ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02A304 · 2009-10-02 00:00:00 — Insatser för långtidsarbetslösa ungdomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bättre samordning kring insatser för ungdomar som står långt från arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bristerna i kommunernas regelverk. Det finns en stor grupp ungdomar som inte nås av regeringens politik med sänkt arbetsgivaravgift, jobbgaranti och nystartsjobb. De framtagna instrumenten når inte denna grupp. Om du heter , kommer från , är mörkhyad, , har taskiga betyg i skolan, strulig hemmiljö och kanske en hörselskada, så hjälper det ofta inte att arbetsgivaravgiften blir du blir ändå inte anställd. Gruppen ungdomar som står långt från arbetsmarknaden är inte bara ett s.k. arbetsmarknadspolitiskt problem. Det går inte att säga: Du är lågutbildad, du har fel kompetens, utan det är ett knippe av var för sig små problem som bara kan lösas genom att vi tacklar dem . Då krävs samordnade insatser och skräddarsydda lösningar. Därför behöver vi se över hur de processer där man samordnar insatser kring ungdomar som står långt från arbetsmarknaden kan stärkas. Vi behöver en politik som inte bara leder till att de ungdomar som är på marginalen i närheten av arbetsmarknaden kommer in. Vi behöver skapa helt nya arenor för att möta dem som fortfarande står långt ifrån ett jobb. Det finns exempel på kommuner där man tänker nytt och i samverkan. I har man bland annat inom ramen för ett projekt som heter använt försörjningsstödet för att finansiera jobb åt ungdomar som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Det pågår också arbete inom Finsam, samordningsförbunden och sociala företag som Lugna Gatan och som faktiskt anställer dem som ingen annan vill anställa. Klivet i har fallit mycket väl ut och av dem som deltar har gått vidare. Problemet är att man nu anser att det är för dyrt och att projektet ska läggas ner. Detta är orimligt eftersom den långsiktiga vinsten av att behålla liknande projekt vida överstiger den kortsiktiga kostnaden. Det finns forskning som visar att en ungdom som hamnar utanför arbetslivet kostar samhället ca 0,5 miljoner . Efter det att man fyllt accelererar kostnaden om ingenting görs och blir kanske totalt 1012 miljoner under ett liv. Det är viktigt att kommunerna i samverkan med Arbetsförmedlingen ser unga som en resurs att investera i. Detta lönar sig , såväl samhällsekonomiskt som för den enskilde. Den långsiktiga effekten av att dessa ungdomar börjar arbeta och betala in skatt blir inte synliga i en årsbunden budget. Kortsiktighet är inbyggd i det kommunala beslutsfattandet. Budgeten ska gå ihop den 31/12 . När man bygger ett hus kan man tänka i investeringstermer. När man satsar på människor måste man tänka ettårigt enligt dagens lagstiftning.
