mot · GW02Fi14 · 2009-01-30 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:106 Kredit till bemyndigar regeringen att besluta om kredit till på maximalt , en kredit som är frikopplad från IMF och i form av ett bilateralt grannlandslån, i enlighet med vad som anförs i motionen. begär att regeringen återkommer till med förslag om vilka krav som ska kopplas till långivningen efter samråd med den isländska regeringen. har drabbats hårt av den nyliberala ekonomiska politiken. Banker har gått omkull, arbetslösheten ökar kraftigt, växelkursen har fallit med och BNP väntas falla med . Bankernas bankomslutning har varit nio gånger större än landets BNP, vilket visar på omfattningen av spekulationsekonomin. De isländska hushållens skuldsättning är två gånger högre än den disponibla inkomsten och företagens drygt högre än BNP. Den offentliga sektorns offentliga bruttoskuld förväntas stiga till av BNP. För är det en självklarhet att ska stötta vårt nordiska grannland i denna svåra situation. Den förda nyliberala politiken, som är grunden för de problem som vi nu ser på , har varit aktivt påhejad från IMF. IMF har så sent som lovordat utveckling. Fonden måste därför betraktas som snarare en del av problemet än en del av lösningen för . IMF verkar göra skillnad på länder i sin hantering av lån och kondionalitetskrav. Andra länder i andra världsdelar har fått än fler krav på sig än . Dessa dubbla måttstockar för fondens låntagare är orimlig. Vi anser att IMF ska se över sina krav så att detaljstyrningen av enskilda länders och låntagares ekonomiska politik minskas. Men även de krav som ställs på är för långtgående: besparingar på av BNP på offentlig sektor som ska påbörjas , en statsbudget i balans . De skulle få omfattande effekter på välfärden på , på de isländska hushållens levnadsförutsättningar och på demokratin. Dessa krav har också mött omfattande och hård kritik från det isländska folket, och redan har krav på omförhandlingar rests. Regeringen föreslår att det svenska lånet ges som ett tillägg till IMF:s kredit, vilket lägger än mer tyngd bakom IMF:s krav. Vi menar att det är orimligt. borde i stället vidhålla ett mer demokratiskt förhållningssätt till såväl som andra länder i motsvarande situation. Vi menar att det är rimligt att ställa krav på ett konsolideringsprogram, men kraven bör förhandlas fram direkt mellan och i en process som ger ett ordentligt inflytande. I avsaknaden av en politisk vilja hos IMF:s ledning att genomföra de grundläggande reformer av fonden som är nödvändiga bör långivning till frikopplas från IMF och i stället ske i form av ett bilateralt grannlandslån. Detta bör ge regeringen till känna. Regeringen bör återkomma till med förslag på vilka krav som ska kopplas till detta lån efter samråd med den isländska regeringen. Detta bör ge regeringen till känna. IMF har ställt alltför långtgående och ofta helt missriktade ekonomiska krav på de länder som de har lånat ut pengar till. Kraven har i stor utsträckning ställts med nyliberala förtecken: Det har handlat om privatiseringar, avregleringar och en krympande offentlig sektor. Det har fått katastrofala resultat för utvecklingsmöjligheterna i många länder och kan dessutom ha bidragit till den finansiella kris vi nu ser effekterna av. Vi menar att bör ta upp en diskussion om IMF:s fortsatta roll. IMF har, som vi tidigare tagit upp i ett antal motioner, haft långtgående nyliberala ekonomiska krav på de länder som det varit involverat i. IMF har konsekvent lovordat de avregleringar och privatiseringar av bank- och finanssektor som vi nu ser konsekvenserna av. Därför bör den ta initiativ till en öppen diskussion om IMF:s framtida roll.