ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02C484 · 2009-10-06 00:00:00 — Särskilda företrädare för barn vid vårdnadstvister tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barn alltid ska ges rätt till ett särskilt biträde i alla mål om vårdnad, boende och umgänge. är ca 50 000 barn i med om att föräldrarna skiljer sig. har nästan en tredjedel av alla barn i skilda föräldrar. Sedan den nya inträdde gäller att gemensam vårdnad är en självklarhet när föräldrar tvistar om vårdnad, boende och umgänge. Varje enskilt fall ska bedömas utifrån det enskilda barnets behov. I mål om vårdnad, boende och umgänge uppstår en intressekonflikt oberoende av om barnet är part i målet eller inte. Barnet är ytterst utsatt när föräldrarna separerar. Barnet, som oftast känner stark lojalitet gentemot båda föräldrarna, slits av konflikten mellan dem. Barnets intressen står i strid med den ena eller båda föräldrarnas intressen. Även när föräldrarna har kommit överens om vårdnad, boende och umgänge kan man inte förutsätta att barnets bästa är det enda som föräldrarna har tagit hänsyn till. kan också stå i intressekonflikt med barnet eftersom det är i intresse att föräldrarna når ett samarbetsavtal. Enligt artikel 4 i har barnet rätt att begära en särskild företrädare i mål som angår barnet och där föräldrarna är förhindrade att företräda barnet på grund av en intressekonflikt med barnet. När föräldrarna inte är överens föreligger det alltid en konflikt mellan barnet och åtminstone en av föräldrarna. Ett barn bör därför alltid ha rätt att begära att ett särskilt biträde ska förordnas i mål om vårdnad, boende och umgänge och domstol ska ha rätt att alltid förordna ett sådant biträde. Denna rätt ska inte begränsas till särskilt konfliktfyllda mål. Varje barn behöver någon som tar ställning för barnet utan att styras av känslor. Biträdet ska lyssna på barnet och se till att barnets behov tas tillvara innan domstolen beslutar om vårdnad, boende och umgänge. Förslaget om särskilt biträde för barn behöver läggas till bestämmelserna i för att på allvar stärka barnets rättigheter. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GX02C486 · 2009-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet att se över lagstiftningen för flersamma förhållanden. Alltfler väljer att leva tillsammans i relationer som inte är de traditionella. Lagar och regler kring familjebildning, är uppbyggda kring tvåsamhet och om något händer som bryter ett förhållande, såsom skilsmässa, dödsfall eller annat, så kommer skiften av bo och egendom lösas på ett sätt som regleras av lag. Vid ett flersamt förhållande, där fler än två lever tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden, försvåras detta. Vem ärver vem? Hur ska bohaget fördelas vid en skilsmässa, där den ena av tre eller fler försvinner ur ett förhållande. Kan fler än två ha vårdnaden om barn? Samhället är inte rustat att ge rättvisa åt flersamma förhållanden och behovet av att öka kunskaperna är stora, inte minst hos dem som har med relationer och regelverk att göra. Regeringen bör tillsätta en utredning som tar hänsyn till behoven hos dem som lever i flersamma förhållanden och där se över de nödvändiga förändringar som behöver göras både för att trygga dem som avslutar ett förhållande och för de barn som lever med föräldrar i flersamma förhållanden. Regeringen bör återkomma till med förslag som tillgodoser detta.
