mot · GX02Kr1 · 2009-10-05 00:00:00 — med anledning av prop. 2009/10:3 Tid för kultur Riksutställningar, och Stiftelsen Samverkan mellan staten, den kommunala nivån och dem ideella sektorn7 Samlat ansvar inom biblioteksväsendet8 Digitala resurser i medborgarnas tjänst8 Framtidens kultur)8 Reformera statlig inkomstgaranti, utöka stipendier9 Stöd till litteratur och kulturtidskrifter9 Ny plattform för musiken10 Stödet till den fria scenkonsten11 Program för de kreativa näringarna13 Ökad samverkan inom kulturmiljöområdet13 Internationella och interkulturella frågor i kulturpolitiken14 Strategisk utveckling av myndigheter14 Upphävande av myndighetsspecifika mål14 Ny organisation för den statliga arkivverksamheten15 Förstärkt samarbete inom museisektorn16 avslår regeringens förslag om upphävandet av nuvarande nationella mål för kulturpolitiken och införandet av nya mål. avslår regeringens förslag avseende förändring av det statliga stödet till litteratur och kulturtidskrifter. avslår regeringens förslag avseende Stiftelsen . avslår regeringens förslag om upphävande av tidigare myndighetsspecifika mål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en fristående analysmyndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny modell för fördelning av statliga medel till regional och lokal kulturverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om avskaffandet av ansvarsmuseifunktionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Riksutställningar och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förändringen av fonogramstödet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Stiftelsen och den eventuella framtida musikplattformen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkan mellan staten, den kommunala nivån och den ideella sektorn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kunskapsspridning om barn- och ungdomskultur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samlat ansvar inom biblioteksväsendet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ansvar för digitalisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Kulturbryggan (före detta Framtidens kultur). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kulturskaparnas villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om statlig inkomstgaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den fria scenkonsten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Skapande skola. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kultur och hälsa. lades på bord med budgetpropositionen en proposition för kulturområdet Tid för Kultur, 2009/10:3. Socialdemokraternas motion för utgiftsområde 17, Kultur, medier, trossamfund och fritid, samt denna motion med anledning av proposition Tid för Kultur, 2009/10:3 ska ses i ett sammanhang då vissa av kulturpropositionens förslag får bäring med start och därmed är föremål för behandling i utgiftsområdesmotionen, medan annat är avsett att träda i kraft först eller senare, dessa beslut förhåller vi oss till i denna motion. Propositionen Tid för Kultur samt propositionen för utgiftsområde 17 andas en historielöshet som gränsar till historieförfalskning, och innebär ett avfärdande av den parlamentariska konsensus som rått inom det kulturpolitiska området. Brottet kom med . Den borgerliga regeringen försöker sig på ett paradigmskifte i synen på hur svenskt kulturliv ska stödjas och förvaltas; tidigare skedde det i samförstånd, nu i konfrontation. Den teknik för beslutsfattande som regeringen har valt att praktisera när det gäller propositionen Tid för kultur lämnar mycket övrigt att önska. avkrävs ett fåtal stora principiella beslut, och det är ytterst oklart hur långt dessa beslut sträcker sig. Dessutom anger regeringen att ytterligare utredning ska ske på en lång rad områden som omfattas av propositionen. Vi anser att slutliga ställningstaganden skall göras när aviserade utredningar är klara och åter ska fatta