mot · GX02Ju386 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildning i hbt-kunskap för poliser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgängligheten till hatbrottsjourer oavsett var man bor i vårt land.1 1 Yrkande 2 hänvisat till SoU. har antalet anmälningar om hatbrott mot hbt-personer ökat. ökade hatbrotten mot homosexuella , delvis förklaras detta av en metodförändring av mätning, men även då denna metodförändring skedde har antalet hatbrott med homofobiska motiv ökat . De brott som är vanligast förekommande är våldsbrott, ofredande och ärekränkning medan diskriminering och hets mot folkgrupp numerärt inte är så stora. Trots metodförändringen 2004 är det ingen tvekan om att hatbrotten med homofobisk anknytning fortsätter att öka. Det råder i riksdag en total politisk enighet om att hatbrott mot hbt-personer är ett stort problem och måste motarbetas. Problemen har varit att få hela polisorganisationen att arbeta aktivt för att bekämpa hatbrotten. Det finns positiva erfarenheter från bl.a. och , men tyvärr ännu fler tråkiga erfarenheter från hbt-personer som anmäler brott som har begåtts på grund av att de varit hbt-personer. På samma sätt som brottsoffer i allmänhet behöver stöd och hjälp att gå igenom ibland väldigt jobbiga rättsprocesser, så behöver brottsoffer utsatta för homofobiska hatbrott detta stöd och hjälp. Tyvärr har sällan de vanliga brottsofferjourerna kunskap om hatbrott och hbt. RFSL bedriver en nationell hatbrottsjour för hbt-personer. På grund av att den nuvarande moderatledda regeringen har schabblat med bidragen till denna verksamhet, så har den levt under en ständig osäkerhet att kunna överleva. Hatbrotten mot hbt-personer är en företeelse över hela landet. Brottsoffer finns också överallt i hela vårt land. Det är därför rimligt att det skapas en stabil nationell hatbrottsjour som har till uppgift att arbeta preventivt mot hatbrott på grund av sexuell läggning och könsidentitet, att fungera som en nationell utbildare för landets övriga brottsofferjourer, men också fungera som en rådgivande instans för de poliser som skall utreda brotten, inte minst för att även hatbrott på grund av hudfärg, etnisk bakgrund och religion också ökar. Utbildning om hatbrott ingår som en del av den ordinarie polisutbildningen. Detta för att det är viktigt att poliser har goda kunskaper om hatbrott, ett brott som lagstiftarna ansett som särskilt allvarligt. Lagstiftningen säger i en skärpningsregel i 29:2:7 att brott med motiv att kränka någon på grund av ras, hudfärg, nationalitet, etniskt ursprung, trosbekännelse eller sexuell läggning kan straffas hårdare än brott utan kränkningsmotiv. Då en betydande majoritet av landets poliser är anställda saknar stora delar av denna grupp en adekvat hatbrottsutbildning. Risken är därmed stor att brott som lagstiftaren ser mycket allvarligt på inte upptäcks vid en utredning. I har hatbrott som riktas mot hbt-personer uppmärksammats utifrån att polisen i har en helt annan medvetenhet om hatbrott, vilket i vissa län saknas helt. Länspolismästare har varit tydlig genom att gå före och uppvisat ett stort engagemang i frågan. Andra läns polismyndigheter har inte uppvisat samma engagemang, de kanske inte ens uppfattar att det förekommer hatbrott i särskilt stor utsträckning, och de har därför svårt att motivera vidareutbildning i frågan. Till följd av brist på utbildning gör det att polisen missar att uppmärksamma att det rör sig om ett hatbrott med homofobiskt motiv. borde via sitt regleringsbrev få i uppdrag att vidta åtgärder för att öka samtliga polisers kompetens och förmåga att förebygga, upptäcka och utreda hatbrott. Detta för att säkerställa möjligheten till hatbrottsutbildning för de poliser som saknar denna kompetens.