mot · GW02MJ11 · 2009-03-31 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:170 En sammanhållen svensk havspolitik 5.2Riskerna med djurhållning på läckagekänsliga områden8 5.3Återföring av fosforföreningar från avlopp8 5.4Musselodlingar som reningsmetod mot övergödning8 5.6Syresättningsförsök och fosforflöden från djupbottnar9 5.7Gemensamma åtgärder även mot fosforutsläpp10 6Statligt bidrag till vattenvård10 7.1Pilotprojekt om hållbart fiske11 7.3Inför fiskestopp för hotade arter och bestånd12 7.4Inför fler akvatiska skyddsområden med fiskeförbud12 7.5Minskat utkast av fisk13 7.6Inför totalförbud mot ålfiske13 7.7Avbryt EU:s orättfärdiga fiskeavtal utanför Europa14 8Häv sekretessen för all djup- och bottenbeskaffenhetsinformation14 9Förnybara energikällor till havs15 10.1Minska utsläppen av olja och andra farliga ämnen16 10.2Hindra fartyg utan kväverening att åka i Östersjön16 10.3Krav på katalysator på EU:s vatten17 10.5Fasa ut bränslesubventionerna till fartyg och fiskeflottan17 10.6Pröva möjligheten att införa kilometerskatt på Östersjön18 10.7Peka ut strategiska hamnar och kombiterminaler18 10.7.1Vårt förslag till strategiska hamnar18 10.7.2Vårt förslag när det gäller kombiterminaler19 10.10Låt fritidsbåtar betala skatt20 10.11Sänk skatten på alkylatbensin21 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av en ny havsmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av krafttag inom jordbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av odlingsfria zoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en höjning av skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av en övergång till ekologisk odling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om riskerna med djurhållning på läckagekänsliga områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om återförande av fosforföreningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om musselodlingar som reningsmetod mot övergödning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om EU:s jordbrukssubventioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fosforflöden och syresättningsförsök från djupbottnar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om gemensamma åtgärder i även mot fosfor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av ett statligt bidrag till vattenvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om verkställande av riksdagsbeslut om kraftbolagens ansvar för att bygga vandringsvägar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett pilotprojekt i och beträffande överfiske. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot bottentrålning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om oförenligheten mellan minskade utkast och bottentrålning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fiskestopp för hotade arter och bestånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av fler akvatiska skyddsområden med fiskeförbud. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om minskat utkast av fisk även i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om totalförbud mot ålfiske. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om EU:s fiskeavtal utanför . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hävande av sekretessen för djup- och bottenbeskaffenhetsinformation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avvaktande beträffande förnybara energikällor till havs. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sanktioner för oljeutsläpp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör agera för inrättandet av kvävekontrollområden inom PSSA-klassade områden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om krav på katalysatorer på EU:s vatten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förslag på energieffektivisering inom sjöfarten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i EU bör driva krav på ändringar i energiskattedirektivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att sluta bilaterala avtal med andra länder kring och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kilometerskatt för sjötrafiken i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om strategiska hamnar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om strategiska kombiterminaler. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av farledsavgifterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljöstyrande hamnavgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en klimatanpassning av och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av en båtskatt på fritidsbåtar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sänkt skatt på alkylatbensin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skrotningsbidrag på tvåtaktsmotorer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ansluta sig till barlastvattenkonventionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör verka inom EU för att göra avfallshanteringen i hamnar obligatorisk för såväl passagerarfartyg som fritidsbåtar. är ett av världens mest hotade innanhav. Havet är extra känsligt på grund av det dåliga vattenutbytet med . Dess geologiskt unga ålder samt ekosystemets känslighet till följd av det bräckta vattnet är även det aspekter vi måste ta stor hänsyn till. Det faktum att så många som 85 miljoner människor från nio olika länder bor och lever kring havet gör situationen ytterligare mer komplicerad. har haven längs våra långa svenska kuster (, samt och ) förändrats till följd av olika slags påverkan och störningar. De ekosystemen och havets biologiska mångfald hotas främst av havstransporter, farliga ämnen, övergödning och överfiske. Problemen är således komplexa vilket i många fall resulterar i växande, negativa effekter. Närsaltutsläpp från jordbruk och otillräcklig avloppsrening övergöder haven med syrefria bottnar och algmassor som följd. Överfiske rubbar havens känsliga ekosystem. Betydelsen av trafikens och sjöfartens kväveutsläpp för övergödningen har tidigare underskattas. tillstånd är nu så allvarligt att det är osäkert om det går att hindra fortsatt försämring. (och ) brottas inte med samma känsliga balans för vattenomsättning och salthalt som , men man har ett gemensamt problem i och med den markanta ökningen av syrefattiga bottnar och övergödda vikar. Orsaken anses främst vara ökad tillförsel av näringsämnen. Det illegala fisket och EU:s oansvariga fiskepolitik hotar fiskbestånden. Trots en rad åtgärder hotas många av våra viktigaste fiskarter torsk, abborre och ål allvarligt genom överfiske och miljöstörningar. Grundproblemet är att EU:s kvoter inte är anpassade till bestånden, men också en bristande kontroll av illegalt fiske. Åtgärder måste således ske inom alla berörda områden såväl nationellt som internationellt, i alla berörda sektorer från fiske till jordbruk. Det är nödvändigt att satsa stort och satsa rätt för att vända utvecklingen. som har den längsta kusten längs har ett historiskt ansvar för detta tillstånd, och kraftiga nationella åtgärder måste vidtas för att minska utsläppen i . är gemensamma internationella insatser och en skärpning av de internationella konventionerna för havsmiljön nödvändiga. Vi ser positivt på att regeringen tagit till sig av tidigare förslag på åtgärder för havsmiljön. Det nya statliga bidraget LOVA är ett utdrag ur förslag till havsinvesteringsprogram som regeringen röstat ned i . LOVA är dock bara en del av alla de åtgärder som behövs. Propositionen saknar även konkreta åtgärder för att möjliggöra ett effektivt havsmiljöarbete. Regeringen lyckas dock belysa många av de problem vi står inför men dessvärre saknas tydliga och konkreta åtgärder. Detta ser vi som ytterst märkligt, särskilt som i sin granskning angående statens insatser för ett hållbart fiske sammanfattar de samlade insatserna som ineffektiva. betonar att regeringen inte på något tydligt sätt har lyckats prioritera mellan olika motstridiga mål varför vi ser det mycket olyckligt att denna prioriteringsbrist går igen även i denna proposition. Vi ser även en stor brist i att åtgärder inom jordbruket överlåtits enbart till landsbygdsprogrammet samt att åtgärderna inom fisket enbart ska ske inom ramen för det operativa programmet. Här har således inget nytt tillkommit vilket är mycket olyckligt med tanke på framför allt akuta läge. Vi föreslår därför ytterligare ambitionshöjningar och åtgärder. Slutligen är vi förvånade över att regeringens förslag om överlåtbara fiskerättigheter (ITQ) inte tas upp ordentligt i propositionen i och med att införandet av ITQ är ett enormt trendbrott inom svensk havsmiljö och fiskepolitik. Det är mycket positivt att regeringen ser vikten av att införa en ny havsmyndighet. Det är nödvändigt att ta ett helhetsgrepp för att lyckas med en samordnad och hållbar förvaltning av havens ekosystem. I och med att havet inte är ett slutet system utan påverkas av landbaserade verksamheter såväl som havsbaserade sådana krävs ett integrerat nyttjande och skydd av havsmiljöerna för att säkerställa ett långsiktigt skydd och hållbart nyttjande av havens ekosystem. Så som havsmiljöarbetet bedrivs pekar det mesta mot ett oförändrat eller t.o.m. försämrat tillstånd om ett eller . Det är nödvändigt att utveckla nya