beslut i respektive ärende. Det är inte ett acceptabelt arbetssätt att fatta beslut först och därefter utreda. Detta gäller portföljmodellen, en eventuell musikplattform (inkl. Stiftelsen samt ), fonogramstödet, , Riksutställningar, museernas organisation, analysmyndigheten, Kulturbryggan, statlig inkomstgaranti för konstnärer, samverkan mellan stat och region, bibliotekens organisation, strategisk utveckling av myndigheter, arkivsammanslagning, m.fl. frågor. Utan konstnärer finns det ingen konst. Därför är det av samhälleligt intresse att konstnärerna kan leva på och utveckla sitt yrke. Politiken måste ta hänsyn till kulturarbetsmarknadens villkor. En socialdemokratisk kulturpolitik vill göra det enklare för kulturarbetarna att leva på sitt arbete. Kulturen är ett område med jämställdhetsproblem. De tanke- och strukturmönster som utestänger kvinnor på grund av deras könstillhörighet måste belysas och åtgärdas. Jämställdhet måste råda både på scen och bakom scen. Den borgerliga regeringens kulturpolitik har varit ytterst passiv . Förutom kulturpropositionen har därutöver endast en proposition lämnat regeringens bord på kulturområdet. Många väntade på den stora , en utredning som regeringen valde att inte göra parlamentarisk. växte kritiken och debatten i kulturlivet, en alternativ utredning, , etablerades. som presenterades väckte mer ilska, förvirring och oro än förväntan. Utredningen visade sig till stora delar vara en förvaltningsutredning, där det konstnärliga perspektivet knappt beaktades. Svenskt kulturliv hade hoppats på en utredning som i någon mån skulle behandla konst- och konstnärspolitik, men en sådan utredning efterlyses fortfarande. Vi socialdemokrater välkomnade dock själva debatten och bidrog med att inom partiet genomföra ett kulturrådslag. När vi nu läser propositionen står det helt klart att det saknas en kulturpolitisk ambition en ambition att se de kulturellt yrkesverksamma, en ambition att göra kulturen tillgänglig i hela landet och en ambition att ta till vara kreativiteten. Regeringens kulturpolitik lever inte upp till dessa ambitioner. Propositionen föreslår att nya nationella kulturpolitiska mål antas som ska börja gälla . De gällande kulturpolitiska målen antogs , 1996 av en enhällig riksdag. Den kulturutredning som hade föregått var parlamentariskt sammansatt liksom den som föregick kulturpolitiska beslut. Vi anser det ytterst beklagligt och ett negativt brott i en konsensustradition att den borgerliga regeringen valde att inte göra en parlamentarisk utredning och istället valde att bryta konsensustraditionen. Vi anser att målen fortfarande har bärighet. Vi anser att målet om kommersialismens negativa verkningar inte är omodernt. För dem som sett dokumentärfilmen , som hade premiär framträder detta med förfärande klarhet. Videocracy, som rönt stor uppmärksamhet, beskriver den politiska och mediala scenen i , där premiärminister , förutom att han har den politiska makten också är den mest inflytelserika mediepersonen i , i kraft av de mediebolag han äger och kontrollerar. Den brutala bild filmen presenterar leder till insikten om att en nationell kulturpolitik behövs för att motverka kommersialismens negativa verkningar. Vi anser att målen har haft en stor betydelse för en gemensam syn på kulturen och kulturpolitiken i vårt land. De har tjänat ett pedagogiskt syfte. På alla nivåer, stat, region och kommun, har man inom politiska nämnder, och styrelser för institutioner, brutit ner dessa mål och tolkat vad de betytt för den egna verksamheten. Det har varit en enhetsskapande och sammanhållande kraft. Vi kan inte se att de föreslagna nya målen på något sätt är avsevärt bättre formulerade än de gällande, och det är dessutom för oss en viktig princip att övergripande kulturpolitiska mål arbetas fram över blockgränserna i en parlamentariskt sammansatt grupp, för att få stabilitet och uppslutning kring det centrala i en nationell