mot · GX02A305 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att uppdrag/anslag behöver förändras för att kunna erbjuda fler människor sysselsättning. Fler jobb försvinner och 50000 människor kommer utförsäkras . Arbetslösheten har stigit kraftigt, prognoserna pekar på arbetslösa, vilket försvårar ytterligare för människor med funktionshinder att komma in på arbetsmarknaden. I regeringens budget är prognosen att så många som 100000 personer kan komma att bli permanent utslagna från arbetsmarknaden när väl konjunkturen vänder upp. Det kommer att öka trycket på fler riktade arbetsmarknadspolitiska insatser. Men lönebidrag och andra former av anställningsstöd måste kompletteras med ett som har en tydligare uppgift och en större kapacitet att kunna förmedla arbete till fler individer och till bredare grupper. verksamhet har förändrats från att i huvudsak varit inriktad på tillverkning till att inrikta sig på tjänster inom bemanningsbranschen. Ökade krav på att ska vara konkurrenskraftigt och vinna upphandlingar men med den skillnaden att det t ex kan vara två som gör en heltid. Det innebär under alla omständigheter en begränsning av mängden arbetstillfällen. Den omsvängning av verksamheten som gjorts har varit positiv för dem som finns med i verksamheten, men det har medfört att ett stort antal av dem som verkligen behöver har sämre möjligheter till arbete och försörjning. har uppmärksammat förändringen av verksamhet och har riktat kritik till flera delar av verksamheten. Bland annat mot kravet på högre arbetsförmåga som gör det svårare att anvisa personer med funktionshinder ett s k skyddat arbete. De är också kritiska till ekonomiska mål som kan ge upphov till oönskade styreffekter och att det kan resultera i att personer med stort behov av stöd inte får det. För oss är det viktigt att även den som har funktionshinder omfattas av arbetslinjen. Regeringens arbetsmarknadspolitik bidrar till att allt fler funktionshindrade drivs ut ifrån den öppna arbetsmarknaden. Vi anser att uppdrag borde vara tydligare när det gäller att fånga upp dem som står allt längre ifrån. Ett jobb på den reguljära arbetsmarknaden kan för många vara målet, men utrymmet för dem som behöver skyddade arbeten måste också vara tydligt. Minskade resurser och ökade krav på arbetsförmåga riskerar att fler ställs helt utanför arbetsmarknaden. Vi anser att uppdrag/anslag behöver förändras så att de kan erbjuda fler människor sysselsättning. i (s)
mot · GX02A306 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om deltidsarbete och deltidsstämpling. Alla som arbetar betalar en rejäl avgift i a-kasseavgift . kommer då man blir av med sitt arbete innebär det omställning på många sätt. Ekonomiskt, socialt och personligt. Helt plötsligt rycks marken undan, de sociala kontakterna försvinner, en stor omställning börjar. Finns det utbildning som ger jobb, kanske en längre utbildning som innebär skuldsättning, kanske långpendling till familjen för jobb på annan ort. Att ha en fot på arbetsmarknaden är enbart positivt, även om det är på deltid. Det visar att man är intresserad, att man tar det jobb som finns, att man inte lutar sig tillbaka och lever på a-kassa. Kanske finns det ett halvt löfte om att få gå upp i arbetstid. Men det är något som inte stämmer. Den som är helt arbetslös kan vara det med ersättning . Men den som hittar ett deltidsjobb och därmed är deltidsarbetslös får stämpla endast . De har betalat till samma försäkring och gör förhoppningsvis samma ansträngningar att komma tillbaka till arbetsmarknaden. När man ser uppgifter från som visar att sju av tio arbetsgivare sällan eller aldrig nyanställer arbetstagare som är inser man dilemmat. Att som 55-plus bli av med jobbet och hitta ett nytt är bevisligen inte enkelt. Utbildningsmöjligheterna är klart begränsade då det inte finns någon möjlighet till studielån. Att hitta ett deltidsjobb med fasta tider eller som vikarie borde uppmuntras snarare än som bestraffas. Förhoppningen är naturligtvis att anställningen förr eller senare omvandlas till en heltid. Men det är inte mycket tid för omställning. Den som vikarierar får (15veckor) inte stämpla mer utan tvingas bli helt arbetslös för att på heltid stå till arbetsmarknadens förfogande. har man inte rätt att tacka nej till jobb. I väntan på heltidsjobbet är alternativet som står till bud att fortsätta hoppa in i verksamheten men med en minimal inkomst som följd med troligt socialbidrag som komplement. Det måste alltid vara bättre att arbeta deltid än att inte arbeta alls. Den som betalar till en försäkring har rätt att få ersättning när villkoren för försäkringen uppfylls arbetslöshet. När samhället gör bedömningen att längre utbildning inte är en rimlig investering p.g.a. ålder behöver man se på deltidsarbete som en möjlighet att vara kvar på arbetsmarknaden.
