mot · GW02Fi27 · 2009-04-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:100 ekonomiska vårproposition 2Grön omställning är en väg ut ur krisen4 3Dystra konjunkturutsikter men med några ljus i tunneln5 4.1Regeringens politik saknar ledarskap och en tydlig linje8 4.1.1Långtidsarbetslösheten skjuter i höjden8 4.1.2Otryggheten har ökat 9 4.1.3Hushållens försiktighetssparande skjuter i höjden 10 4.1.5Utvärdering av regeringens åtgärder12 4.2En aktiv finanspolitik och grön omställning13 4.2.1Behov och möjligheter till en expansiv finanspolitik14 4.2.2Olika offentligfinansiella kostnader för att upprätthålla sysselsättningen16 4.2.3Världen satsar på omställning 16 4.3De offentliga finanserna och effekter av politik17 4.3.1Ansvar för de offentliga finanserna17 4.3.2Prognos över utgifter 200918 4.3.3Vissa makroeffekter till följd av ekonomiska politik 200919 4.3.5Bedömning av utgiftstak för 201221 5Grön omställning skapar jobb och stärker långsiktigt21 5.1.1Ambitiösa mål som driver utvecklingen framåt22 5.1.2Världen satsar på grön omställning riskerar att halka efter22 5.1.3Gröna investeringar i budgetförslag för 2009 och 201023 5.2Satsa på klimatanpassad infrastruktur som skapar jobb24 5.2.1Närtidssatsning på spårbunden infrastruktur24 5.2.3Tidigareläggning av underhåll av länsjärnvägen25 5.3Investera i energieffektivisering i bostäder och lokaler25 5.3.1Ett utvidgat ROT-avdrag för upprustade bostäder och 15000 jobb26 5.3.2Energieffektivisering i offentliga lokaler27 5.6Övriga investeringar i klimat och miljö31 5.7Behov av ytterligare tidigareläggning av gröna investeringar31 6En väg ut ur krisen för unga31 6.1Arbetsmarknadsläget för unga just nu32 6.2Regeringens program om jobbgaranti för ungdomar33 6.2.1Resultat av jobbgarantin för ungdomar så här långt33 6.3Ge alla unga en chans34 Ge alla nittiotalister en chans35 Investera i utbildning och praktik som ger jobb36 Snabbare och flexiblare insatser för långtidsarbetslösa ungdomar38 6.4Investera i utbildning istället för passiva åtgärder39 7Krisen ska inte drabba barnen41 7.1.1Barn och unga betalade för 90-talskrisen41 7.2Nu varslas lärare och barnskötare42 7.2.1Fortsatt stora behov av offentliga tjänster43 7.2.2Uppsägningar i kommuner och landsting driver ned konjunkturen ytterligare43 7.3Kommunerna och landstingens ekonomi måste stärkas44 8Minska det verkliga utanförskapet och öka tryggheten46 8.1Regeringens paradfråga och dess misslyckande46 8.1.1Det verkliga utanförskapet ökar47 8.2Ökade klyftor och otrygghet går hand i hand48 8.2.1Fördelningseffekter mellan män och kvinnor49 8.3En politik som ökar tryggheten och minskar utanförskapet51 8.3.1Ett individperspektiv i arbetsmarknadspolitiken51 8.3.2Ökad trygghet för en bättre fungerande arbetsmarknad52 8.3.3Öka tryggheten i samhället och inkludera fler52 beslutar att godkänna förslag till gröna riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. avslår regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken och budgetpolitiken. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska vidta åtgärder i enlighet med vad som anförs i avsnittet om behovet av grön omställning som skapar jobb och stärker långsiktigt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en klimatanpassad fordonsindustri. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till med förslag om att införa ett ROT-stöd i enlighet med vad som föreslås i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till med förslag om miljöfordon i enlighet med vad som föreslås i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska vidta åtgärder i enlighet med vad som anförs i avsnittet om en väg ut ur krisen för de unga. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska vidta åtgärder i enlighet med vad som anförs i avsnittet om att den ekonomiska krisen inte ska drabba unga. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska vidta åtgärder i enlighet med vad som anförs i avsnittet om att minska det verkliga utanförskapet och öka tryggheten. 