mot · GX02C490 · 2009-10-05 00:00:00 — Gemensam vårdnad om barn oavsett föräldrarnas civilstånd tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av i syfte att ge föräldrarna gemensam vårdnad om barn oavsett civilstånd. Barn till ogifta föräldrar har inte samma rätt till båda sina föräldrar, vilket barn till gifta föräldrar har. Det är olyckligt, för alla barn ska ha samma rätt till båda sina föräldrar. När barn föds inom äktenskapet ifrågasätts aldrig vem/vilka av makarna som ska vara vårdnadshavare. Gemensam vårdnad sker automatiskt. När det gäller barn till ogifta föräldrar är det annorlunda. Först och främst ska pappan, tillsammans med mamman, hos socialförvaltningen skriva under att han är far till barnet, och fadern blir då automatiskt betalningsansvarig för barnet. Dessutom ska vårdnadsfrågan avgöras. Mamman kan neka till att pappan ska ha gemensam vårdnad om barnet. Vill pappan ha gemensam vårdnad är han tvungen att pröva detta rättsligt. Har han verkligen rätt att dela vårdnaden med modern? Hela föräldraledigheten går till mamman om hon har ensam vårdnad om barnet. Under rättsprocessen, som kan ta , kan hon nyttja föräldraledigheten. Om sedan pappan vid vårdnadstvisten får rätt finns inga föräldradagar kvar. Barnet har då gått miste om sin tid tillsammans med fadern. I ett jämställt samhälle ska föräldrarna dela ansvaret och vårdnaden för barn. Barn inom och utom äktenskap ska ha samma rätt till både mamma och pappa. Lagstiftningen måste ses över så att man utgår från gemensam vårdnad av barnet även då föräldrarna inte är gifta.
mot · GX02C496 · 2009-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hyresinbetalning. Hyreslagen regleras i jordabalken 12 kap. 20 §. Nuvarande utformning är problematisk då den kan medföra problem för den enskilde hyresgästen. Lagen är otidsenligt skriven och ett problem som jag uppmärksammats på är att hyresvärden kan neka hyresgästen att betala hyran till värdens bankgirokonto, om hyresgästen inte har fått OCR-nummer på inbetalningsavin. Om en hyresgäst avser att åka bort och vill betala sin hyra i förskott kan detta innebära svårigheter i de fall hyresavierna inte skickats ut i förväg. Hyresvärdar kan nämligen spärra möjligheten att betala hyran på annat sätt än genom det OCR-kopplade kontot. Saknar hyresgästen kan han alltså inte betala hyran genom att uppge sitt namn och personnummer. Det är vanligt numera att kontot som hyresgästen betalar in sin hyra till är OCR-kopplat. Därför blir det också svårt för hyresgästen att förskottsbetala. Eftersom det inte är ovanligt att personer vistas utomlands borde systemet med förskottsinbetalning förenklas. Det finns visserligen en möjlighet att i liknande situationer deponera summan för hyresinbetalningen hos . Detta är dock krångligt och för de allra flesta okänt. Jag anser att det bör utredas om hyreslagen ska kunna ställa krav på hyresvärden att tillhandahålla uppgift om bankgiro- eller plusgirokonto som också accepterar hyresinbetalningar utan OCR-nummer. Det bör ges regeringen tillkänna.
mot · GX02C497 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en moderniserad namnlag. har det förts en diskussion om att modernisera namnlagen. Mitt engagemang i denna fråga grundas i en övertygelse om att vi alla äger rätt till makten över våra egna liv. Därför borde det självklart vara den enskilde medborgaren som äger rätten att välja sitt namn. Staten har ett behov av att försöka registerföra medborgarna. Detta behov är dock otillräckligt som argument för att inte ha en mer liberal namnlag, inte minst mot bakgrund av att staten beslutade att införa personnummer för att klara denna uppgift. Därmed faller argumentet att via namnlag standardisera vad människor heter de kan ju ändå alltid sorteras och sökas via personnumret. Jag har tidigare motionerat i denna fråga (senast i 2007/08:C389). Då avslogs motionen med hänvisning till pågående arbete. har det gått jag först väckte frågan, sedan påtalade att tiden är mogen för att se över namnlagen och i vår är det hela beslutade att ge regeringen tillkänna att den bör ta initiativ till en översyn av namnlagen (bet. 2004/05:LU13, rskr. Men trots dessa återkommande uppmaningar från har varken den förra socialdemokratiska regeringen eller den nuvarande alliansregeringen följt uppmaningen från . Det är oacceptabelt! är det hög tid att regeringen går till mötes och skyndsamt genomför en översyn av namnlagen. I detta arbete bör en diskussion föras om både förnamn, mellannamn och efternamn. Vidare bör internationellt privaträttsliga frågor tas upp, liksom frågor som rör handläggningen av mål och ärenden. Till exempel bör möjligheterna att byta namn till gårdsnamn utökas och bestämmelserna om mellannamn förändras så att makar ska kunna bära både ett gemensamt efternamn och ett gemensamt mellannamn. Det bör också bli möjligt att överföra mellannamn från föräldrar till barn. Dessutom bör makar kunna lägga samman sina tidigare efternamn och skapa ett nytt och gemensamt familjenamn ett dubbelnamn både med och utan bindestreck. Vidare bör den ökade rörligheten över gränserna få konsekvenser självklart ska familjer eller individer som bosätter sig i i största möjliga mån kunna värna och fortsätta ibland månghundraåriga namntraditioner! Ambitionen med översynen bör vara att ge människor större möjlighet att själva välja namn. Namnlagen ska därför i första hand utformas efter människors behov och inte efer byråkraternas önskemål om till exempel enkel registerföring. För detta ändamål finns som sagt våra personnummer.