mot · GX02A308 · 2009-10-01 00:00:00 — Åtgärder för ett friskare arbetsliv för kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för ett friskare arbetsliv för kvinnor. Sjukskrivning och förtidspensionering har en snedfördelning, som visar att kvinnor har en betydligt större sannolikhet att bli sjukskrivna, har längre sjukperioder och i högre utsträckning blir permanent utslagna från arbetsmarknaden på grund av ohälsa. Vi har sett en sund nedgång i sjuktalen, men skillnaden mellan män och kvinnor tycks bestå. Detta indikerar en brist på jämställdhet i arbetslivet, som behöver ges särskild uppmärksamhet i kampen mot ohälsan. För att få ett friskare arbetsliv för kvinnor är det viktigt att utgå från kvinnors särskilda sjukdomspanorama. Det är därför viktigt att analysera och dra slutsatser om skillnader i sjukrisker och könsmönster för olika diagnoser. En aspekt som behöver belysas är hur kvinnors arbetsplatser ser ut och om det finns särskilda faktorer som ökar risken för att bli sjuk på dessa typer av arbetsplatser. Kvinnor drabbas i större utsträckning av till exempel utbrändhet, psykiska diagnoser, smärtsymptom i nacke och axlar; diagnoser som medför lång sjukskrivning. Betydelsen av arbetsplatsen och arbetets karaktär för att drabbas av syndrom med ökad risk för långtidssjukskrivning behöver belysas för att uppnå ett långsiktigt friskare arbetsliv. Betydelsen av kombinerat ansvar för familj och arbete måste också belysas i en sådan analys.
mot · GX02A309 · 2009-10-02 00:00:00 — Anställningstrygghet i tider av förändring tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om helhetssyn vad gäller anställningsskydd. Den svenska arbetsmarknaden har kännetecknats av utveckling och stabilitet. Utvecklingen har varit ledstjärna för att vi ska kunna utmana på en globaliserad arbetsmarknad. har valt att möta utmaningarna med att utveckla vår produktion av varor och tjänster. Denna väg har valts före möjligheten att konkurrera med prisbilden. Genom vår inställning har vi skapat en bred förankring för att utmana konkurrenter. Vi har även kunnat göra det genom att ha ett brett samförstånd mellan parterna på arbetsmarknaden där arbetsrättslagstiftningen varit en bärande del. Den globala valutakrisen har i sin förlängning fått en sysselsättningskris i vårt land. Många människor har varslats och sagts upp från sina arbetsplatser. I dessa tider är det viktigt med tydliga och brett förankrade spelregler på arbetsmarknaden. Spelregler som innebär att såväl löntagare som arbetsgivare kan känna och uppleva att de kan hantera situationen. Traditionellt har de fackliga organisationerna och arbetsgivare funnit förhandlingslösningar som fått förankring även bland dem som eventuellt kan uppleva att dessa lösningar utgör undantag från den traditionella linjen. Under den senaste lågkonjunkturen har försök gjorts att finna förändrade anställningsförhållanden för de enskilda för att härigenom kringgå regelsystem och utarbetad praxis. Denna utveckling har påhejats av krafter som vill se förändrade strukturer och partsförhållanden på arbetsmarknaden. De nordiska arbetsmarknadsministrarna har uppmärksammat det förändrade förhållningssättet och varnat för konsekvenserna av en uppbruten arbetsrätt och härigenom en risk för den långvariga stabiliteten på den nordiska arbetsmarknaden. För att klara framtida globala utmaningar är det av största vikt att den svenska/ nordiska modellen tydliggörs och att en helhetssyn skapas vad gäller anställningstrygghet för såväl unga och nya på arbetsmarknaden som äldre på arbetsmarknaden och de som passerar den 65-årsgräns som tidigare utgjort tid för reträtt från arbetsmarknaden. Helhetssynen skall även innefatta de olika tidsbegränsade och andra anställningsförhållanden som utvecklats. i (s)