kulturpolitik. Vi yrkar således avslag på nya kulturpolitiska mål. Vi socialdemokrater ser positivt på regionalisering, som med ett nyskapat ord nu kallas portföljmodellen. Vi välkomnar att regionerna får möjlighet att agera med utgångspunkt från valda demokratiska organ och därmed ta på sig fler arbetsuppgifter, detta gäller inte bara på kulturområdet. Regionen utgör därvidlag en viktig länk mellan staten och primärkommunerna. Det var vi socialdemokrater som införde försöksverksamheten i och . Försöksverksamheten löper ut i och med utgången av 2010. Vi finner det anmärkningsvärt att regeringen inte tagit initiativ till en utvärdering av de olika försöksverksamheterna. En sådan utvärdering borde utgöra ett självklart underlag för beslut. Propositionen pekar inte ut någon färdriktning om hur portföljmodellen ska tolkas i förhållande till de två regioner som var för sig har utvecklat en modell för relationen region/stat. Ingen av dem företräder med säkerhet det som kallas portföljmodellen. Eller omvänt; både och kan sägas ha infört en portföljmodell. Propositionen fastställer inte vilket arbetssätt som utgör förebild för den kommande portföljmodellen. Olika delar av landet har olika förutsättningar beroende på befolkningsstruktur, geografi, infrastruktur, tillväxt, m.m. Fokus i debatten har varit på de två försöksregionerna. Man måste ha klart för sig att utvecklingen där har skett och att det knappast låter sig göras att överföra en modell till resten av landet, på grundval av två unika regioners förutsättningar. Dessutom tillkommer den självklara svårigheten att denna typ av regionbildningar inte finns i övriga landet. Propositionen klargör dock att innan systemet genomförs ska det utredas och förslaget i sin helhet ska underställas för beslut. Regeringens intention är att genomförandet av portföljmodellen inte ska kosta mer i administration och inte ska innebära mer byråkrati. Vi ställer oss dock frågande till om denna bedömning är realistisk. Även i den frågan avvaktar vi utredningen. I och med att portföljmodellen ska utredas och därefter underställas riksdagsbeslut finner vi inte anledning att underställa varje uppvisad detalj ett särskilt beslut utan vill i det fortsatta redogöra för vår övergripande uppfattning. Vi anser att det vore en klok strategi om kommuner och landsting hade årliga överläggningar med staten avseende statsbidragen till kulturen. Vi vill också peka på ett antal frågeställningar som vi anser viktiga att få belysta i den utredning som ska göras. en analys av konsekvenserna om nuvarande statliga bidrag till arrangerande verksamhet överförs till de regionala nivåerna med tanke på att dessa också svarar för framtagande av konsert- och turnéproduktioner genom regionala musikinstitutioner, länsmusik med flera en analys av konsekvenserna om det som tydligt anges i förordning (1974:452) om statsbidrag till teater-, dans- och musikverksamhet i mindre ensembler och fria grupper 2 § att vid bidragsgivning ska särskilt beaktas behovet av att komplettera den verksamhet som bedrivs av statliga och statsunderstödda institutioner försätts ur spel om statens bidragsgivning för dessa ändamål placeras i de så kallade portföljerna en analys som visar hur man ska säkerställa att portföljmodellen ska stimulera till ett ökat regionalt engagemang i kulturen och att portföljmodellen även fortsättningsvis ska fungera som inspiration och pådrivare för regionala insatser föreslås få en ändring i sitt avtal med staten för , i det avseendet att det inte längre ska behöva definieras vilka institutioner i som får statligt stöd. Vi kan acceptera detta , men kan utredningen om den framtida portföljmodellen innebära att förutsättningarna för hur relationen mellan stat och region i kan komma att ändras jämfört med hur verksamheten kommer att bedrivas . utgör därvidlag ett mellanår. Utredningen bör både se på förutsättningarna att få en enhetlig modell som fungerar över hela