ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02So207 · 2009-09-23 00:00:00 — Legitimering av yrkesverksamma inom hälso- och sjukvård tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över kiropraktorers verksamhet avseende yrkestitel och legitimation. har rapporterats om olegitimerade kiropraktorer som utger sig för att vara legitimerade och således avsiktligt lurar patienter. Detta är naturligtvis inte acceptabelt och frågan är nu hur man ska stävja detta lurendrejeri och vems ansvar det är att olegitimerade kiropraktorer tillåts härja på marknaden. Enligt 6 kap 1 § står hälso- och sjukvården och dess personal under tillsyn av . säger dock att om det i en privat verksamhet inte finns någon legitimerad yrkesutövare, så utgör inte den verksamheten i sig hälso- och sjukvård i formell mening. Det utesluter dock inte att myndigheten kan komma fram till att en åtalsanmälan bör göras. Legitimerade Kiropraktorers () tolkar å sin sida lagen som att det är skyldighet att vidta åtgärder mot icke anmäld eller olegitimerad sjukvårdsverksamhet, däribland kiropraktorer. I 3 kap 1 § står att i detta kapitel ges bestämmelser för yrkesverksamhet inom hälso- och sjukvården vad gäller bland annat legitimation och skyddad yrkestitel. I 3 kap 2 § som bland dem som för sådan verksamhet skall få legitimation anges kiropraktor, som således måste vara vårdgivare enligt 1 kap 3 § och hälso- och sjukvårdspersonal enligt 1 kap 4 §. För människor som söker läkning och lindring för åkommor måste staten stävja kvacksalvare att verka oavsett om det är i privat eller annan regi. Annars har den kvalitetssäkring som legitimeringen innebär förlorat sitt värde. Mot bakgrund av detta anser jag att man bör se över vad som gäller för kiropraktorer och andra verksamma yrkeskategorier inom hälso- och sjukvårdsområdet.
mot · GX02So208 · 2009-09-21 00:00:00 — Fler verktyg för för unga på glid tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över hur insatser för ungdomar på glid ska kunna kompletteras med övervakat utegångsförbud. De flesta barn och ungdomar mår ganska bra . En liten del gör det dock inte. Skolk, snatterier, lite missbruk och småkriminalitet kan vara inkörsporten till en tyngre brottslig bana och det är viktigt att bryta detta mönster så fort som möjligt. arbetar mest med frivilliginsatser som stöd för ungdomar på glid. Kontaktfamiljer, stödsamtal, öppenvård och familjehem är några sådana insatser. Vid fara för den unges liv och hälsa finns också tvångsmedel, LVU, som länsrätten beslutar om och då kan familjehem och Sisinstitution vara aktuellt. Vi tror att behöver fler verktyg för att hjälpa ungdomar tillbaka till ett normalt liv. Vi skulle vilja komplettera tvångsinsatserna enlig LVU med en möjlighet för länsrätten att också besluta om övervakat utegångsförbud och fotboja kombinerat med olika behandlingsinsatser, motiverande samtal, drogavvänjningsprogram etc. Det skulle ge möjlighet att bryta ett destruktivt beteende och förhindra att den unge vistas i olämpliga miljöer men låta den unge fortsätta i sin vanliga skola och ha fungerande fritidsaktiviteter. Mellan vissa klockslag måste man däremot vara hemma och inte kunna dra runt på stan, hamna i gängbråk eller ägna sig åt snatterier och förstörelse. Vi ser det som ett alternativ till Sisinstitution eller familjehem för ungdomar mellan . För kriminella ungdomar är ungdomstjänst och ungdomsvård som utförs av en påföljd. Vid allvarligare missbruk eller kriminalitet kan sluten ungdomsvård och Sisinstitutioner vara aktuella. Även här skulle fotboja kunna fungera, både som alternativ till sluten ungdomsvård och som en del i utslussning från en Sisinstitution. Ett aktuellt exempel på när det skulle kunna vara tillämpligt är de 18- och 19-åriga ungdomar som kastade gatsten och förstörde polisbilar m.m. i syfte att försöka stoppa en tennismatch i . De dömdes till 40 respektive 45 timmars ungdomstjänst. Det bör övervägas om inte övervakat utegångsförbud och fotboja skulle vara en lämpligare insats än att kratta löv på en kyrkogård.