verktyg för att samordna de skilda behoven för nyttjande och skydd och skapa tydlighet i ansvarsfrågorna. Det krävs även för att undvika onödiga konflikter mellan olika näringar. Fisk och fiskefrågor kan t.ex. inte separeras från övriga havsmiljöfrågor. Det är av stor vikt att beslutsstrukturerna förändras så att berörda kuststater själva kan besluta om hur havet ska skyddas. En sådan förvaltning bör innehålla en kärna av skyddsområden där inga resursuttag får göras, ett större nätverk av skyddade områden där olika typer av brukande tillåts, samt övriga områden med specificerade hänsynsregler för olika verksamheter. En sådan zonindelning liknar system som tillämpas på land och på t.ex. utanför . En central förvaltningsmyndighet, som den regeringen har för syfte att tillsätta, är en förutsättning för det fortsatta havsmiljöarbetet. Förslagsvis kan basen för havsmyndighetens FoU-verksamhet utgöras av laboratorier. Dessa bör dock även integreras med, och förläggas till, ett antal utvalda universitet som bedriver relevant verksamhet (exempelvis universiteten i , , och ). bör ha i uppgift att agera som samordnare och kontaktpunkt mellan myndigheter och universitet. anser att all havsrelaterad verksamhet vid olika myndigheter såväl som ska ingå i den nya verksamheten. Vad som ovan anförts om den nya havsmyndigheten bör ges regeringen till känna. Jordbruket är den enskilt största källan till övergödningen. Det är därför mycket viktigt att stora insatser görs inom detta område som en del i arbetet med en förbättrad havsmiljö. För att nå upp till de fastställda målen enligt Baltic Sea Action Plan krävs betydligt mer långtgående åtgärder och insatser än vad som presenteras i propositionen. Detta bör ges regeringen till känna. ser en stor fara med att enbart överlåta jordbrukets åtgärder till landsbygdsprogrammet. Ersättningarna som utgår inom landsbygdsprogrammet omges av alltför många regler och andra omständigheter för att kunna fungera tillräckligt bra med hänsyn till vattenkvalitén. I och med jordbrukets stora påverkan på havsmiljön krävs därför också andra effektiva och säkra åtgärder inom en mycket snar framtid. har prioriterat stöd och regler som hindrar näringsläckage från jordbruket och anser att regeringen bör öka ambitionen gällande generella och obligatoriska krav på jordbruket. Bland annat driver ett krav på inrättande av odlingsfria zoner mot angränsande vattenmiljöer. Detta är så betydande för den hotade vattenmiljön att det är berättigat att införa lagstiftning gällande skyddszoner vid odling i vattennära områden. Detta bör ges regeringen till känna. Metoder att möta fosforproblemet, att identifiera och genomföra åtgärder där risken för förluster av fosfor är störst, behöver utvecklas. Vi anser även att nya skötselformer, däribland reglerad dränering, bör skapas. Utformning av stöd till sådan verksamhet måste därför utformas. Som ett led i att minska jordbrukets påverkan av övergödningen av haven föreslår vi även en höjning av skatten på handelsgödsel och bekämpningsmedel . Intäkterna från skatten menar vi ska återföras till jordbruket genom stöd till miljöåtgärder. Detta bör ges regeringen till känna. Förekomsten av föroreningar i produkter, mark och vatten har ökat i takt med att bl.a. det kemikalie- och transportberoende jordbruket har brett ut sig. Men i det ekologiska lantbruket eftersträvas en hög grad av självförsörjning. Vid odling ersätts kemiska bekämpningsmedel och konstgödsel med andra åtgärder, t.ex. varierad växtföljd och gödsel från ekologiskt hållna djur. Avsaknad av kemikalier och ökad variation bidrar till större biologisk mångfald på åkermarken och i dess närmaste omgivning. Ekologisk odling och djurhållning med vidtagna åtgärder för näringsläckage är en viktig åtgärd för att nå flera nationella miljömål; Hav i balans, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Ju mindre kemikalier som används i samhället desto närmare kommer vi också målet Giftfri miljö. Eftersom flertal miljökvalitetsmål inte bedöms kunna nås måste strategin vara att öka åtgärderna i stället för att sänka målen. Ett inkluderande av främjandet av ekologisk odling bör därför vara en del av havsmiljöarbetet. Detta bör ges regeringen till känna. 