landet och därmed också belysa vilka konsekvenser en enhetlig modell skulle få för de två redan utvecklade regionerna. Vi efterlyser också, som vi tidigare nämnt, en nationell utvärdering av försöksverksamheterna i och . Resultatet av denna utvärdering bör ingå i den utredning som aviseras. Riksutställningar, och Stiftelsen Propositionen föreslår en neddragning av anslaget till Riksutställningar och med motiveringen att förutsättningarna för dessa institutioner samt även för Stiftelsen kommer att få ändrade förutsättningar i och med att det regionala ansvaret för att stödja den regionala utvecklingen inom områdena scenkonst, musik och utställningar förändras. Regeringen har dock föreslagit en utredning av dessa förändringar och därför anser vi att beslut om konsekvenser för dessa institutioner bör vänta tills utredningens förslag är lagt. Vi yrkar således avslag på dessa nedskärningar. Regeringen uttrycker att de statliga insatserna på central nivå för musikområdet behöver reformeras. Man vill inrätta en ny s.k. plattform för musiken som ska överta Stiftelsen uppdrag. Statens musiksamlingar får det samlade ansvaret för uppdraget. Statens stöd till musikverksamhet på regional nivå och till det fria musiklivet stärks. Förslaget är summariskt och känns hastigt framkastat. Stiftelsen är en operativ och främjande institution. Statens musiksamlingars verksamhet är i första hand inriktat på kulturarv och bevarande. Rikskonserter har dock, i motsats till och delvis också Riksutställningar, haft svårigheter med att anpassa sig till en utvecklad regional musikverksamhet runt om i landet, som t.ex. länsmusiken och andra musikinstitutioner med regionala huvudmän. En ändrad verksamhet måste utredas tillsammans med de regionala intressena och behoven. Innan dessa utredningar presenteras kan man inte presentera en ny organisatorisk lösning. Regeringen avser att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå den närmare utformningen av den s.k. plattformen. Vi finner det därför lämpligt att vänta med beslut om Rikskonserters framtid tills denna utredning är klar. Då kan utredningen om både portföljmodellen och utredningen om de tre R-institutionerna (Riksutställningar, och Rikskonserter) ses i ett sammanhang. Regeringens förslag är att Stiftelsen avvecklas . Det enda konkreta i förslaget är nedläggningen av Rikskonserter. Vad som ska komma istället är däremot ytterst oklart. Vi upplever det som förhastat att ombeds fatta beslut om en så avgörande sak som en nedläggning av en statlig institution som har det nationella ansvaret för musikpolitiken utan att överhuvudtaget beskriva för hur Rikskonserters uppdrag ska kunna skötas av andra aktörer. Att fatta beslut först och utreda sedan är inte en acceptabel ordning. Vår uppfattning är att Rikskonserters uppdrag, liksom även Riksutställningars och uppdrag bör ses över, renodlas och en omorganisation, anpassad efter ett förändrat uppdrag, formeras. En förutsättningslös utredning bör komma före drastiska beslut bl.a. avseende Rikskonserter och utredningen bör se till de behov som kulturlivet i har att ställa på institutioner med nationella uppdrag i en alltmer regionaliserad och globaliserad omvärld. I avvaktan på att en utredning har genomförts avslår vi regeringens förslag beträffande , Riksutställningar och Stiftelsen . Samverkan mellan staten, den kommunala nivån och dem ideella sektorn Det ideella föreningslivet och folkrörelserna, både de äldre traditionsrika och de nya progressiva har stor betydelse för kulturlivet. I propositionen benämns detta, med nyskapat ord, civilsamhället. Vi ser det som en naturlig utveckling med ett fördjupat erfarenhetsutbyte mellan den ideella sektorn, landstingen och kommunerna samt staten. Men utvecklingen mot allt mindre demokratiskt inflytande i takt med att verksamheter läggs ut på entreprenad innebär risker, även om entreprenören är en folkrörelse eller en ideell kulturförening. Risken