mot · GX02MJ468 · 2009-10-05 00:00:00 — Hälften av hotade arter finns i skogen och enligt alla experter behövs det ökade resurser till skogen för att bevara de hotade arterna. Naturreservat är den mest effektiva metoden att bevara och stärka biologisk mångfald och bevara ekosystemens funktioner. För att nå miljökvalitetsmålet Levande skogar till 2020 krävs enligt åtminstone i ökat anslag för att köpa in biologiskt värdefull mark. Regeringen har istället skurit ned anslaget i budgeten till biologisk mångfald med ca en miljard . Öppnat upp för jakt på varg. Rovdjuren har som toppredatorer en viktig roll i ekosystemen. Regeringen har öppnat nu upp för licensjakt på varg. Denna avskjutning innebär tillsammans med de stora problem som finns med den illegala jakten en mycket hög omsättning på individer hos en djurart som präglas av livslånga parförhållanden och stabila familjeförhållanden. Flera remissinstanser (däribland Artdatabanken, och ) har påtalat motsättningen mellan regeringens förslag och EU:s art- och habitatdirektiv. Regeringens strandskyddsproposition som lades hotar allemansrätten och gemensamma stränder, bad och fiskeplatser. Regeringen gör inget för skydda stränderna där trycket är hårdast. Den biologiska mångfalden, allas tillgång till friluftsliv och goda rekreationsområden får inte ett tillräckligt skydd. Tar bort styrmedel för havsmiljön. Skatt på handelsgödsel har varit ett av de bästa styrmedlen för att komma tillrätta med övergödningen i och . Intäkterna från skatten har gått tillbaka till jordbruksektorn i form av miljöstöd. Trots regeringens prat om att prioritera havsmiljön tar den alltså bort skatten på handelsgödsel. Följer inte forskarnas rekommendationer. Jordbruksministern har ändrat linje i EU:s fiskeförhandlingar om att alltid följa forskarnas råd i fiskeripolitiken och har röstat ja till de allt för höga fiskekvoterna. 7Miljö ur ett klassperspektiv 7.1Rika tär på miljön Både rika människor och fattiga är en del av problemen när det gäller dagens konsumtion; fattiga för att de har tillgång till för lite resurser och rika för att de använder för mycket resurser. Fattiga människors låga konsumtion och påverkan på miljön utgör på ett sätt en räddning för rika människor eftersom de fattiga så begränsat tär på mänsklighetens gemensamma resurser. Ungefär en halv miljard människor globalt lever i det som betecknas som survival economy, med begränsat ianspråktagande av jordens resurser och energi i jämförelse med rika människor. 48procent av människorna i utvecklingsländerna lever ännu i fattigdom. uppgår antalet hungrande människor i historien till en miljard människor. Omkring 10miljoner barn dör av sjukdomar som hade kunnat botas eller förhindras. En fjärdedel av världens befolkning har inte tillgång till elektricitet. I denna situation är utveckling det överordnade målet för dessa utvecklingsländer. Dagens i-länder har under de senaste 200 hundra åren gynnats av en koldioxidintensiv produktion och har stått för uppemot 80procent av de utsläpp av växthusgaser som människan gett upphov till. Och skillnaderna i utsläppen består . Höginkomstländer släpper ut stora mängder koldioxidekvivalenter (CO2e) per person och år: 20,6ton, 19,8ton, 18,8ton, 10,4ton, 9,8ton, 6,4ton. Det ska jämföras med utvecklingsländernas utsläpp: 4,6ton, 2,0ton, 1,2ton. De allra fattigaste länderna såsom släpper ut 1ton per person och år. Världsgenomsnittet är 4,5ton per person och år (, Annual 2006). De svenska utsläppen har minskat , men om enbart svenska data används kan utsläppen underskattas kraftigt enligt en undersökning från KTH (Koldioxidutsläpp till följd av import och konsumtion: beräkningar med olika metoder, m.fl. ). KTH:s skattningar ger utsläpp per capita som varierar mellan 6,3och 12ton koldioxid. Tittar vi på annan miljöpåverkan är det främst rika länders befolkningar som påverkar miljön mest. Ekologiska fotavtryck är ett mått på mängden resurser som en människa förbrukar. Det är uttryckt i den areal av förnyelsebara