mot · GX02A310 · 2009-10-05 00:00:00 — Höjd åldersgräns i LAS tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändring i lagen om anställningsskydd. Enligt lagen (1982:80) om anställningsskydd § 32a har en anställd rätt att kvarstå i anställningen till utgången av den månad då han eller hon fyller . Efter finns alltså ingen rättighet att fortsätta arbeta, även om man skulle vilja det. En generell höjning av pensionsåldern är inte aktuell, har statsministern klargjort. Däremot har regeringen vidtagit en rad åtgärder som gör det mer lönsamt att jobba längre, till exempel genom slopandet av den särskilda löneskatten för personer samt införandet av dubbelt jobbskatteavdrag för personer . Detta är bra, men det behövs fler åtgärder. En viktig sådan skulle vara att låta människor som har vilja och ork att fortsätta arbeta även efter . En rimlig höjning av åldersgränsen för rätten att bli kvar i anställning vore . På så sätt skulle kompetens och erfarenhet stanna kvar på arbetsmarknaden och kunna överföras till nästa generation arbetstagare. Äldre måste känna att de kan jobba vidare på sina egna villkor, och att deras kompetens är efterfrågad. Självklart ska man få sluta arbeta när krafterna inte finns där på grund av ålder, eller trappa ner i arbetstid eftersom. Men många är i god hälsa och klarar sina arbetsuppgifter lika bra även vid , och därför är det rimligt att höja gränsen för rätten att få fortsätta arbeta. Från gäller enligt den nya diskrimineringslagstiftningen att det är förbjudet att diskriminera någon i arbetslivet på grund av ålder. Lagen grundar sig på EU:s direktiv om likabehandling i arbetslivet, där det finns ett förbud mot åldersdiskriminering. Rätten att arbeta på lika villkor väger alltså tungt och ålder utgör en egen grund för likabehandlingskraven i lagstiftningen. Denna rättighet bör tillmätas större betydelse i den avvägning som görs i lagen om anställningsskydd mellan intresset för en arbetstagare att få fortsätta i anställningen och arbetsgivarens intressen av att ha flexibilitet, vilket bör leda till att åldersgränsen höjs till . Det är viktigt ur ett samhällsperspektiv och framförallt ur jämlikhetssynpunkt att utsträcka rättigheten att fortsätta arbeta efter sin 67-årsdag till . bör ge regeringen i uppdrag att ändra lagen om anställningsskydd i enlighet härmed.
mot · GX02A317 · 2009-10-01 00:00:00 — En snabbare väg till arbetsmarknaden för nyanlända invandrare med utländsk utbildning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta nyanlända invandrare studera med bibehållen ersättning. Personer med kvalificerad utbildningsbakgrund är värdefulla och nödvändiga för det svenska arbets- och näringslivet. Beroende på bland annat bristande kunskap och samordning får personer med utländsk utbildning och god yrkeskompetens ofta gå en lång väg för att få tillträde till den svenska arbetsmarknaden. Detta är ett stort problem både för som går miste om viktig kompetens och framförallt för individen i fråga som inte får möjlighet att växa och utvecklas i sitt nya hemland. Alltför många personer med avslutad utländsk högskoleutbildning, i många fall också i kombination med lång yrkeserfarenhet, tvingas till långa omvägar via vuxenutbildning och komplettering i högskolan innan de kan etablera sig på arbetsmarknaden. En möjlighet att få fler nyanlända invandrare att snabbt komma ut på arbetsmarknaden samt få sin utbildning validerad skulle vara att låta dem läsa en masterutbildning på universitet med bibehållen ersättning från Arbetsförmedlingen eller kommunen istället för låta dem ansöka om CSN-lån och -bidrag. är de liksom andra studenter förvisade till CSN, vilket i de flesta fall skulle innebära en sänkning av månadsinkomsten för den enskilde som återbetalningskravet är överhängande. Osäkerheten över att klara av utbildningen, kunna försörja familjen samt komma in i det svenska samhället tillkommer. Sammantaget gör detta att många nyanlända invandrare inte vågar chansa på att fortsätta att studera och få sin utbildning validerad. Med detta förslag skulle det ekonomiska risktagandet minska för den enskilda individen. Sannolikt skulle detta innebära att fler är villiga att prova. Arbetsförmedlingen skulle stå för ersättningen och få i uppdrag att följa och utvärdera denna möjlighet. Samhällsekonomiskt är jag övertygad om att det finns stora vinster att göra med tanke på fördelarna med att en person i fråga snabbare kommer ut i ordinarie arbete. På det humanitära planet finns än större vinster att göra med tanke på vilka möjligheter som öppnas för människor som kanske annars varit förpassade till utanförskap.
