mot · GX02So603 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en moderniserad lagstiftning om ändrad könstillhörighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätten att få retroaktivt ändrade intyg efter ny könstillhörighet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förändringar i namnlagen så att människor ges rätt att ändra förnamn, oavsett könsidentitet 1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om unga transpersoners utsatthet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att transpersoner bör omfattas av hetslagstiftningen.3 1 Yrkandena 2 och 3 hänvisade till CU. 2 Yrkande 4 hänvisat till KrU. 3 Yrkande 5 hänvisat till KU. I den socialdemokratiska visionen om samhället är det en skam mot en demokrati som grundar sig på mänskliga rättigheter när statsmakten inte säkerställer allas möjlighet till delaktighet på lika villkor. I den här motionen har vi valt att lyfta fram homosexuella, bisexuella och transpersoners speciella livsvillkor. Vi vet att diskriminering och ojämlik behandling inte försvinner av sig själv. Vi vet att en lagstiftning som behandlar människor olika ger signaler till medborgarna att det är rätt att värdera människor olika. Vi vet att det för utsatta grupper krävs att man skapar vissa lagar då utsattheten är så total. Därför väljer vi att lägga fram dessa förslag. Vi lägger fram dem för att få till stånd de förändringar som vi vet krävs för att nå fram till ett samhälle där människors sexuella läggning eller upplevda könstillhörighet inte ska anses vara en belastning. Det är något som berikar samhällets mångfald. Denna motion handlar om transpersoners situation i . lade fram sitt betänkande. Utredningen har sedan varit ute på remiss, och remisstiden avslutades . Regeringen har sedan inte visat det minsta intresse av att lägga fram några förslag till förändringar. Det är vår uppfattning att regeringen inte vill lägga fram förslag i en besvärlig och komplicerad fråga. En modern lagstiftning om ändrad könstillhörighet Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall har inte reviderats på närmare . Lagen om ändrad könstillhörighet måste moderniseras för att spegla verkligheten och för att kunna erbjuda den juridiska men även medicinska hjälp som transpersoner bör ha möjlighet att ansöka om i det svenska välfärdssystemet. Transsexuella som inte har möjlighet att fullt ut leva i enlighet med sin självupplevda könsidentitet lever under stor påfrestning av samhällets negativa attityder och föreställningar. När inte det yttre stämmer överens med det inre och inte heller körkort, ID-handlingar och andra personbevis speglar den du är försvåras tillvaron avsevärt. Den psykiska ohälsan bland transpersoner är hög, och särskilt unga transpersoner är i riskzonen för att ta sitt liv särskilt innan de söker hjälp. Ett förslag till moderniserad lagstiftning presenterades 2007 av . Ett förslag i utredningen har dock väckt stark kritik hos remissinstanserna. Det gäller förslaget att könskörtlarna måste avlägsnas vid ändring av könstillhörighet. Remissinstansernas kritik på denna punkt bör beaktas noga av regeringen i den fortsatta beredningen av frågan. Dagens lagstiftning reglerar inte om en människa som vill ändra sin könstillhörighet önskar förändra sin kropp kirurgiskt eller hormonellt och bör bestå då den ligger i linje med en människas självbestämmanderätt. Transpersoner bör ha samma möjligheter som alla andra människor att bilda familj. Möjligheten att frysa ner könsceller bör vara en självklar rättighet. Transpersoner är på inget sätt sämre föräldrar än andra och bör därför inte begränsas av en snäv lagstiftning. En del av vår socialdemokratiska politik bygger på att göra upp med traditionella könsrollsmönster, och transpersoners rätt att bilda familj är en del av det arbetet. Att kräva att en person som ansöker om ny könstillhörighet ska vara ogift är en otidsenlig kvarlevnad av en föråldrad lagstiftning. Eftersom Socialdemokraterna aktivt arbetar för en könsneutral äktenskapslagstiftning där alla människor behandlas lika oavsett kön, är det en självklarhet att civilstånd är en icke-fråga som inte har något att göra med ansökan om ny könstillhörighet. Många transpersoner som får ändrad könstillhörighet kan få problem med