5.2Riskerna med djurhållning på läckagekänsliga områden Även om reformer i rätt riktning har gjorts bidrar fortfarande EU:s jordbrukspolitik till utveckling mot djurfabriker och industriella jordbruk vilka skapar negativa miljöeffekter. Dagens jordbruk brottas med regionala balansproblem mellan djurhållning och växtodling vilket leder till ökad risk för stora överskott på stallgödsel i de regioner där djurproduktion bedrivs. En ny definition av stora djurgårdar som industriella anläggningar med punktutsläpp bör ske och ska därmed lyda under samma regelverk. bör även stora djurbesättningar förbjudas på läckagebenägna områden. Det kan också handla om verksamhetsförbud. För att i stället uppmuntra djurhållning i de delar av landet som inte är kustnära kan bl.a. investeringsbidragen i landsbygdsprogrammet användas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.3Återföring av fosforföreningar från avlopp Regeringen föreslår en återföring av de fosforföreningar som finns i avloppsslam. Dessa fosforföreningar är en begränsad naturresurs och ser mycket positivt på att återföra dessa till marken. Återföringen måste dock initialt begränsas i och med slammets höga halter av kadmium. Dagens separeringssystem är inte tillräckligt utvecklat. Det är inte ovanligt att dagvatten, dusch- och diskvatten, urin och ibland även lakvatten återfinns i samma system. Utvecklande av mer separerade system är en mycket kostsam process varför föreslår att slammet begränsas till återförande på mark som inte används till livsmedelsproduktion. Förslag på mark där fosforföreningarna med fördel skulle kunna användas är grönområden, golfbanor och dylikt. Vi vill se över möjligheten att införa bättre separeringssystem i samband med nyproduktion av bostäder såväl som industrifastigheter och i det planerade ombyggandet av miljonprogramsområden. Detta bör ges regeringen till känna. 5.4Musselodlingar som reningsmetod mot övergödning Övergödning av våra vatten är ett miljöproblem som måste åtgärdas. Det kräver stora insatser. Ökad tillförsel av växtnäringsämnen, främst kväve och fosfor, har orsakat en ökad produktion av växtplankton och fintrådiga alger. Överfisket på rovfisk har resulterat i minskad förekomst av växtplanktonätande småfisk. Detta har medfört en rad negativa effekter på havsmiljön som grumligt vatten, syrefria bottnar, förändrad artsammansättning och att grunda vikar växer igen. Trots åtgärder har halten näringsämnen och produktionen av plankton i havet inte minskat nämnvärt. Däremot har förhållandena i innerskärgårdarna förbättrats på många håll som ytterskärgårdarna har försämrats. Odling av blåmusslor är ett exempel på en åtgärd som kan användas för att kompensera för utsläpp av närsalter till kustzonen. anser att som ökade åtgärder ska vidtas för att stoppa utsläppen vid källan bör en kraftig utveckling av den här reningsmetoden ske och välkomnar därför regeringens satsning på bidrag till lokala vattenvårdssatsningar mot övergödning. Regeringens anslag räcker dock inte för att komma till rätta med övergödningsproblematiken. I och med den kostnadseffektivitet som musselodlingar innebär (enligt utredningar) föreslår vi större satsningar på området. En musselodling per ytenhet plockar bort mycket mer kväve och fosfor än en våtmark (källa: ). Investeringar för mellan 0,5 och 1 miljard till musselodlingar skulle enligt beräkningar ge samma reningseffekt som investeringar för drygt 5 miljarder inom jordbruket. Ett alternativ är att använda intäkter från regeringens förslag gällande vattenanvändarens ansvar enligt ramdirektivet för vatten för vattenvårdande insatser. Även ett avgiftstillägg på kommunernas vattentaxa med /liter och på vattenkraftens produktion med /kWh (ca /år), skulle vara en möjlig investeringskälla. Det finns även EU-medel genom Europeiska fiskerifonden för nyinvesteringar i vattenbruk och för förbättrad fiskeproduktion som med fördel kan riktas till musselodlingar och andra aktiviteter för att minska övergödningen av främst . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. EU:s jordbrukspolitik stödjer utvecklingen mot djurfabriker och industriella jordbruk vilka skapar negativa miljöeffekter genom kemikalieanvändning, genmodifierade organismer, övergödning av sjöar och hav, minskad biologisk mångfald och ökade transporter. bör agera för att EU:s gemensamma jordbrukspolitik reformeras till att främst gynna omställningen till ekologiska jordbruk och djurhållning (som säkras mot näringsläckage) till att ytterligare åtgärder för att minska näringsläckaget till havsmiljön genomförs. Detta bör ges regeringen till känna. 