mot · GX02A320 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över hur förlorad arbetsinkomst i samband med politiskt eller fackligt uppdrag kan bli a-kassegrundande. Demokratin som vi lärt känna den med aktiva politiska partier, brett föreningsliv och fackligt engagemang på arbetsplatser har försvagats och tunnats ut. Mot den bakgrunden är det viktigt att lagstiftningen inte innebär att de som väljer att engagera oss för att ta ansvar för skötseln av vårt gemensamma skall straffas ekonomiskt och tvingas till ett sämre skydd än de som avstår från engagemang. På mindre arbetsplatser där det inte finns utrymme för facklig tid, eller vid fackliga förtroendeuppdrag utanför arbetsplatsen (ex regionalt skyddsombud, avdelnings- eller förbundsuppdrag) begärs tjänstledighet för den tid uppdraget kräver och arbetsgivaren gör löneavdrag . På samma sätt sker för den som är fritidspolitiker med uppdrag i nämnd eller styrelse. Den tjänstlediga tiden, som ersätts med förlorad arbetsförtjänst, får med dagens regelverk inte räknas med i underlaget till a-kassan. Detta utgör naturligtvis ännu ett hinder för många att våga sig på fackligt eller politiskt uppdrag. Det är orimligt att människor riskerar sin trygghet för att man väljer att engagera sig i att tillvarata arbetskamraternas och företagets intressen eller väljer att engagera sig i ett politiskt uppdrag. För att rättvisa snabbt skall uppnås är det rimligt att denna insats för att stärka demokratin i landet regleras genom lagstiftning.
mot · GX02A321 · 2009-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att föreslå att en proportionalitetsprincip införs vid konflikter i linje med förslaget i utredningen och lönebildning (SOU 1998:141). har en tradition av starka och självständiga parter på arbetsmarknaden som är vana att ta stort ansvar genom att sluta kollektivavtal. Vi kristdemokrater är övertygade om att denna modell är värd att bygga vidare på. Den gör att politiker kan hålla sig borta från att stifta lagar om minimilöner, och den gör att lokala och branschspecifika förutsättningar får utslag i de avtal som sluts. En sådan ordning är bra för hela arbetsmarknaden. Den svenska arbetsmarknadsmodellen har också visat sig ge få konfliktdagar och ett klimat av ansvarstagande från båda parters sida, där hänsyn tas till både arbetstagares och arbetsgivares behov. ska det sägas att den starka konflikträtten som åligger arbetstagarnas parter ger löntagarorganisationerna ett övertag gentemot arbetsgivarna. En lösning på detta skulle kunna vara att införa en proportionalitetsprincip. Detta föreslogs också av den förre socialdemokratiske statssekreteraren i utredningen och lönebildning (SOU 1998:141). Tyvärr valde den dåvarande regeringen att inte införa en sådan princip. En bättre proportionalitet kan åstadkommas bland annat genom att rätten till sympatiåtgärder begränsas och att ett proportionalitetskrav införs för att begränsa möjligheten till stridsåtgärder som kostar lite för den egna organisationen men orsakar stora kostnader för motparten och tredje man. Proportionalitetskravet skulle inte bara omfatta den första stridsåtgärden, utan även svarsåtgärder från motparten. Ett proportionalitetskrav skulle kunna införas inte bara vid förhandlingar om tecknande av ett nytt kollektivavtal utan också vid blockad och andra stridsåtgärder för att förmå ett företag att ansluta sig till ett redan gällande avtal. Att införa proportionalitetskrav skulle innebära att fackföreningen exempelvis inte får ta ut