mot · GX02Sf2 · 2009-09-15 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:219 Utjämnat värde för buffertfonden vid beräkning av balanstalet 3Propositionen löser inte några problem2 3.3Översyn med full insyn behövs av hela pensionssystemet4 4Propositionen lättar enbart upp situationen under valåret4 4.1Inte ens en enastående stor ökning av AP-fonderna skulle minska behovet av den automatiska balanseringen nämnvärt6 4.2Buffertfond är ingen buffert7 5Bestämmelserna om den automatiska balanseringen bör suspenderas8 5.1Inkomstbrist år från år8 5.2LO-arbetare och kvinnor förlorar9 5.3Placera pensionärernas pengar tryggt9 5.4Hela pensionsavgiften bör tillföras fördelningssystemet10 beslutar att suspendera reglerna för automatisk balansering i inkomstpensionssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av hela pensionssystemet i full öppenhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av att ett underlag för politisk diskussion finns inför det allmänna valet . avslår proposition 2008/09:219 om ovanstående yrkanden avslås. 3Propositionen löser inte några problem Regeringen föreslår att när balanstalet inom ålderspensionssystemet beräknas ska till avgiftstillgången läggas ett värde av buffertfonden beräknat som ett medelvärde av de tre senaste årens redovisade marknadsvärden. Regeringen föreslår att ändringen ska träda i kraft och tillämpas första gången vid fastställande av balanstalet . Regeringen anför, utöver rent tekniska resonemang, bl.a. följande: Pensionssystemet följer den samhällsekonomiska utvecklingen. När inkomstutvecklingen är god får pensionärer och de som tjänar in pension ta del av den positiva utvecklingen. Det innebär även att pensionärer och pensionssparare är med och bär konsekvenserna när den samhällsekonomiska utvecklingen är sämre. Det bakomliggande syftet med detta är att pensionerna ska följa inkomstutvecklingen i , underskott ska hanteras när de uppkommer och skulder ska inte vältras över på framtida generationer. försämrades världsekonomin snabbt med finanskrisen som ledde till att Stockholmsbörsen föll med . En följd av utvecklingen är att skulderna är större än tillgångarna i pensionssystemet och balanstalet har av beräknats till 0,9672. Därmed kommer pensionerna att sänkas . Den huvudsakliga orsaken till det låga balanstalet är buffertfondens värdeminskning fondens värde var 191 mdr lägre än . Stora fluktuationer på börsen visar sig ge förhållandevis stora svängningar av pensionsnivåerna. En sådan ryckighet är inte önskvärd. Pensionärer har sämre förutsättningar att jämna ut variationer i sin inkomst, t.ex. har de flesta inga möjligheter att höja inkomsten genom att förvärvsarbeta. Effekten och senare är alltså starkt beroende av börsutvecklingen. Med en utjämning av buffertfonden blir utvecklingen av pensionerna jämnare. Kraftiga börsfall får inte samma snabba genomslagskraft och vice versa. Består värdetappet under fler år förlängs visserligen perioden med balansering men i så fall är försämringen också betydande och inte längre tillfällig. Regeringen har också gemensamt med Pensionsgruppen påbörjat ett arbete med att ordentligt analysera och inventera möjligheter till ökad stabilitet i utbetalningarna på lång sikt. Som vi kommer att visa i denna motion saknar regeringens analys stöd i det underlag som regeringen åberopar. Regeringens sätt att motivera sina förslag är dessutom orättvis och missvisande. Det är sant att pensionerna följer samhällsekonomin. Pensionerna följer med lönerna uppåt, men med ett avdrag på . Och i nedgång följer pensionerna med nedåt, men med en ytterligare minskning på samma . Dessutom gäller att när befolkning blir äldre sänks de nybeviljade pensionerna om man inte arbetar längre än tidigare generationer. Är detta rimligt och rättvist? Finns det arbeten? Finns det kraft hos alla att arbeta vidare? Dessutom, arbetslöshetsförsäkring och förtidspension upphör vid 65. Och, oberoende av detta, har fler orättvisor införts. Man har sänkt skatterna för de yrkesverksamma, s.k. jobbskatteavdrag. Pensionen jämfört med lönen har på det sättet fått ytterligare en rejäl nedjustering. Ovanpå allt detta, dvs. som ytterligare avdrag, kommer den automatiska balanseringen. I stället för att erkänna dessa systematiska urholkningar