2Grön omställning är en väg ut ur krisen Världen befinner sig i en global ekonomisk nedgång av historiska mått. industri drabbas hårt genom vikande export, varsel och uppsägningar. Arbetslösheten stiger just nu kraftigt och allra värst drabbas ungdomar och personer med utomnordisk bakgrund som ännu inte kommit in på arbetsmarknaden. vill visa en väg ut ur krisen. Vi menar att det nu är viktigare än någonsin att inge hopp hos människor. I svåra ekonomiska tider prövas landets ledarskap. Att regera när alla kurvor pekar uppåt och sysselsättningen stiger är enkelt. Att ta landet genom en kris är en betydligt större utmaning. Politiken måste omprövas, svåra prioriteringar måste göras. Regeringen har hitintills visat sig oförmögen att möta krisen. Att sitta still och vänta på bättre tider gör att osäkerheten ökar och den ekonomiska aktiviteten avstannar. En politik för grön omställning är vad världen behöver just . Genom investeringar i klimatomställning, energieffektivisering och nödvändiga miljöåtgärder skapas nya jobb och framtidstro hos människor som vi ställer om samhället och går stärkta ur krisen. har gått igenom dåliga ekonomiska tider tidigare. Den senaste stora krisen är i många människors medvetande fortfarande aktuell. Dagen ekonomiska läge skiljer sig dock markant ifrån 1990-talets. var då illa rustat för en kraftig ekonomisk nedgång. Det saknades ett finanspolitiskt ramverk, statsskulden liksom räntenivåerna var högre än vid ingången i krisen. Ränteutgifterna för statsskulden exploderade och det fanns inga andra utvägar än att spara sig ur krisen. är läget ett annat. Genom ett stort mått av ansvarstagande under bättre tider har statsskulden som andel av BNP sjunkit kraftigt . De finanspolitiska ramverken har haft en mycket viktig del i denna utveckling liksom omläggningen av budgetpolitiken. har i ett internationellt perspektiv mycket goda finanser, och det finns därför en möjlighet att möta den ekonomiska nedgången på ett mer aktivt sätt. Genom offentliga investeringar i utbildning, infrastruktur samt klimat- och energieffektivisering skapar vi nya jobb, jämnar ut resursutnyttjandet och minskar arbetslösheten. Genom att göra rätt saker nu kan vi dessutom gå stärkta ut ur krisen. Självklart går det inte för ett litet land som att gå oberört genom en global ekonomisk nedgång som denna. Men vi måste göra allt vi kan för att lindra skadorna av nedgången. Vi menar att det behövs ett ledarskap som pekar ut en sådan väg. Regeringens linje nu är farlig eftersom den gör att sparande ökar onödigt mycket, att fallet i produktionen blir onödigt hårt och arbetslösheten allt för hög. Vi menar att man nu måste satsa på investeringar i en aktiv arbetsmarknadspolitik och reguljär utbildning. Istället för att förvara folk i passiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste vi använda tiden i lågkonjunktur till utbildning och kompetensutveckling. Vi måste se till att kommunerna och landstingen behåller kvalitén i sina verksamheter och inte behöver skära ned. Det är ett mycket billigt sätt att förhindra att konjunkturen drivs ned ytterligare. Vi måste också se till att tidigarelägga framtidsinriktade investeringar som vi vet är nödvändiga, både för att stärka konkurrenskraft och för att klara den klimat- och energiomställning som måste göras. En sådan tidigareläggning påverkar inte det långsiktiga sparandet. Regeringens politik leder till passivitet. Mot detta ställer vi en ansvarsfull politik som skapar riktiga jobb, skyndar på den gröna omställningen och moderniseringen av det svenska samhället som en långsiktig ekonomisk utveckling säkras. 