mot · GX02So209 · 2009-09-24 00:00:00 — Sänkt åldersgräns på Systembolaget tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sänkt åldersgräns till vid köp på . När man är anses man som myndig i och man får rösta i allmänna val, gifta sig, ta körkort samt göra militärtjänst och köra stridsvagn. Man kan också väljas in som riksdagsledamot och vara med och besluta om ändringar i och instiftande av lagar. Dessa saker är av högre dignitet och kräver minst lika stor mognad som att själv handla ut på . Det saknar all logik att trots att myndighetsåldern är så har en ung person inte rätt att köpa alkohol på förrän . Däremot tillåts denna 18-åring att köpa alkohol på krogen. Det medför att unga människor har svårt att ta lagstiftningen på allvar. Det är inte rimligt att man som 18- eller 19-åring inte tillåts köpa en flaska vin till maten när de tillåts bestämma i eller göra utlandstjänst. Jag anser att eftersom man av samhället anses som vuxen borde detta också gälla vid inköp av alkohol och att åldergränsen vid köp på sänks till .
mot · GX02So210 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av stödboenden för ungdomar. av unga lagöverträdare en utdragen process, tar upp att de flesta av våra ungdomar i lyckligtvis har fungerande hem och föräldrar som ger dem en trygg uppväxt som gör dem väl förberedda för ett bra vuxenliv. Men för somliga ungdomar och unga vuxna är detta enbart en dröm. Om familjen av olika anledningar inte är möjlig att stanna kvar i, kanske p.g.a. missbruk eller brutna relationer, är familjehem ofta inte den bästa lösningen. Det gäller ungdomar som passerat de yngre tonåren och står i färd med att lämna barndomen och är på väg in i vuxenlivet. För ungdomar som hamnat på glid och tillbringat på Sisinstitution behövs en fungerande eftervård där föräldrahemmet kanske inte kan vara basen. Vi ser här behovet av ett stödboende för ungdomar. Ett boende som erbjuder stöd och hjälp som kan lotsa dessa unga människor in i vuxenlivet. Ett boende som ger struktur och en lugn hemmiljö. Ett boende med vuxna förebilder som stöttar den unga i skolarbete, yrkesutbildning eller praktik. Vuxna som också stöttar och finns till hands för vardagliga sysslor som normalt ingår i ett hem. Stödboendet and Care i är ett bra exempel på en välfungerande verksamhet. Det vänder sig till ungdomar/vuxna i åldrarna , som har sådana förhållanden att de av olika skäl ej kan bo hemma och som behöver struktur och en lugn hemmiljö. Målet är att de ska klara eget boende eller, om det är lugn och ro hemma, eventuellt flytta hem igen. Detta blir en bra språngbräda till en meningsfull tillvaro. Meningen är att ungdomarna ska kunna stå på egna ben, samt att de ska få en inblick i hur samhället fungerar genom kännedom om olika regler och lagar. Denna typ av stödboende är en bra start in i vuxenlivet. En ersättning för den familj som inte längre står tillhands. En rättighet som alla våra barn och ungdomar har rätt till. Detta måste få fler efterföljare i landet. Vi vill därför att regeringen stimulerar tillkomsten av fler stödboenden för ungdomar.