av pensionerna jämfört med lönerna talar regeringen om att pensionerna följer ekonomin, i med och motgång. När nu bromsen slår till är det att granska retoriken som motiverar förslagen. Påståendet i propositionen om att den automatiska balanseringen och senare i huvudsak beror på börsens utveckling är fel. Sanningen är att pensionssystemet är felkonstruerat och att fortsatta neddragningar i form att successiva aktiveringar av den automatiska balanseringen, den s.k. bromsen, kommer att tvingas fram om inte pensionssystemet ses över från grunden. Uttalanden om hänsyn till pensionärernas behov saknar också på kort sikt täckning i de förslag som läggs fram. I verkligheten lindras balanseringens effekter inte alls. Regeringens orättvisa skattesänkningar har också medfört att bl.a. pensionärer betalar mer i skatt för samma inkomst som förvärvsarbetande. En sjukskriven eller en pensionär med en månadsinkomst på betalar mer i skatt än en person med förvärvsinkomst. Och går man vidare och avser att ta ett fjärde steg i denna orättvisa utveckling. Denna straffbeskattning måste upphöra, lika skatt ska gälla för pensionärer och löntagare, liksom också för dem som har sjukpenning och arbetslöshetsersättning. har som enda parti i presenterat konkret hur detta bör gå till. Förslag är ett höjt grundavdrag för alla, också pensionärer. Det skulle ge en rättvis beskattning och innebära avsevärda skattesänkningar för alla pensionärer i jämförelse med regeringens politik. 3.3Översyn med full insyn behövs av hela pensionssystemet Regeringen aviserar ett fortsatt arbete tillsammans med en sluten grupp parlamentariker, med en mycket ytlig beskrivning av vad syfte och inriktning på det arbetet skulle vara (s.8 i propositionen). Detta är ett arbetssätt som saknar demokratisk legitimitet mot landets över en och en halv miljon pensionärer genom att stänga dem ute från insyn och mot alla dem som en gång kommer att bli beroende av utfallet av det offentliga pensionssystemet. En översyn behövs, det har regeringen rätt i. Men den måste göras i hävdvunna demokratiska former och innefatta alla dem regler som tillsammans bestämmer hur det offentliga påverkar pensionärernas situation. Endast så kan en ökad stabilitet och rättvisa åstadkommas. måste hållas ihop. I det följande utvecklar vi våra synpunkter på de frågor som regeringens proposition aktualiserar. 4Propositionen lättar enbart upp situationen under valåret Den ändring som regeringen föreslår i reglerna om den automatiska balanseringen, bromsen, saknar nämnvärd betydelse för pensionärerna. Neddragningen till följd av bromsen reduceras visserligen (valåret!) Slutresultatet blir en i stort sett oförändrad neddragning , som man ser av tabell 1, där resultatet för en pensionär med en pension på redovisas. Tabellen redovisar förlusten till följd av den automatiska balanseringen , dvs. pensionen enligt olika balanseringsalternativ, jämfört med att man inte har balansering. Tabellen grundar sig på ett pm från () , dnr 2009:8061. Det huvudalternativ för ekonomins utveckling som använder i tabellen finns också redovisat i samma pm2. Tabell 1 Balanseringens effekter på den årliga pensionen med dagens system jämfört med regeringens förslag. Dagens system för automatisk balansering Som man ser i sista kolumnen i tabellen så är neddragningen över perioden 20102014 ungefär lika stor i bägge alternativen. Regeringens förslag är sålunda inte ägnat att göra pensionärernas situation lättare . I RUT:s pm kan man också studera hur ett mer optimistiskt alternativ för ekonomins utveckling skulle te sig. Jämförelsen redovisas här i tabell 2, som också den är grundad på tabell 2 i RUT:s pm, utvecklad på samma sätt som tabell 1 ovan och som beskrivits i fotnot nr 1. Antagandena till grund för alternativet framgår också i RUT:s pm3. Tabell 2 Balanseringens effekter på den årliga pensionen med dagens system jämfört med regeringens förslag. Dagens system för balansering Det syns att skillnaden i utfall mellan huvudalternativet (tabell 1 ovan) och det optimistiska alternativet (denna tabell) summerat över femårsperioden är relativt obetydlig. Man ser också att regeringens förslag i det optimistiska alternativet t.o.m. är sämre än dagens system. 