3Dystra konjunkturutsikter men med några ljus i tunneln Världen befinner sig i en global ekonomisk recession där produktionen minskar sedan . Den finansiella oron har satt prissättningen på marknaden ur funktion. Uppblåsta finansiella värden har punkterats och luften har gått ur aktiemarknader och bostadsmarknader runt om i världen. När miljontals människor upplever att de blivit betydligt fattigare genom fallande tillgångspriser börjar de spara och efterfrågan i världsekonomin faller. När efterfrågan faller minskar produktionen och miljontals människor förlorar sitt arbete eller fruktar uppsägning. Förhoppningarna om att vissa utvecklingsländer skulle klara sig undan en kraftig ekonomisk nedgång har inte infriats. I stället uppvisar den ekonomiska nedgången en påtaglig global spridning. Produktionen prognostiseras globalt att falla 2009. Förhoppningsvis vänder det till en svag uppgång 2010. Jämfört med trenden på runt 4 procents tillväxt får detta betraktas som en historiskt mycket svag utveckling. För den globala ekonomin exklusive OECD-området blir tillväxttakten 2009 och 2010. Även det är en mycket långsam takt jämfört med ett snitt på runt 5 %1. Den kraftigt försvagade tillväxten kommer att få dramatiska konsekvenser både i utvecklingsländer och i de rikare länderna. har förutspått 50 miljoner förlorade jobb och att arbetslösheten globalt ökar till 2009 jämfört 20072. Många fattiga länder kommer att drabbas extremt hårt. Enligt en tumregel ökar fattigdomen i syd med 20 miljoner människor när BNP-prognoserna globalt skrivs ned med 1 procentenhet3. Länderna i syd drabbas både genom lägre direktinvesteringar, mindre möjligheter till banklån och exportkrediter och inte minst minskade transfereringar från rikare länder i form av migrantremissor4. Förhoppningsvis kommer biståndet inte att strypas trots att många rikare länder har ekonomiska problem. har här ett ansvar att upprätthålla vårt bistånd på en hög nivå och att påverka andra länder att göra detsamma. I många länder har omfattande finanspolitiska stimulanser sjösatts för att häva den negativa spiralen nedåt. Försök har också gjorts, och till viss del varit framgångsrika, i att koordinera insatserna globalt. Många länder har insett möjligheten att kombinera en expansiv finanspolitik med investeringar som underlättar klimatomställning och energieffektivisering. En livlig debatt pågår kring detta5 och förhoppningsvis ansluter sig allt fler länder till det som internationellt kommit att kallas A . Även har drabbats hårt av den internationella konjunkturnedgången. Den svenska exporten har fallit kraftigt och med den industriproduktionen. BNP föll sista kvartalet 2008, vilket medförde att BNP totalt backade något. Prognosen innebär att BNP faller med och att resursutnyttjandet kommer att vara mycket lågt. Den akuta finansiella krisen, som bröt ut i och med att investmentbanken ansökte om konkurs, drabbade med stor kraft. Delvis har effekterna av den akuta finansiella krisen klingat av. Kraftfulla räntesänkningar och andra interventioner på de finansiella marknaderna i och internationellt har tryckt ned räntorna. lider dock många företag av en svårare kreditsituation än innan krisen och rapporterar åtstramade kreditvillkor. Marknaden för företagscertifikat fungerar fortfarande inte, vilket gör att storföretagen i stor utsträckning måste använda sig av affärsbankerna för sin finansiering. Detta tränger troligen ut en del mindre företag som därmed får svårare att låna pengar. Varslen inom industrin har och varit mycket stora. Sammantaget förväntas sysselsättningen sjunka med 250000 personer , varav hälften sker i industrin. Arbetslösheten kommer att stiga snabbt framför allt bland unga. Det försämrade arbetsmarknadsläget gör att färre unga inträder på arbetsmarknaden, och trycket på högskolor, universitet och andra vidareutbildningar kommer att vara mycket högt. På grund av de försämringar av arbetslöshetsförsäkringen och sjukförsäkringen som regeringen genomfört kommer antalet personer försörjda av ekonomiskt bistånd att öka kraftigt. Effekterna av regeringens politik visar sig i deras egna prognoser som pekar på en ökning med 44000 helårsekvivalenter6 . Med ett kraftigt ökande antal personer med ekonomiskt bistånd är riskerna stora för att den strukturella