5.6Syresättningsförsök och fosforflöden från djupbottnar välkomnar de nya anslagen till forskning och utveckling. Dock behövs ett ytterligare anslag för forskning på läckaget av fosfor från djupbottnarna. Problemet med syrefria bottnar finns i olika utsträckning i alla hav över jorden och har ökat i takt med ökade utsläpp av näringsämnen från ett alltmer intensivt jordbruk med handelsgödsel. Utbredningen av de syrefria bottnarna i utsätter allt levande i detta hav, främst torskbeståndet, för stor stress eftersom har mycket låg vattenomsättning och bräckt vatten. Så mycket som av alla fosforutsläpp till sker från havsbotten varför det krävs stora insatser inom detta område. Utan ytterligare satsningar är risken stor att vi inte lyckas nå BSAP:s mål för minskat fosfor. Metoden med direkt syresättning är en metod som vi finner vara av störst intresse att utreda. Det är av största vikt att metoden prövas småskaligt med syfte att undersöka vilka eventuella effekter metoden kan medföra. Det finns risker med alla sådana här typer av metoder varför försiktighetsprincipen ska gälla. Metoden går ut på att binda fosfor i bottensedimenten genom att syresätta till /l. I och med att detta måste ske utan att språngskiktet förändras krävs ytterligare utveckling på området. Olika metoder för syresättning vid ytvattnet har tidigare prövats, men med dagens moderna teknik finns det stora möjligheter att syresätta bottenvattnet. Energiåtgången bör tillgodoses från havsbaserad vindkraft. Syresättning kan med fördel provas i liten skala i syrefria djuphålor i t.ex. ostkustens och . Det är både ur biologiskt och ur kemiskt/kemikaliskt perspektiv intressant att utreda hur denna teknik är lämplig i havsmiljö. Detta bör ges regeringen till känna. 5.7Gemensamma åtgärder även mot fosforutsläpp Problemet med fosforläckage och utsläpp får ett allt större fokus i debatten om övergödningsproblem. var det främst kvävet som utpekades som boven i dramat men har det visat sig att fosfor har en mycket stor påverkan bl.a. i och med att fosfor utgör den begränsande faktorn för sommarblomning av alger. har i och med sina styva leror ett stort problem med just fosforläckage. Mängden som läcker ut är även beroende av hur man brukar jorden. Liknande problem återfinns i . bör verka för att kraftfulla gemensamma utsläppsbegränsningar beträffande fosfor införs i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6Statligt bidrag till vattenvård har under ett flertal år föreslagit ett havsinvesteringsprogram i likhet med klimatinvesteringsprogrammet. Vi har avsatt en havsmiljard för miljöförbättrande åtgärder i havs- och vattenmiljöer. Delar av detta program tar regeringen upp i och med införande av det statliga bidraget med LOVA. Det är dock olyckligt med de mycket begränsade åtgärderna och resurserna som tilldelats programmet. För att möjliggöra effektiva åtgärder med helhetsfokus föreslår vi därför att ett nytt och kompletterande statligt bidrag till vattenvårdande åtgärder införs. Bidraget föreslås vara en utökning och breddning av dagens fiskevårdsmedel där även vattenvård inkluderas. Tillvägagångssättet för bidragssökandet är mycket etablerat och inarbetat vilket underlättar förfarandeprocessen. Ett sådant utökat statligt bidrag skulle möjliggöra fysisk restaurering av förstörda miljöer, förlorade kustområden och förbättrade fiskevandringsvägar samt övrigt arbete för ökade och långsiktigt hållbara fiskebestånd. Utsättning av fisk ska begränsas och enbart ske som kompensation för skador i miljön som inte kan åtgärdas. Utsättningen ska baseras på lokala bestånd och främmande arter bör förbjudas. Restaurering av naturliga lek- och uppväxtområden med hjälp av vattenvårdsmedel ska enbart ske för att återskapa naturlig reproduktion. Utsättningen ska inte vara ett medel för att möjliggöra överfiske. Detta bör ges regeringen till känna. En av de största utmaningarna vi står inför är problemet med överfiske. I och med att många länder konkurrerar om de gemensamma fiskeresurserna kompliceras politiken ytterligare. De stora, och kontraproduktiva, subventionerna till fisket är en bidragande orsak till utfiskningen av haven. Dessa subventioner är ej förenliga med ett hållbart och långsiktigt fiske. I granskning belyses dessa problem och konkreta rekommendationer lyfts fram. Dessvärre verkar inte regeringen ha tagit till sig denna kritik varför konkreta åtgärder lyser med sin frånvaro. De insatser man nämner i propositionen handlar om det som redan är beslutat inom ramen för miljömålsarbetet samt det operativa programmet för fiske (EFF). Det faktum att regeringen dessutom inte levt upp till kraven på medfinansiering till det operativa programmet visar på en ovilja att prioritera frågan. Regeringen upplyser i propositionen om att man negligerat inbetalningar på av medfinansieringen. Regeringens fiskepolitik i havsfrågan är sålunda ingen storsatsning utan snarare en försämring av det som redan antagits i det operativa programmet.