resurser som behövs för att försörja en människa eller ett land. och är de länder som totalt sett har de största fotavtrycken, men räknat per person är skillnaderna mellan länderna stora. invånare har ett fotavtryck på ,4globala hektar (gha) medan invånare har ett fotavtryck på ,1gha. Svenskarnas fotavtryck är ,1gha per person och år. Jämför det med , och med fotavtryck på endast 0,5gha per person och år. I snitt har varje människa på jorden ett avtryck på ,1globala hektar. Nästan alla de 75 länder som gör anspråk på mindre än det rättvisa utrymmet är låginkomstländer i , , och (WWF, Living Planet , 2008). Även inom länder finns stora skillnader i miljöpåverkan. Enligt en KTH-avhandling lever låginkomsttagare ofta mer miljövänligt än de med högre inkomster (, miljö på KTH). Ensamstående kvinnor med barn, boende i hyresrätt och personer med låg inkomst är de som lever mest miljövänligt. Även om de vare sig sopsorterar eller handlar ekologiskt har låginkomsttagare ett bättre miljöbeteende än höginkomsttagare. Det beror på att låginkomsttagare har mindre bostäder, åker mer kollektivt och konsumerar mindre. Man kan också se att personer som har erfarenhet av att bo i fattiga länder och har varit tvungna att leva ett resurssnålt liv lever energisnålt även i . De länder som släpper ut mest växthusgaser är de som drabbas lindrigast av växthuseffekten. Istället är det utvecklingsländer som kommer att få bära 7580procent av klimatförändringarnas skador och kostnader, enligt (2010). FN:s klimatpanel bedömer att effekterna av klimatförändringarna kommer att slå hårt mot världens fattiga regioner (Klimateffekter, anpassning och sårbarhet, 2007): I drabbas ytterligare 75250miljoner människor av ökad vattenbrist. Mindre nederbörd leder till att vissa delar av matproduktion minskar med uppemot 50procent. I kommer tillgången till färskvatten att minska, kustnära områden drabbas av översvämningar och klimatförändringarna utgör ett hot mot naturresurser och människors hälsa. I hotar klimatförändringarna att leda till stora förluster av biologisk mångfald. Vatten för konsumtion, jordbruk och energiproduktion påverkas signifikant. Livsmedelssäkerheten försämras och antalet hungriga människor ökar. Små önationer förväntas drabbas hårt av bl.a. höjd havsnivå, minskad tillgång till vatten och korallblekning. Andra allvarliga effekter som drabbar världens fattiga människor är: Otillräckliga förutsättningar för anpassning. Fattiga länder och människor har sämst förutsättningar att anpassa sig klimatförändringarnas negativa effekter. bedömde att ytterligare 145220miljoner människor i södra och söder om kan hamna i absolut fattigdom med tillgång till endast 2dollar per dag. anger att klimatförändringarna kan leda till att hundratals miljoner människor drabbas av undernäring och vattenbrist (Kampen mot klimatförändringarna, UNDP, 2007/2008). Andel områden med torka bedöms öka, i söder om med 6090miljoner ha till 2060. kan ytterligare 600miljoner människor lida av undernäring p.g.a. klimatförändringarna (UNDP, 2007/2008). Enligt FAO lever omkring 1,2miljarder människor, nästan en femtedel av jordens befolkning, på områden med vattenbrist och klimatförändringarna riskerar leda till att ytterligare 1,8miljarder får vattenbrist (UNDP, 2007/2008). Ökad temperatur och ökad nederbörd i vissa regioner bedöms öka vattenburna sjukdomar såsom kolera och malaria. Enligt en Sidastudie riskerar klimatförändringarna att leda till att ytterligare 220400miljoner människor i främst fattiga länder kan insjukna i malaria. Ifall temperaturen ökar med bedöms ytterligare 300miljoner människor eller fler drabbas av översvämningar. Enbart i kan 70miljoner människor drabbas. bedöms upp till 175miljoner barn påverkas av naturkatastrofer som orsakas av klimatförändringar (Sida, , 2008). Enligt kommer klimatförändringarna att resultera i att 200miljoner människor är klimatflyktingar 2050. har räknat fram att 50miljoner människor kommer att behöva flytta pga. miljöförändringar