mot · GX02Fi216 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ytterligare åtgärder för att skapa rättvisare förhållanden inom världshandeln. Många producenter i utvecklingsländer har ofta begränsade resurser och har svårt att hävda sig på världsmarknaden. För att kunna agera där, och sälja sina produkter, tvingas de pressa sina priser, sänka kraven på arbetsförhållanden samt sälja via flera mellanhänder som själva tar en stor del av förtjänsten. Detta leder till att många inte får tillräckligt betalt för sitt arbete och därmed inte kan försörja sig själva, sin familj och utveckla sitt lokalsamhälle. Det är mot denna bakgrund rättvis handelsrörelsen har vuxit fram. Genom att främja en handel där människan och lokalsamhällets utveckling sätts i centrum kan fattigdom och social utslagning undvikas. Rättvis handel är inte bistånd utan det är ett handelssamarbete mellan producenter, importörer, butiker och konsumenter som präglas av öppenhet, ömsesidighet och respekt för alla parter. Rättvis betalning, goda arbetsförhållanden, långsiktighet, respekt för mänskliga rättigheter och för miljön möjliggör ekonomisk och social utveckling. När du som konsument köper en rättvisemärkt produkt bidrar du till att odlare och anställda får förbättrade ekonomiska villkor, genom kriterier för högre löner och ett minimipris som överstiger produktionskostnaden. Detta, tillsammans med långsiktiga handelsavtal, ger trygghet för alla dem som inte har så stora marginaler att leva på. Utöver den högre betalningen får odlarna också en extra premie. Den används till att utveckla lokalsamhället socialt och ekonomiskt, t ex i en ny skola, nya bostäder och hälsovård eller till investeringar i jordbruket. Beslutet för hur premien ska användas tas gemensamt av odlarna. Rättvisemärkt handlar inte bara om att få en bättre ekonomisk situation. Kriterierna främjar också demokratin, organisationsrätten samt miljöhänsyn i produktionen. Barnarbete och diskriminering motverkas. Försäljningen av rättvisemärkt på den svenska marknaden har ökat markant. Det totala försäljningsvärdet i konsumentled uppgick till . av svenskarna säger sig känna till Rättvisemärkt, en ökning jämför med föregående år. Trots denna positiva utveckling är det långt kvar innan Rättvisemärkts vision om en världshandel som grundar sig på respekt för mänskliga rättigheter och som främjar en bättre framtid för människa och miljö är uppnådd. FN har fortsatt vara tydligt med vikten av att förändra handelsförhållanden, bland annat genom Millenniedeklarationen där det anges att ett icke-diskriminerande handelssystem måste skapas. Trots dessa försök har världens länder ännu inte kommit särskilt långt med att skapa rättvisare förhållanden inom världshandeln. har alla möjligheter att visa vägen i det arbetet. Men då måste alla krafter dra åt samma håll. Därför är det viktigt att regeringen tar initiativ för att ytterligare stimulera ett ökat användande av rättvisemärkta produkter i allmänhet och när det gäller offentliga myndigheter och organisationer i synnerhet.