mot · GX02So211 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att familjehem bör kvalitetssäkras. Familjepolitik i sin mest grundläggande form handlar om vuxnas förmåga att vara vuxna inför uppgiften att ta ansvar för sina barn. Några av våra barn föds olyckligtvis i familjer som av olika anledningar inte har den förmågan. Över 10000 barn och ungdomar i bor i familjehem och flera tusen till på olika institutioner. Barnen är olika gamla och har varit med om olika saker, men alla har mammor och pappor som behöver mycket hjälp i rollen som föräldrar. I bästa fall medan föräldrarna kommer tillbaka i full kapacitet, exempelvis efter sjukdom eller missbruk. I andra fall , kanske hela uppväxttiden. Det finns nationella adoptioner och det är bra men ingen bred lösning för många barn. För de allra flesta barn borde fokus istället vara inriktat på att förebygga och undvika risken för senare familjehemsplacering. Och när familjehem ändå behövs, vara tydlig med att föräldrarna har en kort men intensiv tid på sig att, med god hjälp från samhällets sida, återfå sin förmåga att fullt ut vara förälder. Därefter är det barnens behov av trygghet och stabilitet som gäller. Att vara familjehem är inget man föds till, det kräver läggning, intresse och utbildning. Det är skillnad mellan att vara förälder och att ha ett ansvar som familjehem. Däremot har vi väldigt många familjehem som tar hand om närståendes barn, oftast släktingar. De gör det ofta med en självklarhet, som är naturlig när det handlar om en kusin eller ett brorsbarn. Men alldeles för ofta utan den kunskap om speciella problem som kan följa med uppdraget. Familjehemsbarnen är i det tysta största socialpolitiska utmaning. Beslutet att omplacera kan när det går bra långsiktigt hjälpa barn till en bra framtid trots en svår start. Eller när det går dåligt bli en station på vägen mot polis, socialkontor, behandlingshem, fängelse och mycket allvarliga egna sociala problem. Alltför många ärver sina föräldrars sociala utslagning. Inget kunde vara mer orättvist. Därför anser jag att familjehemmen borde kvalitetssäkras. Allt för få insatser utvärderas. Kommuner, familjehem och privata institutioner har ofta diffus kunskap om vilka insatser som leder till vilket resultat. En ny ansvarsfördelning mellan sociala myndigheter och rättsvårdande vore befogat när det gäller våra barn och unga.
mot · GX02So212 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skillnader i regler för anmälan om missförhållanden inom äldreomsorgen. Enligt en presenterad rapport från (RiR 2008:21) framgår det att en av de stora och mest betydelsefulla skillnaderna mellan offentligt och privat driven äldreomsorg är att olika regler gäller för vem man ska anmäla till när missförhållanden och olyckstillbud upptäcks av personalen på boenden. När det gäller den offentligt drivna omsorgen går anmälan till medan upptäckt av allvarligt fel inom den privat drivna omsorgen ska anmäls till chefen. Detta är en helt oacceptabel situation som visat sig ha mycket negativa konsekvenser för både vården och tryggheten för de boende och för de anställda. Dessa skillnader i regelverk mellan privat och offentligt driven äldreomsorg är inte förenliga med bra och jämlik vård eller konkurrensneutralt företagande och måste tas bort.
mot · GX02So213 · 2009-09-23 00:00:00 — Barn med skulder för vårdavgifter tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över frågan om barn som får skulder för obetalda vårdavgifter. Landstingen och andra vårdgivare tillämpar regeln att man får betala vårdavgiften även om man inte infinner sig till beställt besök inom vården. Detta är snarare regel än undantag. Dock kan undantag vara att man meddelar att man inte har möjlighet att komma . Om man inte kommer på beställt besök och inte meddelar vårdgivaren detta får man en skuld. När detta sker får man en skuld till vårdgivare. Denna ordning är även gällande för barns besök inom vården. Detta är något som får till konsekvens att barn blir skuldsatta i tidig ålder. har flera landsting själva beslutat om att inte