arbetslösheten ökar i krisens spår. När människor måste kämpa för sin egen överlevnad minskar deras chanser att söka jobb på ett aktivt sätt. Detta medför att antalet personer som sedan kan ta jobb när konjunkturen vänder minskar och att ekonomin därmed varaktigt försämras. Regeringen har bäddat för ett som är illa rustat för att klara den ekonomiska nedgången. Den ekonomiska nedgången gör att den ekonomiska politiken måste omprövas. Regeringen har hitintills varit oförmögen till en sådan omprövning. Självklart går det inte för ett litet land som att gå oberört genom en global ekonomisk nedgång som denna, men det går att lindra skadorna av nedgången. menar att det behövs ett ledarskap som pekar ut en sådan väg. Regeringens linje nu är farlig eftersom den gör att sparandet ökar onödigt mycket, att fallet i produktionen blir onödigt hårt och arbetslösheten alltför hög. Det finanspolitiska ramverket gör att den långsiktiga uthålligheten i de offentliga finanserna inte äventyras. Med vår politik ligger utgiftstaken och överskottsmålet fast. Men att ta ansvar för den offentliga ekonomin innebär också att bedriva en politik som minimerar de samhällsekonomiska kostnaderna av konjunkturnedgången och ställer om samhället i hållbar riktning. Regeringen är blind för den social dimensionen av den ekonomiska politiken. Vi menar att man nu måste satsa på investeringar i en aktiv arbetsmarknadspolitik och reguljär utbildning. Istället för att förvara folk i passiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder måste vi använda tiden i lågkonjunktur till utbildning och kompetensutveckling. Välfärden måste värnas och så att kommunerna och landstingen kan utveckla kvalitén i sina verksamheter. I största möjliga mån måste personalneddragningar förhindras. Detta är också ett mycket billigt sätt att förhindra att konjunkturen drivs ned ytterligare. Framtidsinriktade investeringar som vi vet är nödvändiga, både för att stärka konkurrenskraft och för att klara klimat- och energiomställningen, måste tidigareläggas. Regeringens politik leder till passivitet. Mot detta ställer vi en ansvarsfull politik som skapar riktiga jobb, skyndar på den gröna omställningen och moderniseringen av det svenska samhället som en långsiktig ekonomisk utveckling säkras. Behovet av att bedriva en aktiv och expansiv finanspolitik är stort. När den ekonomiska aktiviteten är låg och de offentliga finanserna är i god ordning bör man göra nödvändiga investeringar som jämnar ut resursutnyttjandet och förbereder för bättre tider. Detta menar vi är att ta ansvar på både kort och lång sikt som de offentliga finanserna värnas. 4.1Regeringens politik saknar ledarskap och en tydlig linje De borgerliga partierna gick till val på att skapa jobb. Deras politik har sedan valvinsten varit inriktad på att öka arbetskraftsutbudet. ser inga problem med en politik som syftar till att få fler människor att komma in på arbetsmarknaden. Vi är dock mycket kritiska till de ensidiga metoder som regeringen har använt och de effekter som politiken skapat i form av ökade orättvisor och försämrad trygghet. Vi har tidigare kritiserat den förda politiken som inneburit försämringar av trygghetssystemen och stora skattesänkningar för dem med de högsta inkomsterna. Vi är fortsatt kritiska, men i och med den ekonomiska nedgång som världen nu gått in i blir just den politiken än mer problematisk. När människor känner sig otrygga och saknar en heltäckande arbetslöshetsförsäkring och sjukförsäkring ökar många sitt sparande, vilket gör att efterfrågan i ekonomin minskar och konjunkturnedgången blir än större. 