mot · GX02Fi217 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydligt upplysa fondinnehavare om fondförvaltares avgifter. En fondförvaltare tar ut en avgift för att förvalta och administrera fonden. Avgiften betalas av dem som sparar i fonden och varierar mellan olika fonder. Höga avgifter kan innebära sämre värde utveckling för den som sparar. Det finns system som gör att fondkunder kan få reda på hur stora de olika avgifter fondförvaltarna tar ut för att förvalta kundernas pengar faktisk är. Det skiljer sig mycket i avgifter mellan olika fonder. En del har höga avgifter och en del har lägre. Att veta om avgiften står i proportion till avkastningen kan som kund vara svårt att veta. Många bolag har även fått kritik för sitt sätt att redovisa fondens avkastning. Vi ställer oss frågande till om det finns tillräcklig kunskap om hur de olika avgifterna påverkar sparandet över livet. Varudeklarationer med innehållsförteckning är ett måste i de flesta branscher och borde kunna överföras även till denna bransch. Om den kundinformation som finns inom finansvärlden och bankerna är tillräcklig är en fråga som många ställer sig. Många människor verkar inte veta hur detta påverkar deras egen ekonomi. Det är även värt att påpeka att låga avgifter var viktigt i beslut om att öppna pensionssystemet för fond- och aktiemarknaden. Vi önskar att en utvärdering ser över om bank och finansvärlden lever upp till kraven på god information. Det är något som krävs för att kunder ska kunna fatta upplysta beslut. Underökningen ska särskilt se över frågor som rör informationen om fondavgifterna och avkastningen.
mot · GX02Fi220 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en begränsning av incitamentsprogram och stopp för bonusar under jobbkrisen. har det ofta diskuterats de ibland orimligt höga löner som betalas ut ofta kombinerat med stora gratifikationer i form av bonusar eller liknande. införde riktlinjer för att få stopp på bonus och få ordning och reda i ersättningarna inom staten. Dessa riktlinjer torde kunna gälla även inom privat verksamhet. Ett incitamentsprogram bör omfatta all anställd personal i företaget utom koncernchefen eller verkställande direktören. Särskilda incitamentsprogram som enbart riktas till personer i företagsledande ställning skall inte införas. Belöning skall ej utgå företaget redovisar förlust. Incitamentsprogram ska tidsbegränsas. I direkt anslutning till finanskrisen ersatte den nuvarande borgerliga regeringen dessa riktlinjer för ersättning till chefer, direktörer och andra ledande befattningshavare i de statliga företagen. De nya riktlinjerna, som beslutades , innebar i korthet: Regeringen tog bort sitt generella motstånd mot bonus i statlig verksamhet. Regeringen fördubblade utrymmet för bonusersättningar för direktörer från två till fyra månadslöner. Regeringen avskaffade förbudet mot bonus vid förluster. Regeringen tog bort kravet på att bonus skall tidsbegränsas. Regeringens nya riktlinjer infördes trots att regeringen utåt framställde sig som kritiker av bonussystemen. har bonusdebatten gått vidare och även väckts internationellt. Även de borgerliga regeringscheferna har vid G20-mötena velat begränsa bonusarna men då främst inom finansvärlden. Jag menar att olika så kallade incitamentsprogram bör utformas med stor försiktighet, om de ens ska förekomma. I princip borde bonussystemen avskaffas helt för chefsnivån. Bonussystemen har genom kollapsen inom finansvärlden och jobbkrisen blivit djupt nedsolkade. Bonusar måste ses som moraliskt tvivelaktiga och har varit en del av en girighetskultur som bär ansvar för företagskollapser och arbetslöshet. Konkursade banker och bolåneföretag i , finansvikingar, bankerna i , hos oss själva. I behöver vi ett moratorium, ett uppehåll, för alla bonussystem så länge som jobbkrisen varar. Detta bör genomföras helst genom frivilliga överenskommelser men om nödvändigt så genom lag.