är att i förlängningen blir folkrörelserna och de ideella föreningarna enbart utförare av uppdrag mot ersättning, med staten som uppdragsgivare. Folkrörelsernas frivilligarbete riskerar därvidlag att skymmas och den ideella aspekten tunnas ut. Samlat ansvar inom biblioteksväsendet Vi instämmer i regeringens bedömning att får ett särskilt uppdrag att svara för nationell överblick på biblioteksområdet. Dock har vi invändningar när det gäller utvärderingen av bibliotekslagen som regeringen avser genomföra . Regeringen skriver att det ska också få finnas lokala variationer i hur biblioteksverksamheten ser ut och hur den organiseras. Vår uppfattning är att det är av yttersta vikt att kommunerna garanterar sina medborgare god tillgång till bibliotek i närområdet, bibliotek som drivs på ett sådant sätt att medborgarna har full insyn och full kontroll över hur de sköts. För oss socialdemokrater är det också avgörande att boklån är avgiftsfria. Avgiftsbelagda boklån som då och då har dykt upp som ett förslag från borgerligt håll kan aldrig accepteras som lokala variationer. Digitala resurser i medborgarnas tjänst Vi instämmer i regeringens bedömning om hur en rad institutioner ska få i uppdrag att utarbeta en strategi för digitalisering och digitalt bevarande. Vår uppfattning är att våra nationella kulturinstitutioner bör prioritera att finnas tillgängliga på Internet. Den nya tekniken erbjuder möjlighet att med en ny innebörd tillgängliggöra samlingar och kulturarv. Regeringen föreslår att Framtidens kultur får en fortsättning 2011 under namnet Kulturbryggan. Anslaget aviseras till och tanken är att beloppet ska fördubblas genom bidrag från regioner, företag, stiftelser m.fl. Regeringen avser att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att lämna förslag på formerna för en sådan organisation och verksamhet. Vi tillstyrker förslaget men vill poängtera att det är viktigt att Kulturbryggan samverkar med . Framtidens kultur var tänkt som ett vitaliserande tillfälligt tillskott till svenskt kulturliv och rågången mot var relativt klar. när institutionen permanentas bör Kulturbryggan inte bara blir ett alternativ till utan måste få ett unikt uppdrag. Med Kulturbryggan får vi nu ytterligare en myndighet, vilket kan tyckas märkligt när regeringen basunerat ut sin avsikt att minska antalet myndigheter. Vi tillstyrker förslagen om medelstillskott till . Vi vill dock poängtera att dessa tillskott är helt otillräckliga i förhållande till de behov som finns. Regeringen föreslår en uppräkning 2010 med 2,5 miljoner och ytterligare 2011. Vi socialdemokrater presenterar ett paket av åtgärder för att stärka de kulturellt yrkesverksamma: Access, , en utökning av Konstnärsallianserna, en utökning av stödet till fria grupper och arrangörer, samt en satsning på internationellt kulturutbyte. Inom arbetsmarknadsområdet (utgiftsområde 13) föreslår vi 5000 lönebidragsutrymmen för den ideella sektorn (t.ex. idrotts- och kulturföreningar). Under utbildningsområdet (utgiftsområde 16) presenterar vi förslag om fler högskoleutbildningar samt bättre karriär- och yrkesvägledning inom högskolan. Satsningen inkluderar utbildningar inom kulturområdet. Vi yrkar även avslag på den generella besparing regeringen föreslår inom kultursektorn, en besparing som kommer att slå mot de kulturellt yrkesverksamma. Se även motion 2009/10:Kr339 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid av m.fl. (s) med anledning av proposition 2009/10:1. Reformera statlig inkomstgaranti, utöka stipendier Regeringen skriver att deras princip är att statligt stöd till kulturskapare i första hand ska betalas ut som ersättning för det konstärliga arbete som utförts eller för att ge ekonomiskt utrymme för kulturskapare att ägna sig åt sin konstnärliga verksamhet. Vi vill påpeka att statlig inkomstgaranti ges till kulturellt yrkesverksamma som utfört konstnärligt arbete ytterst framgångsrikt och över , statlig