mot · GW02C6 · 2009-01-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:80 Äktenskapsfrågor avslår regeringens förslag till lagändring i vad gäller 4 kap. 3 § 3. Den moderatledda regeringen har överlämnat en lagrådsremiss angående äktenskapsfrågor som bl.a. tar upp förslaget om att ta bort domares skyldighet att förrätta vigslar och partnerskap. Detta förslag ligger nu på bord i form av proposition 2008/09:80 Äktenskapsfrågor. Förslaget från regeringen är att lagändringarna ska träda i kraft . De kommuner som föreslår vigselförrättare och partnerskapsregistrerare som förordnar administrerar även deras vigslar. Det är mycket troligt att dessa kommuner kommer att få ta över de vigslar som administreras av domstolarna för att medborgarna ska få samma service som . I praktiken övervältras därför en statlig uppgift på berörda kommuner. Som exempel kan nämnas att både , och administrerar vigslar och partnerskapsregistreringar i ett stort antal. Vad som är en service blir ett obligatorium. Förslaget har remissbehandlats men endast SKL har svarat för kommunerna. Ingen av de stora kommunerna har alltså direkt fått komma till tals. I den lagda propositionen har angivits att ändringen inte innebär något större merarbete utan att närmare analysera vad detta medför för de största kommunerna. Hur rimmar detta med finansieringsprincipen? Finansieringsprincipen omfattar statligt beslutade obligatoriska åtgärder som direkt tar sikte på verksamhet. Principens innebörd är att kommuner och landsting inte ska behöva höja skatten eller prioritera om annan verksamhet för att finansiera nya statliga uppgifter. Finansieringsprincipen är grundläggande för de ekonomiska relationerna mellan staten och kommunsektorn och gäller i båda riktningarna. I utredningens betänkande undersöks sätt på vilket kostnaderna för förändringarna av domares vigselrätt kan hanteras. I 4 kap. 8 § i förslag till ändring i föreslås av utredningen att en avgift ska utgå för vigsel som förrättas av den som förordnat till vigselförrättare och att närmare föreskrifter om sådan avgift och betalningen av den meddelas av regeringen. svarar för arvode till vigsel- och partnerskapsförrättare. En föreslagen avgift skulle därför möjligen även täcka den kostnad som kommunen har för administrationen av vigslar, exempelvis genom ett schablonbelopp för varje vigsel som kommunen administrerar. Den moderatledda regeringens proposition berörs inte denna eller andra relaterade frågor. För att illustrera hur omfattande administrationen för är kan nämnas att administrerades ca 1300 vigslar och partnerskapsregistreringar för tio valda förrättare. hade ca 600 vigslar och registreringar och , som finns i , ca 60 stycken. Det antal som tingsrätterna har torde nu till stor del övergå till , som kommer att administrera även dessa. Det finns, som man kan se av ovan förda resonemang, många frågor som propositionen inte besvarar. Hur påverkas de förtroendevalda kommunala vigselförrättarna av den ökade arbetsbördan? Hur påverkas de stora kommunernas ekonomi? Vad händer med ståndsmässigheten vid de borgerliga vigslarna till följd av det ökade trycket? Ska medborgarna hänvisas till kyrkorummen, som vi via skattsedeln delfinansierar, för att kunna få en anständig inramning till vigseln? Om föreslagen förändring ska kunna behandlas seriöst av kräver det åtminstone en konsekvensanalys och utförlig beskrivning av vilka följderna kan förväntas bli för de större kommunerna.