringen verkar för att jämställda löner ska uppnås i första hand i den politiskt styrda offentliga sektorn men också på arbetsmarknaden i övrigt. Vidare föreslår vi att regeringen ska ta initiativ till ett handslag med de fackliga organisationerna och arbetsgivarorganisationerna för att få bort könsrelaterade löneskillnader. Med lönekartläggningar och arbetsvärdering kan man komma långt för att åstadkomma lika lön för lika arbete. Mest framgångsrik är kommunsektorn där kvinnors löner, efter så kallad standardvägning, är av mäns löner. Mycket svårare är det att komma åt löneskillnader mellan olika branscher och sektorer. Det är tydligt att kvinnodominerade branscher och sektorer är lägre avlönade än mansdominerade branscher. Det är ingen tillfällighet. Dit männen söker sig där stiger också lönerna. Lönediskrimineringens avskaffande kommer dock aldrig att bli verklighet med ett ensidigt arbetsgivaransvar. Utan fackens aktiva medverkan är det omöjligt att få till stånd jämställda löner. Såväl inom offentlig som privat sektor måste arbetsgivare ta sitt ansvar för jämställda löner. Regeringen har försvagat arbetsgivarnas skyldigheter vad gäller lönekartläggning, att upprätta handlingsplaner för jämställda löner och att upprätta jämställdhetsplaner på arbetsplatserna. Förändringarna innebär att jämställdhetsplaner och handlingsplaner för jämställda planer bara behöver göras mot tidigare . gällde att företag med fler än tio anställda skulle upprätta både en jämställdhetsplan och en handlingsplan för jämställda löner. Efter förändringen är det bara företag med fler än 25 anställda som behöver göra dessa planer. Detta betyder att 21000 färre företag med mellan 300000 och 350000 anställda omfattas av lagstiftningen. har sagt nej till dessa regelförändringar. anser att årliga lönekartläggningar, och årligt upprättade jämställdhetsplaner och handlingsplaner för jämställda löner, med påföljande uppföljningar, är viktiga verktyg för att åstadkomma jämställda löner. Även under högkonjunkturen med en god arbetsmarknad var det fortfarande grupper av människor som inte fick arbete. Det handlar inte minst om funktionsnedsatta, f.d. missbrukare, f.d. kriminella och långtidssjuka m.fl.