4.1Inte ens en enastående stor ökning av AP-fonderna skulle minska behovet av den automatiska balanseringen nämnvärt Frågan om vilken betydelse utvecklingen av AP-fonden har för behovet av bromsning har tilldragit sig stort intresse. har därför gjort vissa kompletterande studier, där ett alternativ med en mycket hög tillväxt för världens börser studerats.4 Resultatet redovisas i RUT:s pm , dnr 2009:875 och ses här nedan i tabell 3. Tabell 3 Ytterligare studium av AP-fondernas betydelse för balanseringen, grundat på dagens regler Tabellen visar balanseringens effekter på den årliga pensionen med dagens system och vid tre olika alternativ för ekonomins utveckling. Scenario 1 är samma som optimistiska alternativ, där världens börser i genomsnitt återtagit hela nedgången sedan toppen 2007, och scenario 2 innehåller en ännu större uppgång, nämligen med ytterligare till 2014, utöver toppen 2007 5. Inte ens en sådan våldsam uppgång skulle alltså nämnvärt underlätta för pensionärerna. Den totala förlusten över femårsperioden är ändå så stor som . Genomgången här visar att neddragningen av pensionerna till följd av den automatiska balanseringen i väsentlig grad är oberoende av antaganden om ekonomins utveckling och opåverkad av det föreliggande förslaget om en modifiering av reglerna för den automatiska balanseringen. Vidare framgår att orsaken till obalansen inte, som regeringen påstår i propositionen, är vad som hänt med AP-fonden utan att mer fundamentala problem ligger bakom. Faktum är att själva pensionssystemet år går med underskott, mätt som att pensionsskulden ökar mer än avgiftstillgången. var det underskottet . Här kallar vi just det underskottet för inkomstbristen. Den bristen kommer i skymundan av AP-fondernas samtidiga nedgång med . Men det är inkomstbristen som är det verkliga hotet mot pensionerna. Sedan det nya pensionssystemet sattes i sjön 2001 och fram var inkomstbristen sammanlagt 550 à 600 miljarder kronor6. Det är nästan AP-fondernas förlust 2008. Att detta inte har lett till att den automatiska balanseringen har aktiverats tidigare beror på att börserna ökade så mycket i värde. Till följd av den uppgången ökade nämligen AP-fonderna med mer än . 4.2Buffertfond är ingen buffert Här finns nu anledning att undanröja ett vida spritt missförstånd som ryms i påståendet att man förutsett att det skulle bli ett avgiftsunderskott när de stora pensionsgenerationerna går i pension och att man har AP-fonderna för att möta dessa påfrestningar. Det är sant att så var det tänkt. Men genom dränering av AP-fonderna, mer än har förts till statsbudgeten, har den möjligheten stängts. När balanstalet tilläts gå ned mot 1,0 redan innan de stora pensionärskullarna nått pensionsåldern upphävdes fondernas buffertfunktion. De blev i stället en del i själva grundbalansen. Varje extra påfrestning, som stora pensionärskullar, måste alltså mötas genom andra förändringar som förstärker systemet. 5Bestämmelserna om den automatiska balanseringen bör suspenderas Neddragningen av pensionerna till följd av den automatiska balanseringen blir orimlig och orättvis. Regeringens förslag undanröjer inte dessa problem. I stället bör reglerna om en automatisk balansering avskaffas, eller åtminstone suspenderas till dess att en allsidig översyn av hela pensionssystemet har gjorts. Detta bör besluta. En sådan översyn måste ta sin utgångspunkt i vad social rättvisa kräver och grundas på realistiska bedömningar av vad framtiden kan innebära av ekonomiska och demografiska påfrestningar, liksom hur arbetsmarknaden ser ut och kan förväntas utvecklas. Den måste också utgå ifrån att det är ett politiskt ansvar att successivt följa och anpassa pensionssystemet med hänsyn till hur verkligheten ser ut. Idén med ett automatiskt pensionssystem strider mot grundläggande värderingar om hur ett välfärdssystem ska vara utformat. ser vi nu också att det är en omöjlighet, automatiken fungerar inte. Slutligen, översynen måste göras öppet, under demokratisk insyn och politisk medverkan, inte i en sluten grupp av politiskt förbundna. Detta bör ge regeringen till känna. Som vi sett ovan kommer inte en förnyad uppgång på börserna att undanröja behovet av balansering , inte ens om uppgången blir ännu våldsammare . Detta beror på att den ovan diskuterade inkomstbristen fortgår år . Den utvecklingen kommer inte att vända om inte något radikalt händer. Att människor arbetar längre, att tidigt uttag av pension minskar i omfattning, att avgifterna höjs, att AP-fonderna tillförs mer pengar och att premiepensionssystemet avskaffas är exempel på sådana förändringar som ensamma eller i kombination kan göra pensionssystemet stabilt utan att urholka pensionerna. Det kan inte lämnas åt slumpen eller åt förtvivlade och övergivna enskilda att orientera sig i allt detta. En ansvarsfull politik måste utformas och politiskt ansvar återta sin plats. Följande punkter behöver beaktas särskilt: Välfärden i har byggts upp av de kvinnor och män som är pensionärer. Det borde därför vara en självklarhet att man har rätt till en ålderdom som är ekonomiskt tryggad. Men dagens pensionssystem berövar många äldre möjligheten till ett värdigt liv. Därför måste det i grunden förändras. Det är också dags att ta tag i frågan om att de äldre pensionärerna inte har fått del av den exceptionella standardstegring som inträffat . Pensionärer har förlorat i ekonomisk standard i jämförelse med löntagare. Detta faktum kan inte döljas med hänvisning till att motsvarande formellt sett skulle ha hänt även med det gamla pensionssystemet, då t.o.m. i än större omfattning. En ansvarfull politik skulle ju ha inneburit att frågan om reformer av det systemet skulle ha aktualiserats när reallönerna sköt i höjden på ett sätt som inte har sett en motsvarighet . 5.2LO-arbetare och kvinnor förlorar De stora förlorarna i det nuvarande pensionssystemet är LO-arbetare och kvinnor som grupp. Den som tvingas till arbetslöshet eller sjukskrivning, vilket är vanligt bland LO-kollektivets medlemmar, under delar av sitt yrkesliv drabbas i det nuvarande systemet direkt genom sänkt pension. Systemets syfte påstås vara att motivera arbetstagare att skaffa sig högre pension genom att arbeta längre. Men människor med låga löner, arbetsuppgifter som sliter ut kropp och själ och med stor andel dubbelarbete orkar sällan arbeta ens till . Det gör att möjligheten för en metallarbetare eller en undersköterska att höja pensionen genom ytterligare års förvärvsarbete förblir teoretisk. Den diskriminering som drabbar kvinnor på arbetsmarknaden reproduceras i pensionen eftersom denna anpassats efter ett manligt arbetslivsmönster. Kvinnor utför mer obetalt arbete och har därför mindre utrymme för lönearbete. Kvinnor arbetar oftare än män deltid och betalar därmed för sin egen arbetstidsförkortning med lägre lön och pension. 5.3Placera pensionärernas pengar tryggt Det är nu dags att sluta spela på börsen med pensionärernas pengar. Att pensionssystemet bygger på orealistiska förväntningar på aktiemarknaden blir allt tydligare. Genom finanskrisen med börser som rasar och giriga kvartalskapitalisters dominans har AP-fondernas värde sjunkit med svindlande belopp. AP-fonden måste få tillräckliga resurser för att kunna svara mot sin ursprungliga uppgift, som var att säkerställa att de befintliga åtagandena till dem som då var pensionärer och dem som snart skulle gå i pension kunde infrias. Att ta ytterligare medel därifrån är uteslutet. I stället bör behovet av att återföra medel studeras. Ett alternativ eller komplement till att föra mer pengar till AP-fonderna vore att avskaffa de framtida avsättningarna till PPM och låta både de avgifterna och motsvarande pensionsförmåner handhas av inkomstpensionssystemet. Men det finns också andra skäl till en sådan förändring. Premiepensionssystemet stämmer inte med vad som uttalades . Då talades om en begränsad valfrihet, intresset av säkerhet skulle dominera och en garanterad minimiavkastning skulle införas. En sådan ordning skulle ge en riskutjämning. En garanterad avkastning skulle också ge en realistisk utgångspunkt för prognoser över hur stora dessa pensioner skulle kunna förväntas bli, en observation som också redovisades av politikerna i underlaget beslut. Systemet har i stället blivit ett helt främmande inslag i det offentliga pensionssystemet där vi alla kan spekulera bort en del av vår pension. Premiepensionen har gått back sedan den infördes och dess värde sjönk med 34,, allt medan de förvaltande kapitalinstituten har tjänat . Våra varningar har besannats med råge. 5.4Hela pensionsavgiften bör