4.1.1Långtidsarbetslösheten skjuter i höjden Regeringen har rustat ned arbetsmarknadspolitiken och minskat resurserna till utbildning och fortbildning. I en kraftig konjunkturuppgång när sysselsättningen stiger och arbetslösheten sjunker kan det vara rimligt att minska på de arbetsmarknadspolitiska programmen. Regeringens nedskärningar saknade dock alla rimliga proportioner och regeringen har varit mycket senfärdig med att ompröva denna hållning. På grund av regeringens senfärdighet att bedöma djupet i lågkonjunkturen är det nu svårare att bygga ut arbetsmarknadspolitiken och utbildningssatsningar för att möta de behov som finns. Hade de tidigare gett signaler till myndigheter, högskolor och andra utbildningsanordnare att pengar skulle tillföras hade det funnits en beredskap att göra mer när behoven ökar. Att regeringen står utan verktyg för att möta lågkonjunkturen visar sig också i regeringens prognoser över antalet personer i arbetsmarknadspolitiska program för långtidsarbetslösa (diagram 1 nedan). som lågkonjunkturen nu drabbar med stor kraft har regeringen kraftfullt försämrat människors trygghet. Detta har framför allt drabbar människor med lägre inkomster som också oftast är de som löper störst risk att drabbas av arbetslöshet. De som tjänat mycket på regeringens skattesänkningar är de som ofta har bra tilläggsförsäkringar och liten arbetslöshetsrisk. Men de som i första hand sägs upp är grupper som saknar privata eller kollektiva försäkringar som täcker upp inkomstbortfall utöver arbetslöshetsförsäkringen. De drabbas hårt av att den maximala ersättningen de första hundra dagarna är lägre än tidigare liksom av att ersättningsnivån trappas ned i flera steg. Utöver att regeringen aktivt har försämrat arbetslöshetsförsäkringen är den inte heller kopplad till inkomstutvecklingen, vilket innebär att den reala försämringen av försäkringen är ännu större. Ersättningstakets andel av genomsnittslönen i arbetslöshet har sjunkit från 2007, enligt beräkningar av Konjunkturinstitutet7. Kvalificeringskraven för att få del av ersättningen har också försämrats kraftigt. Bland annat har möjligheterna att kvalificera sig till ersättning genom studier avskaffats. Resultat av den försämrade arbetslöshetsförsäkringen är att ca 1,5 miljon människor lämnat försäkringen och de står nu utan trygghet om de förlorar sitt arbete. Även sjukförsäkringen har försämrats i flera olika steg. Ersättningsnivån har sänkts och en striktare bedömning av vad som räknas som sjukdom har införts. Ett resultat av de förändringar som genomförts är att antalet personer som utförsäkras kommer att öka. Tanken med regeringens politik var att det skulle löna sig bättre att arbeta. Men finns betydligt färre jobb att söka. Redan innan lågkonjunkturen var regeringens politik mycket cynisk. Man utgick ifrån att sjuka människor inte var sjuka och att de arbetslösa endast vara lata. När konjunkturen nu har vänt och jobben minskar blir resultatet av regeringens politik förödande då allt fler personer kommer att bli hänvisade till ekonomiskt bistånd som också kommer att öka kraftigt. Enligt regeringens egna prognoser ökar kostnaderna med ca . De ökade kostnaderna för kommunerna är också en bidragande orsak till de underskott som prognostiseras för kommande år8. 4.1.3Hushållens försiktighetssparande skjuter i höjden Hushållen har reagerat kraftigt på den ekonomiska krisen och ökat sitt sparande till historiskt höga nivåer (diagram 2 nedan). Normalt ökar sparandet hos hushållen när värdet av fastigheter och aktier minskar och konjunkturen försämras. Människor vill då öka sina marginaler och kanske amortera mer på sitt hus. Den osedvanligt kraftiga uppgången av sparandet nu är dock också en reaktion på regeringens politik. Dels har regeringen ökat otryggheten för de personer som har de lägsta inkomsterna, vilket gör att dessa troligtvis ökat sitt sparande. Dels har regeringens skattesänkningar, till största delen, riktat sig till personer med de högsta inkomsterna (se diagram 3 nedan). Statistik över konsumtionsbeteende visar att dessa grupper sparar en stor del av sin inkomst9, vilket får en återhållande effekt på den privata konsumtionen. Källa: SCB. Trots att hushållssektorn som helhet fått reala inkomstökningar genom de skattesänkningar som genomförts har sparandet ökat kraftigt. Detta är problematiskt då det