och att av dessa är de flesta kvinnor och barn (Sida, , 2008). Ökad risk för konflikter. Enligt Sida finns det 46 länder med 2,7miljarder invånare där effekterna av klimatförändringarnas påfrestningar i kombination med ekonomiska, sociala och politiska problem innebär en hög risk för våldsamma konflikter. Därutöver finns det enligt Sida ytterligare 56länder med 1,2miljarder människor där de statliga institutionerna kommer att få stora svårigheter att hantera klimatförändringarnas effekter. I dessa länder finns en hög risk för politisk instabilitet, med potentiella våldsamma konflikter som en tydlig risk i ett längre perspektiv (Konflikter i klimatförändringens spår, 2008). är två tredjedelar av alla ekosystemtjänster förstörda eller på väg att förstöras och klimatförändringar samt ohållbart naturresursutnyttjande förvärrar situationen. Fattiga människor är mest beroende av naturresurser och drabbas därför hårdast när ekosystemen skadas (Sida, , 2008). Enligt of the Worlds (2007) avverkas ca 13miljoner hektar skog , framförallt i och . Ursprungsbefolkningar blir berövade sina hem, den biologiska mångfalden förstörs och därmed även de naturresurser som fattiga människor är beroende av. Jordbruk är den viktigaste orsaken till avskogning. Skog blir betesmarker för köttdjur eller används för sojaproduktion som i sin tur blir djurfoder i köttproduktionen, kött som äts av framför allt rika människor. Överutnyttjande av fiskeresurserna förstör inte bara havsmiljön utan även livsvillkoren för lokalbefolkningen som blir bestulna på såväl livsmedel som arbetstillfällen. av EU-flottans fångster beräknas komma från fiskevatten utanför EU. För över en miljard människor är fisk den viktigaste proteinkällan och utfiskningen ställer till stora problem för dem. 8Förslag till minskade klyftor mellan rikas och fattigas miljöutrymme För att minska klyftorna mellan rikas och fattigas miljöutrymme måste de rikas utsläpp minska kraftigt. Egentligen är det inte rätten till utsläpp som är den stora tvistefrågan, utan rätten till utveckling. De rika länderna har resurser och förutsättningar att utvecklas trots kraftiga utsläppsminskningar. De fattiga har inte samma möjlighet. Rika länder måste gå före och göra kraftiga minskningar av sina egna utsläpp i syfte att lämna en del utsläppsutrymme för utvecklingsländer, men även för att stimulera en snabb framväxt och efterfrågan på ny miljöteknik. Det skriver i sin senaste . Men den borgerliga regeringen har ändrat hållning och vill att en tredjedel av klimatmål ska uppnås genom klimatprojekt utomlands. Vi menar att ska göra klimatinsatser utomlands och att i-länder ska minska sina egna utsläpp kraftigt för att lämna utsläppsutrymme för fattiga och därtill hjälpa fattiga länder att såväl begränsa sina utsläpp som att anpassa sig till klimatförändringarnas effekter. Enligt FN:s klimatpanel måste de globala utsläppen minska med 5085procent till 2050 i förhållande till nivå om vi vill begränsa temperaturökningen till mellan 2 och 2,. Dessutom måste utsläppen nå sin topp . Efter att FN:s klimatpanel publicerade sin senaste rapport har ny forskning kommit som visar att det kan vara svårare än man bedömt att uppnå tvågradersmålet. Vi föreslår att ska vara drivande för ett globalt klimatmål som innebär att de globala utsläppen ska minska med minst 80procent till 2050. Utsläppsmålet måste utgå ifrån vad naturen kräver och kan därför ständigt förändras. Detta bör ges regeringen till känna. Bindande, kvantitativa åtaganden för perioden närmast efter 2012 bör omfatta alla industriländer. bör agera för att industriländernas utsläppsreduktioner ska uppgå till till 2020. Utsläppen i industriländerna bör minska till 2050. bör agera för att utsläppen per capita konvergerar. Detta bör ges regeringen till känna. Utsläppen i i den sektor som inte handlar med utsläppsrätter bör vara 45procent lägre än utsläppen under förutsättning att EU, efter en internationell överenskommelse i , lägger ut 30 procents utsläppsminskning