små nyckelgrupper i strejk om det vållar mycket stor skada för arbetsgivaren. Huruvida en åtgärd är proportionell eller inte bör prövas dels med utgångspunkt från åtgärden, dels den skada den orsakar. Vid en internationell jämförelse framkommer bland annat att strejkrätten är hårdare reglerad i exempelvis , , och . I är strejkrätten underordnad en proportionalitetsprincip och har ett brett stöd från två stora folkpartier; och Socialdemokraterna. Proportionalitetsprincipen innebär att facket måste ta hänsyn till framför allt de ekonomiska skadeverkningarna med strejken. Att strejka för att få igenom krav som inte kan uppfyllas genom kollektivavtal tillåts inte. Sympatistrejker är i praktiken otillåtna. Det är i sista hand den tyska arbetsdomstolen som avgör om en tvist är oproportionerlig eller ej. Felande part får betala vite eller skadestånd. I linje med slutsatserna i utredning i Medling och lönebildning (SOU 1998:141) föreslår vi därför att en proportionalitetsprincip införs vid arbetsmarknadskonflikter.
mot · GX02A322 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kollektivavtal och pension. Ett fullt utbyggt pensionssystem bygger på kollektivavtalstanken. De som arbetar ska förutom den statliga pensionen få tjänstepension, som regleras i kollektivavtal. Det är den modell vi i har haft . Tyvärr vet vi att det är många arbetsgivare som inte tecknar kollektivavtal där avtal om tjänstepension regleras. De som arbetar i sådana företag är kanske inte alltid medvetna om att de går miste om stora summor i framtida pension. Därför har regeringen och dess myndigheter ett stort ansvar att arbeta för att systemet med kollektivavtal på arbetsmarknaden upprätthålls och att såväl arbetsgivare som arbetstagare får information om vikten av kollektivavtalen för den enskildes framtida pension.
mot · GX02A323 · 2009-10-02 00:00:00 — En tillgänglig arbetsmarknad för människor med funktionsnedsättningar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en tillgänglig arbetsmarknad för personer med olika typer av funktionsnedsättning. Varje enskild medborgare har rätt till arbete. Den rätten är stadgad i artikel 6 i FN:s konvention om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter: Konventionsstaterna erkänner rätten till arbete, vari inbegripes rätten för envar till möjlighet att förtjäna sitt uppehälle genom arbete. Förutom rätten till arbete ges också funktionshindrade personer (artikel 9) rätten till social trygghet. Den nya om rättigheter för personer med funktionsnedsättning ger dessutom, i artikel 27 om arbete och sysselsättning, en skärpning av den tidigare konventionen: Konventionsstaterna ska skydda och främja förverkligande av rätten till arbete genom att vidta ändamålsenliga åtgärder, däribland lagstiftning. Dagens arbetsmarknad är i det här perspektivet på många sätt icke-fungerande. finns tyvärr inte förutsättningar för att alla ska kunna arbeta eller försörja sig själva. Förutom det personliga lidande som den här orätten skapar är det en samhällsekonomisk förlust för att inte ta vara på all kompetens. Alla människor har rätt till ett arbete, oberoende av individuella skillnader i förutsättningar och behov av stödinsatser. Människor med funktionshinder kan behöva extra stöd av samhället för att finna, få och behålla ett arbete. Vi måste värna om allas rätt till arbete och försörjning så att alla människor blir en tillgång för samhället. Regeringen måste därför ta sitt ansvar så att alla människor kommer in på arbetsmarknaden.