innebär lägre privat konsumtion och att konjunkturnedgången därmed blir större än vad den annars skulle ha blivit. Sammanfattningsvis innebär regeringens skattesänkningar, tillsammans med de försämringar i trygghetssystemen som gjorts, en farlig mix som lett till ett kraftigt ökat och historiskt högt privat sparande som stryper den privata konsumtionen och därmed ökar på arbetslösheten. På detta ska läggas en inte obetydlig risk för en inflationschock när konjunkturen vänder och den privata konsumtionen skjuter fart. En jämnare fördelningsprofil på skattesänkningar och högre ersättningar till hushåll med lägre inkomster hade i större utsträckning kunnat jämna ut konsumtionen och därmed resursutnyttjandet. Regeringen har en mycket otydlig linje vad det gäller behovet av en aktiv konjunkturpolitik. hävdas från vissa regeringsföreträdare att stimulanspolitik är meningslöst och endast försämrar statsfinanserna10. har gjort ett stort nummer av att det skulle kosta mellan två och att rädda ett jobb. Å andra sidan hävdar finansminister gärna i samma andetag att har den mest expansiva finanspolitiken i hela OECD-området11. Det är mycket anmärkningsvärt att regeringen inte vet vilken fot den ska stå på. De dubbla signaler som sänds ut när man anklagar oppositionen för att skapa underskott och hävdar att man har världens mest expansiva finanspolitik förvirrar debatten. Fokus flyttar från den nödvändiga debatten om vilken typ av finanspolitiska åtgärder som är lämpliga i detta konjunkturläge. Problemet för regeringen är givetvis att de dels vill säga att de gör så mycket de kan som de i själva verket inte vill, eller är förmögna till, att ompröva sin egen ekonomiska politik trots att den är förödande i detta konjunkturläge. Faktum är att de finanspolitiska åtgärder som vidtagits i mycket liten utsträckning är utformade för att dämpa konjunkturnedgången. Den politik som bedrivs av regeringen tar tvärtom sin utgångspunkt i de överenskommelser som regeringspartierna träffade långt före valrörelsen när vi var på väg in i en kraftig högkonjunktur. Denna politik är inte effektiv i rådande konjunkturläge utan handlar om ideologiskt förankrad strukturpolitik byggd på cyniska premisser. Denna politik är regeringen oförmögen att ompröva och försöker därför ge sken av att man genomför stimulansåtgärder. 4.1.5Utvärdering av regeringens åtgärder För att utvärdera regeringens stimulanspolitik kan man jämföra med vad som normalt och enligt forskningen brukar betraktas som en effektiv politik för att stimulera efterfrågan och därmed jämna ut resursutnyttjandet i en lågkonjunktur12. Effektiva finanspolitiska stimulanser ska enligt gängse uppfattning vara tillfälliga, det vill säga de åtgärder som vidtas ska inte leda till permanenta utgiftsökningar eller permanenta skattesänkningar som gör att underskotten långsiktigt växer vara snabba, åtgärderna ska kunna sjösättas snabbt så att inte effekten kommer för sent när ekonomin redan vänt leda till lite läckage, vilket innebär att stimulansen i så liten utsträckning som möjligt leder till ökad import eller höjt sparande och därmed inte påverkar sysselsättning eller arbetslöshet. På sidan 33 i den ekonomiska vårpropositionen listar regeringen några av de åtgärder man menar är en del i sin stimulanspolitik. Genom att jämföra dessa med kriterierna ovan fås ett mått på hur effektiv regeringens politik är: Regeringen har sänkt inkomstskatten , vilket man räknar som en del i sin stimulanspolitik. De genomförda förslagen är dock ej tillfälliga utan är att betrakta som permanenta skattesänkningar. Sänkningen är inte heller utformad för att minimera läckage. Tvärtom går den största delen till dem med höga inkomster som kan förväntas spara en stor del av sin inkomstökning. Man har också sänkt skatten för pensionärer samt sänkt arbetsgivaravgifterna, inte heller dessa åtgärder är tillfälliga även om de troligen är bättre ur konjunktursynpunkt än de genomförda inkomstskattesänkningarna.