mot · GX02Fi222 · 2009-10-01 00:00:00 — Obligatorisk utmaningsrätt för kommuner och landsting tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en obligatorisk utmaningsrätt. finns det många exempel på kommunalt drivna och landstingsdrivna verksamheter som skulle kunna drivas bättre av privata entreprenörer. Att låta en verksamhet drivas av privata aktörer, med ett driv och brinnande intresse för verksamheten, skulle gynna både verksamheten och medborgarna. kan privata aktörer med drivkraft sköta verksamheten bättre än kommunerna och landstingen själva. Huvudprincipen med utmaningsrätt är att den som vill driva en verksamhet åt kommunen på entreprenad har rätt att utmana den kommunala verksamheten och rikta ett önskemål till kommunen om att en del av kommunens verksamhet skall drivas av den privata entreprenören. Det är dock upp till varje kommun att själv bestämma huruvida utmaningsrätt skall införas i kommunen eller inte. Utmaningsrätten omfattar inte heller kommunalt drivna och landstingsdrivna bolag. En ny modell för utmaningsrätten bör därför skapas så att det blir obligatoriskt för kommuner och landsting att införa utmaningsrätt och att privata aktörer kan få möjlighet att utmana även kommunalt drivna och landstingsdrivna bolag. i (m)
mot · GX02Fi223 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om privatisering, bolagisering och konkurrensutsättning av (). presenterades en studie som Statskontoret genomfört av den statliga förvaltningens utveckling. Studien konstaterade att det har skett stora förändringar vad beträffar myndigheternas resultat, när de statliga förvaltningarnas affärsverksamhet brutits ut och istället drivits i bolagsform och därmed konkurrensutsatts. Dessa förändringar har enligt studien gett en sund utveckling, som har resulterat i slimmade målinriktade organisationer med bättre fokus och därmed mer effektiva. () är en central förvaltningsmyndighet med ansvar för den officiella statistiken och annan statlig statistik. Dess uppgift är att samordna och stödja det svenska systemet för statistik. Myndigheten förser kunder med statistik, vilket innebär att den förädlar data till statistisk information, som är anpassade till kundernas behov. Enligt SCB:s hemsida ligger myndigheten i världsklass inom detta område. Statistiken skall kunna användas som underlag för beslutsfattande, debatt och forskning. SCB:s arbetsbeskrivning innehar uppgifter som skulle kunna skötas minst lika bra, om inte bättre, av andra aktörer. Statistiktjänster bör föranledas av en upphandling på en fri marknad. Genom en ökad konkurrensutsättning inom detta område kan tjänsten utvecklas i en positiv riktning. Genom att öppna för andra aktörer inom statistikområdet kan staten avlastas för att i stället fokusera på sina kärnuppgifter. Det finns inget självändamål med att staten driver annat än sin kärnverksamhet. Konkurrensutsättning har inom andra verksamhetsområdet bevisligen resulterat i lösningar som är mer lyhörda för behoven. Genom konkurrensutsättning kan ansvaret gentemot kunden leda till en strävan att ständigt förbättra tjänsterna på ett sätt som statliga myndigheter inte alltid kan påvisa. Mot denna bakgrund ämnar motionen framhäva vikten av en privatisering av SCB. Möjligheterna för bolagisering och konkurrensutsättning av denna myndighet bör undersökas så att verksamhetens statistiktjänster kan upphandlas på en fri marknad. i (m)
mot · GX02Fi226 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samordning av myndigheters statistikinsamling. Det är en uttalad ambition från både alliansregeringens och EU:s sida att minska företagarnas administrativa börda. Regeringen och EU bedriver därför ett ambitiöst arbete med att identifiera och eliminera onödiga regler och krav i lagstiftning och myndighetsföreskrifter. En särskild aspekt som bör framhållas i detta sammanhang är olika myndigheters statistikinsamling. Från företagarhåll lyfts statistikinlämning till olika myndigheter ofta fram som ett av de mer betungande och irriterande inslagen i kontakterna med myndighetsvärlden. Det förekommer t.ex. att olika myndigheter frågar om samma saker, att myndigheterna frågar om saker som framgår av andra myndigheters register och att olika myndigheter skickar ut förfrågningar ungefär . Det är viktigt med bra offentlig statistik, men samtliga statistikinsamlande myndigheter bör samordna sitt arbete i den mån informationsutbyte mellan myndigheterna är möjligt med hänsyn till sekretesslagstiftningen, så att de inte frågar om sådant som andra myndigheter redan vet. Målsättningen bör vara att det ska skapas en gemensam statistikförfrågan från samtliga myndigheter. Ovanpå myndigheternas statistikinsamling ägnar sig andra organisationer, inte minst arbetsgivarorganisationerna, åt detsamma. För företagen spelar det arbetsmässigt ingen roll om det är staten eller arbetsgivarorganisationen som vill ha uppgifterna. Också näringslivets organisationer måste därför ta sitt ansvar och sträva efter att minska det administrativa arbete som medlemsföretagen åläggs.
