mot · GX02Ub206 · 2009-09-25 00:00:00 — Det är vanligt att eleverna vid IV-programmet kommer från socialt utsatta miljöer och har problem, t.ex. i hemmet eller med droger, som skolan ensam inte kan lösa. Många av dem kan därför behöva stöd och stimulans även utanför skolan, vilket förutsätter ett samarbete mellan skolan och andra institutioner och verksamheter. För att kommunen ska ha optimala möjligheter att planera och samordna detta bör endast kommunala skolor kunna erbjuda IV-programmet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Antagningsprov och -tester På många håll startas klasser och skolor med speciella inriktningar, med t.ex. dans och fotboll på schemat. Den borgerliga regeringen har dessutom inlett en försöksverksamhet med s.k. spetsutbildningar inom matematik, naturvetenskap, humaniora och samhällsvetenskap. Det är bra att skolan utvecklas och att eleverna kan bejaka sina intressen. Skolan måste vara öppen för alla elever och det gäller också skolor med specialinriktning. Utvecklingen mot en likvärdig skola är en av huvudorsakerna till såväl den höga utbildningsnivån som den framgångsrika forskning vi har i . Vi menar att ett sammanhållet och likvärdigt utbildningssystem ger alla elever bättre kunskaper. Segregering och uppdelning av elever gör att de flesta elever får sämre kunskaper. En rapport från () Betygsintagning och elevers studieframgång i gymnasieskolor (2006:15), visar att betygsintagningen till gymnasieskolan inte har gett några positiva effekter på elevernas prestationer utan snarare tvärtom. Det är särskilt de elever som hade högst betyg i som presterar sämre än förväntat i gymnasieskolan. Att samla högpresterande elever på spetsutbildningar riskerar därför att få en negativ effekt på deras kunskaper. Det bekräftas också av internationella jämförelser, exempelvis , som tydligt visar att ett sammanhållet skolsystem har positiva effekter för alla elevers prestationer. Därför ska försöksverksamheten med s.k. spetsutbildningar upphöra . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Skolan har till uppgift att ge eleverna möjlighet att utveckla sina kunskaper och färdigheter, och elevernas förkunskaper ska inte spela någon roll om de får den chansen. Tanken med dessa skolor måste vara att eleverna ska kunna utveckla sina intressen och färdigheter, inte att de ska ingå i en elitsatsning. Vi tror också att både elever och föräldrar är fullt kapabla att själva avgöra vilken specialinriktning som passar bäst. I de flesta fall går dessutom intresse och förmåga hand i hand. Därför anser vi att urvalet till dessa klasser och skolor inte ska få ske med hjälp av antagningsprov eller -tester och att detta ska gälla både kommunala och fristående grundskolor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det fria skolvalet har slagit igenom stort, ackompanjerat av två argument: ökat inflytande över den egna situationen för föräldrar och elever genom valfrihet samt kvalitetsförbättring i skolan genom konkurrens. Vi anser att argumenten är svaga och att det fria skolvalet i stället skapar segregering och stress. Principen om att skolan ska vara en plats där elever med olika bakgrund och erfarenheter kan mötas blir allt mer avlägsen. Skolan kan visserligen inte lösa problemet med segregeringen, men genom att införa närhetsprincipen kan några av effekterna motverkas. I första hand ska varje elev gå i en skola så nära hemmet som möjligt. Föräldrar och elever bör dock ges möjlighet att komma in med alternativa önskemål, som bör tillgodoses så långt det är möjligt. Geografisk närhet ska ge företräde om fler elever önskar gå i skolan än det finns plats för. Kommunerna måste också ta hänsyn till boendesegregationen när de konstruerar skolornas upptagningsområden. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Flera storstadskommuner har infört system med betygsintagning till gymnasiet, vilket innebär att eleverna med högst betyg har förtur till de mest populära skolorna. Förutom att detta förstärker betygens negativa roll i grundskoleundervisningen skapar det starka segregationseffekter mellan elever med höga respektive låga betyg. avvisar argumentet att detta skulle minska den etniska segregationen genom att elever från storstädernas förorter skulle ges möjlighet att studera på populära gymnasieskolor i innerstaden mot bakgrund av att elever med utländsk bakgrund, av sociala och klassmässiga skäl, generellt har lägre betyg än infödda svenska elever. Rapporten Vad innebar införandet av fritt skolval i för segregeringen i skolan? (2005:2) från () visar också att både den etniska och den socioekonomiska segregeringen har ökat sedan betygsintagningen infördes i gymnasieskolor. I en annan rapport från IFAU, Betygsintagning och elevers studieframgång i gymnasieskolor (2006:15), finner att betygsintagningen inte har gett några positiva effekter på elevernas prestationer utan snarare tvärtom. Det är särskilt de elever som hade högst betyg i som presterar sämre än förväntat i gymnasieskolan. Att samla högpresterande elever i det som i debatten brukar benämnas elitskolor har en negativ effekt. Det bekräftas också av internationella jämförelser, exempelvis , som tydligt visar att ett sammanhållet skolsystem har positiva effekter för alla elevers prestationer. vill i stället understryka behovet av en närhetsgaranti inom gymnasieskolan. För att motverka segregeringen och skapa en skola med mångfald, som är en mötesplats för elever med olika bakgrund, förutsättningar och intressen, måste det finnas en närhetsgaranti som ger företräde åt de elever som bor närmast skolan. Alla elever som söker till ett nationellt program skulle härigenom, så långt platserna räcker, garanteras plats i närmaste gymnasieskola som har det program som eleven sökt. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (v)