skuldbelägga barn. Det är självklart en positiv utveckling. Barn är man enligt tills man fyller . räknas man som ansvarig för sina handlingar. För den som är under 18 gäller föräldrarnas ansvar. Att barn blir skuldsatta innan de ens har blivit myndiga är helt orimligt. Barnens sjukvård och hälsa ligger på föräldrarnas ansvar. Därför är det upp till föräldrarna att se till att obetalda vårdavgifter betalas. Om detta inte sker måste det i varje fall vara föräldern som blir skuldbelastad, inte barnet. Regeringen behöver se över hur man ska lösa problemet så att inte barnen drabbas av skulder innan de fyllt och själva ska ta ansvar för sin ekonomi. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GX02So214 · 2009-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att belysa tillämpningen av lagstiftning och etiska och praktiska frågeställningar kring organdonation, i syfte att öka antalet organdonationer. På finns ett donationsregister som sköts i samarbete med Nationella rådet för organ- och vävnadsdonation, . Detta råd har till uppgift att främja donation av organ och vävnader i vårt land. Målet är att öka donationsfrekvensen, och det gör man främst genom att stödja personal inom hälso- och sjukvården. Ett nationellt informationsarbete bedrivs också inom med sjukvården, och patientorganisationer. Syftet är att förmå människor i att göra sin vilja i donationsfrågan känd och därigenom bidra till att öka antalet transplantationer från avlidna . Trots dessa insatser omfattar donationsregistret alldeles för få personer. Det finns tyvärr ett stort antal personer som väntar på donation. Denna väntan innebär ofta att man blir så dålig att andra delar av kroppen påverkas eller att man till och med hinner avlida medan man står på väntelistan. Det är således angeläget att antalet ökar så att fler liv kan räddas och fler få ett friskare liv. Lagen om transplantation bygger på att varje människa har rätt att själv bestämma om man vill donera eller inte. Har man inte tagit ställning förväntas man vara positiv till donation (förmodat samtycke), men om den avlidnes vilja är okänd är det de närstående som får tolka den avlidnes vilja. Det finns en rad etiska och praktiska frågeställningar kring organdonation som behöver belysas. Mot bakgrund av organbristen och det faktum att människor dör i väntan på organ är det önskvärt att sjukvårdspersonalen, i de fall den avlidnes inställning inte är känd, inte förhåller sig neutrala till frågeställningen utan i samtal med de anhöriga tydligt pekar på möjligheten att bidra till att rädda liv genom organdonation. Det är också önskvärt att ytterligare belysa hur lagens positiva presumtion behandlas i praktiken. Kan och bör den komma starkare till uttryck? Hur bör situationen när de anhöriga inte kan nås, som liv skulle kunna räddas, behandlas? En utredning bör därför tillsättas för att belysa ovanstående och andra frågeställningar kring organdonation, med utgångspunkt i gällande lagstiftning.
mot · GX02So215 · 2009-09-23 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ändring i regelverket så att anhörigstöd skrivs på den som vårdar. År ut och år in, dygnet runt, görs vård- och omsorgsinsatser som, om de inte genomfördes, skulle få hela att kollapsa. Det är därför hög tid att inse värdet av anhörigvårdarnas insatser, att de väsentligt avlastar stat, landsting och kommuner. Ändringen i socialtjänstlagen som innebär att kommunerna ska underlätta situationen för dem som vårdar närstående är ett bra första steg. Men för en ännu bättre anhörigvård måste perspektivet vidgas till att se anhörigvården ur vårdarnas perspektiv. Socialtjänstlagen och biståndsbedömningen utgår från den som vårdas och dennes personliga behov. Det finns dock flera symtom och situationer där den vårdade inte är kapabel att avgöra sitt vårdbehov och inte heller det avlastnings- eller avlösningsbehov som anhörigvårdaren har. Det är en brist i regelverket att det är den vårdade som ska ansöka om avlösning, trots att det är vårdaren som behöver stödet. Anhörigstödet bör därför skrivas på den som vårdar.