i den handlande sektorn. Med dessa förutsättningar kommer de totala utsläppen i att minska med ca 40procent. Om EU istället lägger ut 20procent i den handlande sektorn, bör målet för den icke-handlande sektorn revideras. Målet för den icke-handlande sektorn ska genomföras i och ska inte omfatta åtgärder i andra länder. Upptag och utsläpp till och från skogsbruk och annan markanvändning bör inte inkluderas i det nationella målet . Detta bör ges regeringen till känna. Utsläppen av växthusgaser i ska reduceras med 90procent 2050 i förhållande till 1990. Detta bör ges regeringen till känna. 8.1.3Mål för minskade utsläpp i andra länder bör ha högt ställda ambitioner i vårt stöd till klimatinsatser i andra länder. Vi vill därför minska utsläppen i andra länder med minst 13procent i förhållande till hur utsläppen såg ut i den icke-handlande sektorn i . Fokus ska ligga på stöd till klimatarbete i utvecklingsländer. Detta bör ges regeringen till känna. 8.1.4Mål för EU till 2020 är tillsammans med den region i världen som historiskt sett har släppt ut mest växthusgaser i världen. Vi har därför ett stort ansvar att minska utsläppen. EU har ett mål om att minska utsläppen med 20 eller 30procent till 2020, beroende på om vi får ett nytt globalt klimatavtal i . På Balitoppmötet anslöt sig EU och de andra deltagande länderna till FN:s klimatpanels, IPPC, forskningsrapport som kräver minskningar på 2540procent i den utvecklade världen . Ska den rika världen nå detta mål måste EU driva på. Detta görs bäst genom att vi själva tar ansvar och gör de kraftigaste minskningarna bland i-länderna. Vi föreslår därför att EU till 2020 minskar sina utsläpp med minst 40procent jämfört med nivåer. Detta bör ges regeringen till känna. För att ska ha några möjligheter att bromsa sina egna utsläpp och utvecklas behöver de få tillgång till modern miljöteknik. Genom att förändra patentlagstiftningen skulle tekniköverföring gynnas. av vindkraftstekniken i världen kontrolleras av fyra företag. Tre är europeiska och ett är från . När många utvecklingsländer nu vill bygga ut vindkraften måste de använda gammal teknik där patenträtten gått ut. De har helt enkelt inte råd med den modernaste och miljövänligaste tekniken. Det bör göras en översyn av patent- och immaterialslagstiftningen för att göra det lättare att sprida grön teknologi till utvecklingsländer. Detta ges regeringen till känna. 8.2Utvecklingsländernas anpassning till klimatförändringarna Anpassning till klimatförändringarna innebär att samhällen gör sig förberedda på att hantera de negativa effekter som förändringarna kan medföra. Eftersom klimatförändringarna redan sker och då fattiga länder påverkas av dessa är anpassning en av de viktigaste aspekterna i hur man kan öka klimaträttvisan. Klimatanpassning måste föras in i alla länders nationella strategier. Anpassningen till klimatförändringarna ska vara en del av existerande fattigdomsbekämpningsstrategier där utsatthet kopplad till orättvisor, baserat på t.ex. tillgångar, kön och regionala skillnader, ska adresseras. Nationella åtgärdsplaner för anpassning måste även ta hänsyn till konfliktrisker. bör i internationella fora verka för detta. Detta bör ges regeringen till känna. anser att det behövs ett nytt klimatbistånd. Rika i-länder som orsakat klimatförändringarna måste enligt klimatkonventionen ge nya, additionella resurser till världens fattiga som drabbas av de negativa effekterna. Därför ser vi med oro på den utveckling i världen då budgeterade biståndspengar används till klimatåtgärder i utvecklingsländer. Det är att dubbelt straffa människor i dessa länder då biståndspengar härmed undantas från andra viktiga områden som bl.a. utbildning och hälso- och sjukvårdsinsatser för att gå till de förödande klimatkonsekvenser som främst västvärlden orsakat. Vi föreslår att det införs ett klimatbistånd utöver biståndsramen i den svenska statsbudgeten. Detta bör ges regeringen till känna. EU behöver också ta ett större ekonomiskt ansvar för att stödja dem som drabbas värst av klimatförändringarna. Men EU har ingen enskild budgetpost för klimatbistånd. bör verka för att det i EU:s budget inrättas en enskild budgetpost utanför biståndssatsningarna för klimatbistånd. Detta bör ges regeringen till känna. 