mot · GW02Ju15 · 2009-03-03 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:118 Straffet för mord m.m. avslår regeringens förslag till straffskala för mord med bibehållande av livstidsstraffet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa livstidsstraffet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att straffet för mord ska vara fängelse i lägst och högst . Regeringens syn på livstidsstraffet Regeringen har anfört ett antal skäl för att nyansera straffnivån för livstidsstraffen bl.a. på grund av att allmänhetens acceptans för våld i samhället har minskat och att tröskeleffekten i valet mellan eller livstid som påföljd försvårat arbetet för domstolarna. håller inte med utredningens (Straffskalan för mord, SOU 2007:90) eller regeringens bedömning att livstidsstraffet hör hemma i ett modernt samhälle; i övrigt utvecklas nedan motiven till hemställan om avslag på regeringens förslag. är inte längre regeringen den instans, det nådeinstitut, som bedömer huruvida och till hur en livstidsdömds straff ska tidsbestämmas. ska den livstidsdömde vända sig till för att få sitt straff tidsbestämt (så till vida den dömde inte dömts av någon av FN:s tribunaler för brott mot internationell humanitär rätt eller av och som överförts hit för verkställighet). Reformen var en vinst för rättssäkerheten då de dömda numera inte bedöms av regeringens inställning och det allmänna opinionsläget. Men regeringens motiv väcker oro för att rättssystem fortfarande inte sätter rättssäkerheten högst. Med motivet att höja straffnivån för brott eftersom allmänhetens acceptans för våld minskat, riskerar man att i fortsättningen påverka bedömningen av de dömda som begått brott före lagändringen. Detta skulle i så fall strida mot grundlagens (2 kap. 10 § regeringsformen) förbud mot retroaktiv lagstiftning. Regeringens och utredningens bedömning av allmänhetens acceptans inför grova våldsbrott stämmer säkerligen. Med ett ökat fokus på brottsoffrens situation har medvetenheten ökat bland allmänheten om konsekvenserna av våldet i vårt samhälle, och detta syns bl.a. i den ökade anmälningsbenägenheten. Frågan är då om allmänheten törstar efter hårdare tag. Enligt för Samhälls- och Informationsstudier minskar stödet för dödsstraffet hos svenskarna. anser att livstidsstraffet strider mot grundläggande straffrättsliga principer om förutsebarhet och rättvisa. Eftersom domstolen som är satt att döma den enskilde inte heller kan förutse när tidsbestämningen av straffet kan ske, blir det dessutom svårt för den att göra en skälig straffnivåbedömning. Utredningen lyfter fram att så många som av dem som befunnits skyldiga till dödligt våld kan lida av någon form av psykisk sjukdom eller störning. Att den dömde dessutom får sväva i ovisshet innan en eventuell tidsbestämning av straffet kan ske innebär att kriminalvårdens behandlingsprogram har liten chans att lyckas eftersom motivering hos den dömde är mycket låg när tidsramarna är obestämda. Framgångsrik individanpassad programverksamhet hos kriminalvården kräver att den dömde känner sig motiverad och ambitiös inför att reformera sitt liv och kunna klara av en återgång till ett balanserat liv efter frigivning. Ovissheten om frigivningsdatum medför ett stort hinder för den dömde att strukturera framtiden. anser att kriminalpolitiken måste bygga på vetskapen om att individer som döms till långa fängelsestraff ska komma ut i frihet igen och där kunna fungera i ett liv fritt från kriminalitet: Här motverkar livstidsstraffet direkt detta. Efter att de utdömda livsstidsstraffen fyrdubblats innebar Högsta domstolens dom att praxis med bara ett par livstidsdomar utdömdes. Tyvärr återställdes inte den benådningspraxis som tidigare rådde; då hade den tröskelvärdesproblematik som uppkommit kunnat undvikas, nämligen att domstolen har svårt att leva upp till prejudikatet från om bara två livstidsdomar när valet alltid står mellan fängelse i lägst fängelsestraff eller livstid. anser att livstidsstraffet bör avskaffas med hänvisning till den straffrättsliga principen om förutsebarhet och rättvisa, samt att det i stället införs en ny straffskala för mord som markerar brottets allvar i rimlig relation till övriga brott. Straffet för mord bör vara lägst och högst .