tillföras fördelningssystemet Vi sade det då systemet infördes och vi säger det igen. Pensionärernas pengar ska inte kunna spekuleras bort. Därför måste premiepensionen avskaffas och hela pensionsavgiften tillföras fördelningssystemet. Det skulle också göra systemet betydligt mer förutsägbart och stabilt. Behovet av neddragning, bromsning, av de utgående pensionerna skulle i stort sett helt elimineras , som redan nämnts och som framgår av pm:et från (). Omfattningen av pensionssystemets åtaganden är så stor att diskussionen om de framtida pensionerna måste innefatta hela det politiska fältet. Vi kan räkna med att ha gott om resurser , då antalet aktiva fortsatt kommer att vara särskilt gynnsamt jämfört med antalet pensionärer. Det är därför angeläget att spara och göra vettiga investeringar. Därigenom skapas bästa möjliga produktionsförutsättningar för den tid då 40-talisterna når pensionsåldern. Men både höjda avgifter till inkomstpensionssystemet och höjda skatter måste få vara en del i en framtidsdiskussion. Med detta påstående vidgas intresset till att avse alla grupper i samhället. Och det är just vad som behövs man kan inte ta en grupp i taget och ställa andra utanför. Det är en vettig och rättvis balans, mellan äldre och yngre, mellan barnfamiljer och pensionärer, mellan arbetslösa och dem som har ett arbete etc. som måste eftersträvas. Det måste också vara en balans mellan samhällets olika insatser för de äldre, såsom sjukvård och hemtjänst, och utfallet av pensionssystemet. Balansen ska skapas i en öppen demokratisk process där politiker och myndigheter vidgår problemen och talar tydligt om krav och svårigheter, likaväl som om möjligheter och fördelar. Det är mycket hög tid att nu för in diskussionen om pensionerna på en konstruktiv bana. Det räcker då inte att avslå den föreliggande propositionens förhastade och verkningslösa förslag. Riktlinjer måste ges för en öppen och allsidig debatt och det är uppenbart att detta kan ske bara genom ett ingripande från . Och det bör ske . Siktet bör vara inställt på att få fram ett underlag som kan diskuteras i valet . Detta bör ge regeringen till känna. Vår demokrati får inte utsättas för risken av ytterligare ett val, det skulle då bli det femte i ordningen, där denna viktiga välfärdsfråga göms undan. Avslås de tre ovanstående yrkandena bör propositionen avslås. Tabellen är hämtad från tabell 2, s. 4 i RUT:s pm. I den tabellen anges storleken på den månatliga pensionen i olika alternativ för den automatiska balanseringens utformning, och hur stora månadspensionerna skulle bli utan balansering. Här har skillnaden mellan oreducerad och reducerad pension räknats ut och förvandlats till årlig pension genom multiplikation med tolv. antaganden till grund för dess beräkningar i huvudalternativet återfinns i RUT:s nämnda pm, s. 7. Det innehåller antaganden enligt följande tabell: antaganden till grund för dess beräkningar i det optimistiska alternativet återfinns i , s. 7. Det innehåller antaganden enligt följande tabell: Två alternativ är de som redovisas i tabell 1 och 2 i det föregående. (En mindre, troligen oavsiktlig avvikelse mot tidigare pm för kan observeras i scenario 1, som angivits vara lika med det optimistiska alternativet i tidigare pm). Det tredje alternativet, kallat scenario 2, grundar sig på huvudalternativ med den avvikelsen att börsuppgången antagits bli väsentligt högre. Resultatet redovisas som månadspensioner i RUT:s pm tabell 7, s. 4. De tal som anges där har här behandlats på samma sätt som i för föregående tabeller, se fotnot nr 1. och har angivit sina antaganden som tillväxttakter för alla börser sammantaget. Följande antaganden redovisas: AP-fondernas aktieinnehav fördelar sig som en tredjedel svenska aktier, två tredjedelar utländska. Som en grov illustration har här ansetts att börsernas genomsnittliga storlek som andel av toppnivå skulle vara . Det är ett enkelt genomsnitt av några stora internationella börser och den svenska. Utvecklingen blir då som följande tabell visar. Inflationen har antagits bli totalt . En jämförelse med vad som för anges i Pensionssystemets årsredovisning (PÅR) 2001, s. 25 och 26, leder till siffran . Görs jämförelsen med motsvarande uppgift i PÅR 2005, s. 8, blir siffran 565 miljarder.