mot · GX02So216 · 2009-09-24 00:00:00 — Insemination för ensamstående kvinnor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insemination för ensamstående kvinnor i . De allra flesta ensamstående kvinnor som väljer att skaffa barn på egen hand har tänkt igenom frågan mycket noggrant innan de försöker bli gravida, och barnen är av den anledningen både planerade och mycket efterlängtade. Dessutom har ensamstående kvinnor blivit gravida och fått barn. åker ensamstående kvinnor i stor utsträckning till andra länder, och närmast , för att få sina drömmar om föräldraskap uppfyllda. Den traditionella kärnfamiljen med mamma, pappa och barn är inte längre den dominerande familjesituationen i . Begreppet familj har vidgats till att numera innefatta även homosexuella relationer och ensamstående hushåll. öppnade för lesbiska par att få tillgång till donatorsinsemination. I utredningen som föregick lagändringen nämndes dock ingenting om ensamståendes rätt till insemination. Inte heller i utredningen vid assisterad befruktning är frågan med. Ensamstående kvinnor har möjlighet att adoptera barn, men insemination vid svenska sjukhus är inte tillåtet för dessa kvinnor. Endast hetero- och homosexuella kvinnor som är sammanboende eller de som ingått äktenskap eller partnerskap har den rätten enligt svensk lagstiftning. Barnlösa ensamstående kvinnor i diskrimineras med anledning av detta. Att ge sina barn kärlek, omsorg och trygghet är förmågor som inte hänger ihop med kön, sexualitet eller samlevnadsform. Det är därför viktigt att se över möjligheterna för ensamstående kvinnor att få tillgång till insemination vid svenska sjukhus.
mot · GX02So217 · 2009-09-24 00:00:00 — Inför en rikstäckande ambulanshelikopterresurs tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en rikstäckande ambulanshelikopterresurs. Frågan om tillräcklig ambulanshelikopterresurs har utretts en bra bit över 50 gånger. Trots detta saknar en samordnad ambulanshelikopterresurs. Vissa områden i har till och från haft och har god täckning av ambulanshelikopter inklusive tillräcklig medicinsk kompetens. Många områden saknar dock detta, vilket leder till oacceptabla ojämlikheter i vården. Ett samordnat system skulle genom erfarenheter snabbt bygga upp rätt kompetens för att kunna använda dylika resurser på bästa tänkbara och mest kostnadseffektiva sätt. På så sätt skapas jämlik vård över hela landet. Oavsett om det införs en helt och hållet nationell resurs eller om de olika ambulanshelikopter- och ambulansflygresurserna i samordnas tätare behöver frågan komma till ett avgörande. Flera av de ovan nämnda utredningarna pekar på som ett föregångsland när det gäller en samordnad heltäckande ambulanshelikopterresurs. Ett liknande system borde regeringen och sträva efter. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GX02So220 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att helt finansiera verksamhet via ett statligt anslag. är en statlig myndighet under . Uppdraget för är att se till att den enskilde patienten och hälso- och sjukvården får tillgång till effektiva och säkra läkemedel av god kvalitet och att dessa används på ett ändamålsenligt och kostnadseffektivt sätt. När det gäller läkemedel har till huvuduppgifter att utreda och besluta om registrering av nya läkemedel och utredning av kliniska prövnings- och licensansökningar. Dessutom har man ett ansvar för att bevaka marknadsföringen av läkemedel, kvalitetskontroll, inspektion, biverknings- och säkerhetsuppföljning samt att ge producentobunden läkemedelsinformation. När väl ett läkemedel är godkänt följer dess användning, ger information om utvecklingen samt utfärdar behandlingsrekommendationer till förskrivarna inom hälso- och sjukvården. skall också kontinuerligt följa ett läkemedels biverkningsprofil och vid behov vidta åtgärder. verksamhet inom läkemedel finansieras till genom registreringsavgifter från läkemedelsindustrin samt årsavgifter för alla godkända läkemedel. Detta kan tyckas logiskt vid en första anblick. Emellertid skapar denna finansieringsform direkta, ekonomiska kopplingar mellan och läkemedelsindustrin. När har motionerat i denna fråga har utskottet behandlat frågan utan att bemöta dess innehåll i sak, se senast socialutskottets betänkande 2008/09:SoU1. Utskottet har bara konstaterat att är helt uppdrags- och avgiftsfinansierat samt att det enligt utskottet inte finns någon anledning att ifrågasätta denna finansieringsform. Några vidare argument för det ställningstagandet anges inte, vilket får anses vara en stor brist. Medborgare som är intresserade av frågan behöver få en bättre motivering än detta, vilket vi hoppas att utskottet beaktar vid kommande behandling. Vi anser att det är ytterst tveksamt att en statlig myndighet finansieras helt genom avgifter från dess kunder. I fall är detta än mer olämpligt eftersom alla intäkter kommer från läkemedelsindustrin, där det är mycket stora ekonomiska intressen som står på spel i samband med att ett läkemedel ska godkännas eller inte. Med den finansieringsform som har kan det inte helt uteslutas att situationer kan uppstå där självständighet och opartiskhet kan ifrågasättas. För att helt undvika detta föreslår vi än en gång att i sin helhet finansieras via ett statligt anslag, på samma sätt som andra statliga myndigheter finansieras. De avgifter som läkemedelsbolagen betalar för tjänster skall gå direkt in i statskassan. Detta förfaringssätt skulle minska risken för att självständighet och opartiskhet ifrågasätts.