mot · GX02Fi227 · 2009-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av reglerna om näringsidkare i kreditupplysningslagen. Jämlikt 7 § kreditupplysningslagen (1973:1173) får kreditupplysningar om fysiska personer som inte är näringsidkare inte innehålla uppgifter om andra betalningsförsummelser än sådana som slagits fast genom en domstols eller annan myndighets avgörande. Detta innebär motsatsvis att det är tillåtet att lämna upplysningar om näringsidkares betalningsförsummelser redan när en ansökan om betalningsföreläggande eller en stämningsansökan inges till respektive domstolen. I kreditupplysningsverksamheten har praxis blivit att sådana upplysningar lämnas. En näringsidkare kan liksom andra ha fullgoda skäl för att inte betala en påstådd skuld. finns i bakgrunden en tvist om skulden är riktig eller inte, ibland kan det föreligga en kvittningsgill motfordran. En näringsidkare, som hotas med att ansökan om betalningsföreläggande inlämnas till , står då inför valet att antingen betala en oriktig skuld eller få en betalningsanmärkning, som kan få avsevärda konsekvenser för kreditvärdigheten och den fortsatta rörelsedrivande verksamheten. Detta är situationen för många av de näringsidkare som blir utsatta för fakturaskojeri. Man kan till och med hävda att reglerna i kreditupplysningslagen på detta sätt gynnar fakturaskojarna. Kreditupplysningar är ett viktigt instrument i en marknadsekonomi, som till stora delar bygger på att krediter lämnas. Emellertid finns det inte tillräckliga och bärande skäl för att utsträcka kreditupplysningarna till att omfatta sådana skulder som inte blivit fastslagna av domstol eller detta vare sig för fysiska personer utan näringsverksamhet eller fysiska eller juridiska personer som bedriver näringsverksamhet.
mot · GX02Fi228 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheterna att undvika fler domar om kommunala försäljningar. Att hushålla rätt med de offentliga medlen är alltid en prioriterad fråga och ett rättmätigt krav från skattebetalare och medborgare. Det händer att kommuner när de säljer ut mark och fastigheter inte använder ett öppet anbudsförfarande och först låter en oberoende värderare värdera marken. Kommunerna anmäler inte till staten när de säljer mark och fastigheter utan värdering eller till högstbjudande. Staten ska i sådana fall anmäla ärendet till om man anser att försäljningen är att anse som ett stöd. Helt uppenbart är att den rapporteringsskyldighet som finns inte är tillräcklig. Risken är alltså uppenbar att även kan komma att fällas av . Eftersom redan kommit med en fällande dom vore det mer än önskvärt att regeringen under ordförandeskapet utredde möjligheterna att undvika fler liknande fall. Den svenska lagstiftningen på området behöver därför harmoniseras med resten av EU kring reglerna avseende försäljning av offentligt ägd mark och byggnader.