8.2.3Nya finansieringsmekanismer för klimatanpassning FN menar att det behövs mellan 500 och 600miljarder dollar för att utvecklingsländerna ska kunna anpassa sig till klimatförändringarna som de utvecklas (UN World Economic and Social Survey 2009). Det motsvarar ungefär en procent av världens samlade BNP . För att samla riktigt stora resurser till utvecklingsländers klimatanpassning räcker det inte att förlita sig på i-länders statsbudgetar. Det behövs mer resurser. Det finns många förslag på internationella finansieringsmekanismer inför klimattoppmötet i , exempelvis avgift på flyg och sjöfart och avgift på utsläppshandel. , som är ordförande i , har dock varit kallsinnigt till alla förslag. Istället har man inväntat . Problemet är dock att förslag är alldeles för tamt. De menar att det endast behövs en sjättedel så mycket resurser för att hjälpa utvecklingsländer, som FN menar att det behövs. Dessutom är finansieringen av förslaget tveksamt, då man utgår från att utvecklingsländer själva ska stå för en betydande del av kostnaden. Detta förslag stöds av den . Vi menar att det är skamligt lågt av EU. måste som EU-ordförande agera för en linje som även utvecklingsländerna kan acceptera. Vi anser att inom EU ska vara kraftigt drivande för att en ny finansieringsmekanism kommer till stånd. är positivt inställt till att utöver ett nytt klimatbistånd även ta ut en avgift på utsläppshandeln eller skatter på internationellt flyg och sjöfart för att samla ihop de medel som behövs för utvecklingsländernas anpassning till klimatförändringarna. EU bör bidra med ca 200miljarder dollar av dessa. Detta bör ges regeringen till känna. 8.2.4Klimatrelaterade katastrofer och kriser Enligt (2007/08) behövs mer finansiering för återuppbyggnad efter stora klimatrelaterade katastrofer och för att stärka samhällens motståndskraft och återhämtningsförmåga. UNDP bedömde att omkring 2miljarder dollar bör satsas på detta till 2016. Vi föreslår att av de medel som avsätts för klimatfinansiering för anpassning ska delar satsas på det internationella samfundets kapacitet att agera i samband med klimatrelaterade katastrofer och kriser. Dessa medel bör riktas till t.ex. . Detta bör ges regeringen till känna. 8.2.5Klimatanpassning i sviktande stater Enligt Sida riskerar 46 länder med 2,7miljarder människor våldsamma konflikter p.g.a. klimatförändringarnas effekter. Det behövs nya initiativ för att nå överenskommelse om vikten av anpassning, särskilt i sviktande stater och för att utveckla internationella riktlinjer och tillgängliggöra nödvändiga ekonomiska resurser. I dessa länder bör anpassning prioriteras framför åtgärder för minskade utsläpp. Strategier för fredsbyggande och utveckling bör innefatta anpassning till klimatförändringarna och tydliggöra hur aktiviteter inom dessa områden påverkar och förstärker varandra. Vi menar att situationen kräver att risk för konflikter pga. klimatförändringarna måste högre upp på den internationella politiska agendan. Detta bör ges regeringen till känna. Hantering av migration från sviktande stater behöver förberedas. Forskning som hanterar sannolika migrationsflöden kan bidra till att identifiera både migranterna och värdsamhällena, där man bör påbörja en dialog i ett tidigt skede för att förbereda hanteringen av flyktingströmmar. Migration bör betraktas som en del av anpassningsstrategierna och därmed hanteras och underlättas snarare än förhindras. Detta bör ges regeringen till känna. 