mot · GX02So222 · 2009-09-24 00:00:00 — Förhandsgranskning av reklam för receptbelagda vacciner tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att reklamkampanjer för receptbelagda vacciner förhandsgranskas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införliva direktiv /83/EG av den 6november 2001 i sin helhet, inkluderat punkt4 i artikel88, i svensk läkemedelslagstiftning. Ett helt nytt fenomen är att det i förekommit reklamkampanjer direkt till konsument av receptbelagda läkemedel. Detta gäller marknadsföringen av detvå vaccinerna Gardasil och Cervarixmot vissa HPV-virus, som i vissa fall kan orsaka livmoderhalscancer. Dessa har marknadsförts direkt till konsumenter av läkemedelsföretagen, genom helsidesannonser i dagspressen, både riks och lokal, radioreklam, Internetreklam, reklam i tidskrifter m.m. Läkemedelsföretagen marknadsför vaccinerna som vaccin mot livmoderhalscancer, trots att det är ett vaccin mot virus som bara i vissa fall kan ge livmoderhalscancer. är den enda läkemedelsmyndighet inom EU somutan godkännandeprocedur tillåterreklam direkt till konsument av receptbelagda läkemedel i form av vaccinerna Gardasil och Cervarix. Det finns inom EU och i ett generellt förbud mot marknadsföring av och reklam för receptbelagda läkemedel. Det finns dock ett undantag från detta förbud. I och rådets direktiv /83/EG av om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, finns följande att läsa under artikel 88. Det förbud som avses i punkt 1 skall inte gälla vaccinationskampanjer som utförs av industrin och som är godkända av de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. I samband med att anpassade svensk läkemedelslagstiftning till detta direktiv införlivades inte direktivet i sin helhet, utan man uteslöt punkt 4 under artikel 88. Anledningen till att man inte införde direktivet i sin helhet förklaras med att ett förhandsgodkännande av behörig myndighet av vaccinationskampanjer skulle strida mot tryckfrihetsförordningen och förbudet mot censur. anser att detta rör sig om kommersiell reklam för varför hänvisningen till tryckfrihetsförordningen och förbudet mot censur är en felaktig tolkning av svensk lagstiftning. Vi anser därför att regeringen bör göra ett tillägg till den svenska läkemedelslagstiftningen som innebär att samma regler för reklam för och marknadsföring av vacciner gäller i som i övriga EU. Införandet av ett förhandsgodkännande av den kommersiella reklam som läkemedelsföretagen gör för receptbelagda vacciner, skulle leda till att eventuell reklam skulle innehålla mer av adekvat information för medborgarna. Förmodligen skulle detta också öka möjligheterna att nå ut med producentobunden information om dessa vacciner till allmänheten, vilket måste anses som mycket väsentligt ur ett konsumentperspektiv. Ett liknande motionsyrkande från oss togs upp i socialutskottets betänkande 2008/09:SoU24 om läkemedelsfrågor. Tyvärr avslogs det utan att något resonemang fördes om de frågor vi tar upp. Därför återkommer vi i denna fråga.