att tvingas uppge betygsintyg m.m. med sin gamla könsidentitet, vilket kan innebära att de hamnar i obekväma situationer och i värsta fall bemöts kränkande och diskriminerande. Det är därför viktigt att skola, högskola och andra samhällsinstitutioner erbjuder att, efter begäran av den enskilda, utfärda nya intyg utifrån den nya könstillhörigheten. Den socialdemokratiska regeringen initierade en hearing 2005 om namnlagen, ett 30-tal organisationer och myndigheter bjöds in, varav en av frågorna berörde transpersoners behov. Hearingen var en del av ett arbete för ett underlag inför ett direktiv. Efter att den nya regeringen tillträdde har inget hänt i frågan. Enligt nuvarande regler så kan transpersoner få nytt namn först sedan de fått en ny fastställelse av kön. Detta görs trots att det i de flesta fall förutsätts att man börjar leva i sitt motsatta kön långt innan man får sin fastställelse. Att använda sig av ett namn och ha ett annat i sina identitetshandlingar är besvärligt och känns ofta kränkande. Även personer som inte har för avsikt att ändra sin könstillhörighet, men ändå lever i sitt motsatta kön helt eller delvis, kan inte heller ändra sitt förnamn. Det är en självklarhet att lagen bör möjliggöra för människor att fritt välja vilket förnamn de önskar ha, oavsett om de avser att få en ändrad könstillhörighet eller inte. Även exempelvis transvestiter ska ha möjligheten att lägga till namn som passar personens könsuttryck. Socialdemokraternas politik bygger på att alla människor har rätt till en god hälsa och en bra sjukvård. Sjukvården ska hålla en god kvalitet och fördelas rättvist efter behov. Vården för transsexuella lever inte upp till den kvaliteten. Den psykiatriska vården för transsexuella brister i ekonomiska och personella resurser. Möjligheten att få rätt vård bygger först och främst på att den allmänna vården har god kunskap om vart de ska remittera patienter som söker diagnostisering/utredning. Vidare är patienten i vissa delar av landet helt beroende av enskilda läkare. Själva vården i sig varierar också mycket vad avser kvalitet, vårdinsatsernas omfattning och väntetider. Sammantaget vittnar många patienter om oprofessionellt bemötande, dålig information, långa väntetider, bristande samordning mellan vårdinstanser och olikheter i den erbjudna vården på grund av bostadsort. Vi anser att vården för transsexuella ska ges förutsättningar till resurser utifrån behoven. genomförde 2005 en studie av hbt-personers hälsosituation (Hälsa på lika villkor). Studien visade att unga transpersoner har sämst hälsosituation och alarmerande hög risk för suicidtankar och suicidförsök. Vi socialdemokrater vill se en sammanhållen skola som är en mötesplats för barn och unga från olika sociala miljöer och kulturer. Alla skolor ska omfattas av samma regler, såväl skyldigheter som rättigheter. Alla barn och ungdomar har rätt till samma nationellt likvärdiga skola där mobbning och kränkande behandling motverkas så att alla elever kan känna sig trygga och välkomna. Att döma utifrån FHI:s m.fl. studier så utsätts ofta unga transpersoner för mobbning och utanförskap. Stöd och bekräftelse saknas i undervisning och skolböcker och kuratorer, skolpsykologer eller lärare har sällan utbildning på området. Även ungdomsmottagningar och barn- och ungdomspsykiatrin saknar kompetens. Det är viktigt att samhället särskilt värnar om unga transpersoner och tar till de åtgärder som krävs för att förbättra och stärka målgruppens hälsosituation. Transpersoner är inte inkluderade i hetslagstiftningen. Kränkande och nedvärderande åsikter om en grupp baserat på gruppens könsidentitet eller könsuttryck anses inte i lagens mening vara hets mot folkgrupp. Det är oacceptabelt att inte transpersoner omfattas av samhällets skydd i lag på samma sätt som homosexuella och bisexuella skyddas . Denna brist på skydd innebär en risk att de som bedriver hets mot homo- och bisexuella ändrar terminologi och på så vis går fria från åtal eftersom de grupper som bedriver hets och de grupper som lyssnar och läser inte skiljer på de olika grupperna. Transpersoner bör inkluderas i hetslagstiftningen genom att 7 kap. 4 § i tryckfrihetsförordningen och 16 kap. 8 § och 29 kap. 2 § i omfattar även könsidentitet och könsuttryck. i (s)