8.3Fasa ut skadliga subventioner Det sägs ofta att det inte finns tillräckligt med pengar till utsläppsminskningar och för finansiering av utvecklingsländernas anpassning till klimatförändringarna. Men en titt på den mängd pengar som satsas på subventioner till bl.a. oljeutvinning ger vid handen att finansiella resurser finns. riktas subventionerna emellertid fel, på sådant som förvärrar klimatkrisen, och den humanitära krisen får följder av klimatförändringarna. menar att världen inte har råd att subventionera miljöbovarna och vill fasa ut de skadliga subventionerna. Regeringar världen över ger subventioner åt olje- och gasbranschen som omfattar (, 2006). Därutöver kan tilläggas de hundratals eller rent av som satsas på militära operationer i syfte att skydda oljeutvinning. är den största multilaterala bidragsgivaren och har gett ungefär 8miljarder dollar i oljesubventioner . Och detta stöd växer. ökade krediter till energisektorn med över 50procent och av dessa går 77procent till olja och gas medan endast 5procent satsas på förnyelsebar energi (, Utsläpp och Rättvisa, 2008). bör agera i alla internationella forum för att subventioner till olja och andra fossila energislag ska fasas ut. Detta bör ges regeringen till känna. 8.3.2Avskaffa EU:s stöd till fossil energi Kolkraften är den energiform som står för de största utsläppen av växthusgaser. Kärnkraftsindustrin har ännu inte presenterat något trovärdigt förslag för hur kärnavfallet ska hanteras långsiktigt. Ändå dominerar dessa energiformer inom EU. Kärnkraften har sedan starten på fått i subventioner. får kärnkraftsindustrin i regeringsstöd för varje nytt projekt, som om kärnkraften introducerades på marknaden för allra första gången. Förutom skattefinansierade förmånliga lån, slipper reaktorägarna betala korrekta olycksfallsförsäkringar. Inom EU har energiforskningsprogrammets del till kärnkraften traditionellt fått ungefär dubbelt så mycket forskningsanslag som alla andra energikällor tillsammans och av de pengar som inte har gått till kärnkraft har fossil energi fått större delen. Förnybar energi har bara fått småsmulor av kakan. bör verka för att EU:s stöd för kärnkraft och fossil energi fasas ut och istället inriktas på förnybar energi. Detta bör ges regeringen till känna. 8.3.3EU:s stöd till infrastruktur ska vara långsiktigt hållbara EU stöder stora satsningar på infrastrukturinvesteringar, bl.a. genom Europeiska investeringsbanken (EIB), och stora vägbyggen i . För att bidra till en ekologiskt hållbar utveckling är det nödvändigt att den huvudsakliga inriktningen på dessa investeringar är en ny miljöanpassad infrastruktur. EU:s investeringar i infrastruktur behöver klimatanpassas och bör därför i första hand göras i järnväg, sjöfart och system för samordning och omlastning för ett optimalt utnyttjande av de olika transportslagens fördelar. Detta bör ges regeringen till känna. 8.3.4Avveckla subventioner till yrkesfisket Regeringen vill avskaffa vissa skattelättnader och subventioner för jordbruk, skogsbruk, vattenbruk och industrin utanför den handlande sektorn. I huvudsak stöder vi regeringens linje. Därutöver vill vi att yrkesfiskarnas subventioner i form av befrielse från energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt fasas ut. Detta kan göras genom att sluter bilaterala avtal med grannländer runt och så att dessa åtgärder samordnas. Detta bör ges regeringen till känna. Subventioner till yrkesfisket minskar incitamenten för att använda mer energisnåla motorer och fiskemetoder, vilket enligt bidragit till att fiskenäringen ligger på tredje plats när det gäller koldioxidutsläpp i förhållande till branschens storlek. Dessutom leder det till överfiske (Statens insatser för ett hållbart fiske, RiR 2008:23). bör i EU arbeta för ändringar av energiskattedirektivet så att subventioner till yrkesfisket i form av befrielse från energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt fasas ut. Detta bör ges regeringen till känna. 8.4Avbryt EU:s orättfärdiga fiskeavtal utanför uppmanar regeringen att agera gällande EU:s fiskepolitik där man utnyttjar fattiga länders fiskebestånd i fallet . Det är synnerligen allvarligt att svenska fartyg fiskar i vatten, trots att sagt nej till EU:s fiskeavtal med ockupationsmakten .