inkomstgaranti ges sällan till människor . Det är dessutom precis som regeringen skriver tänkt att ge ekonomiskt utrymme för kulturskapare att ägna sig åt sin konstnärliga verksamhet. Statlig inkomstgaranti avräknas till mot inkomst. Eftersom statlig inkomstgaranti är en stödform som funnits kan det dock finnas skäl för en översyn. Vår uppfattning är att vi vill se denna översyn innan några förändringar i förordningen om statlig inkomstgaranti ska fattas. Vi yrkar således avslag på regeringens förslag att, med inledning 2010, successivt avveckla statlig inkomstgaranti. Stöd till litteratur och kulturtidskrifter Vi yrkar avslag på att förändra det statliga stödet till kulturtidskrifter på det sätt som regeringen föreslår. Regeringen säger att begreppet kulturtidskrift bör förtydligas. Vad de menar är en insnävning av kulturtidskriftsbegreppet. Enligt regeringen ska en kulturtidskrift innehålla kulturell debatt samt analys och presentation inom de skilda konstarternas områden. Vi motsätter oss att regeringen ska bestämma vad som ska skrivas i kulturtidskrifter, för det är vad det handlar om. Om detta blir verklighet stryper regeringen den fria kultur- och samhällsdebatten. Vi behöver mer debatt , inte mindre. Regeringens förslag skulle kväva intressanta kulturtidskrifter inom vitt skilda områden, en unik blomstrande flora som bidrar till mångfald och debatt. Det är också en chimär som regeringen försöker föra fram i propositionen att det går att göra en boskillnad mellan konst- och kulturdebatt och en kultur- och samhällsdebatt. Att försöka skilja ut renodlade kultur- och konsttidskrifter visar på en repressiv och kontrollerande kultursyn där man genom ekonomiska maktmedel vill styra kultur- och samhällsdebatten. Tidskriftsstödet uppgående till går till 102 kulturtidskrifter i produktionsstöd. möjliggör detta 30000 tidskriftssidor på 435 utgåvor som når 120000 prenumeranter. (Som jämförelse erhåller ca i presstöd ). Kulturtidskrifter har alltid handlat om både konst och kultur på ett deskriptivt sätt som kulturen har setts som en självklar del i det samtida offentliga samtalet. Samhällsdebatten sker till stor del speglad i kulturen, och kulturen speglas i samhället. Det visar på en instrumentell kultursyn att försöka skilja kulturen från samhället. Vi motsätter oss dock inte en generell översyn av bidragsförordning vad gäller stöd till litteratur och kulturtidskrifter. Det kan det finnas skäl till detta, inte minst beroende på den tekniska utveckling som skett. Men utgångspunkten för denna översyn ska vara att med förordningen främja en konst-, kultur- och samhällsdebatt debatt präglad av mångfald, inte strypa den. Ny plattform för musiken Regeringens bedömning är att de statliga insatserna på central nivå för musikområdet behöver reformeras. De statliga insatserna på central nivå för musikområdet behöver reformeras. En ny plattform för musiken kan bidra med nationell överblick och kompetensuppbyggnad samt främja internationell samverkan inom det svenska musiklivet som den håller musikens kulturarv levande. Statens musiksamlingar får det samlade ansvaret för uppdraget. Statens stöd till musikverksamhet på regional nivå och till det fria musiklivet stärks. Regeringen avser att ge en särskild utredare i uppdrag att föreslå den närmare utformningen av den nya musikplattformen. Regeringens förslag är att statens stöd till Stiftelsen avvecklas. Vad tidigare beslutat om musikinstitutionen ska inte längre gälla. Under rubriken , och Stiftelsen ovan redovisar vi våra bedömningar och yrkanden. Regeringen föreslår att fonogramstödet förändras. En central del av statens fonogramstöd utgörs av stödet till , som utgör en del av vårt musikaliska kulturarv. Vi yrkar avslag eftersom denna fråga hänger ihop med nedläggningen av Rikskonserter där vi yrkat avslag. I samband med den översyn som ska göras av Rikskonserter anser vi att bör inkluderas. Stödet till den fria scenkonsten