mot · GW02Fö5 · 2009-04-14 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:140 Ett användbart försvar Ett modernt, effektivt och folkligt förankrat insatsförsvar är militärt alliansfritt. Vi har kunnat visa att det går att kombinera ett aktivt ansvarstagande för både vår egen och andras säkerhet med att vara militärt alliansfria. Militär alliansfrihet betyder inte passivitet. Vi beklagar att regeringen har valt att bryta en lång tradition av blocköverskridande försvarslösningar för långsiktighet och stabilitet. Regeringens politik skapar ett litet och dyrt yrkesförsvar, med ett internationellt fokus som riskerar att tränga ut det nationella försvaret. I denna motion beskriver vi hur vi anser att ett modernt, effektivt och folkligt förankrat försvar bör se ut. Vi föreslår en insatsorganisation som har en högre uthållighet än regeringens. Vi vill se ett militärt försvar där antalet heltidsanställda soldater är fortsatt minimerat och betydligt färre än vad regeringen presenterat. I stället bör den allra största delen av insatsorganisationen bemannas med frivilliga, kontrakterade soldater. Dessa förband ska vara färdigutbildade och inom angiven beredskapstid vara redo för insats. Beredskapen för kontraktsförbanden kan variera över tiden. Genom planering av den nationella tjänstgöringen går det att åstadkomma att det ständigt finns ett antal förband som är ständigt gripbara. I övrigt kan man genom att utifrån säkerhetspolitiska behov variera beredskapstiden åstadkomma att man har rätt mängd förband tillgängliga på kort varsel. Detta utan att personalen nödvändigtvis behöver lämna sina ordinarie arbeten. Det ska jämföras med ett system dominerat av yrkessoldater där beredskapen är på en hög och kostsam nivå oavsett behovsbild. Hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna är en generellt sett kostnadseffektiv resurs och bör finnas över hela landet. Vi vill därför se en ökad ambition relativt regeringen avseende hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. Vi vill även se en ökad ambition på internationella insatser relativt men menar att regeringens nivå är orealistisk. Det av regeringen i propositionen presenterade personalförsörjningssystemet har stora oklarheter och innebär betydande risker för konjunkturkänslighet, rusande personalkostnader och svårigheter att nå rätt kompetenser. Vi tror också att det finns stor risk för att det leder till en försvarsmakt med en alltför smal rekryteringsbas. Vi är inte beredda att, på en så osäker grund, medverka till detta slags vågspel med försvar. Vi vill, i enlighet med Försvarsberedningens slutsatser, se en övergång till en bemanning av insatsförbanden baserad på frivillighet. Vårt förslag till system för personalförsörjning bygger på en könsneutral mönstringsplikt, i vilken samtliga ungdomar mönstrar via dator där sedan ett antal genomgår en mer djupgående mönstring och antagningsprövning. Utifrån denna tas en grupp ut för en kortare värnpliktsutbildning . Därefter sker antagning, fortsatt utbildning och tjänstgöring på frivillig grund. Ett personalförsörjningssystem baserat på mönstringsplikt och kortare värnplikt skapar stabilitet och politiskt handlingsutrymme. har, som militärt alliansfri stat, en lång tradition av en stark nationell försvarsindustri som inte bara försett och förser landet med materiel utan också med kunskap och oberoende samt tillgång till viktiga militära och industriella samarbeten. Materielförsörjningen måste, liksom det övriga försvaret, fortsätta att reformeras. Vi sympatiserar i grunden med en utveckling mot en mer konkurrensutsatt marknad på försvarsmaterielområdet, men vill varna för en alltför naiv tilltro till marknadskrafterna inom detta område. Försvarsmaterielsektorn är och under överskådlig framtid inte en marknad liknande den för mobiltelefoner eller personbilar. I stället kommer starka stater att av ekonomiska, politiska och säkerhetspolitiska skäl fortsätta att driva sina intressen i dessa frågor. De stater som inte har någon klar vilja med sin försvarsindustri och hur man ska förhålla sig till denna utveckling kommer att få se sin industri försvinna. Ur detta perspektiv är det t.ex. allvarligt att regeringen misslyckats med att ta fram en nationell försvarsindustristrategi. Vår inriktning på det framtida försvaret gör att vi bedömer att utgiftsramen för försvaret kan minskas med , i förhållande till regeringens nivå. Regeringens försvar dyrt och osäkert6 Ett modernt, effektivt och folkligt förankrat insatsförsvar7 Det militära försvarets utveckling13 Försvarsindustrin, forskning och utveckling19 Kvinnors situation i konflikter22 avslår regeringens proposition 2008/09:140 Ett användbart försvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om säkerhetspolitisk inriktning och militära alliansfrihet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte undergräva arbetsrätten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om försvarspolitisk inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ökad ambition i förhållande till regeringens förslag avseende hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om separat budgetanslag för hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram ett förslag till att föra över viss kompetens från Försvarsmakten till Försvarsdepartementet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatsorganisationens utformning och utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett stabilt personalförsörjningssystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om objektsramsredovisning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om försvarsindustri, forskning och utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att behålla anslag 1:10 till frivilliga försvarsorganisationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om civil-militär samverkan. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors situation och påverkan i konflikter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om höjda miljökrav på försvarsområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ekonomisk styrning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om besparing inom utgiftsområdet. Den socialdemokratiska inriktning av försvarspolitik som presenteras i denna motion innebär en fortsättning av den reformering från ett invasionsförsvar till ett insatsförsvar som inleddes under den socialdemokratiska regeringen. Den moderatledda regeringen har valt att lägga fram en försvarspolitisk inriktningsproposition som inte har realistiska förutsättningar att samla en bred, blocköverskridande majoritet i . Det är djupt beklagligt. Försvars- och säkerhetspolitiken tjänar på långsiktighet och tydlighet. Det gäller särskilt i ett läge där Försvarsmakten står inför så stora förändringar som är fallet. Vi socialdemokrater har under hela processen aktivt bidragit till förutsättningarna att nå en bred politisk överenskommelse om försvarspolitiken, bl.a. i Försvarsberedningens arbete. Efter Försvarsberedningens rapport hade regeringen också en i det närmaste unik möjlighet att åstadkomma en långsiktig inriktning av försvaret med ett brett politiskt stöd. Vi har stått beredda att aktivt bidra till det nödvändiga arbetet att konkretisera och utveckla beredningens slutsatser till ett inriktningsbeslut. Denna unika möjlighet till en bred försvarspolitisk uppgörelse, av det slag som och svensk säkerhet förtjänar, har regeringen nu slarvat bort. Gång på gång har regeringen valt att inte ta emot oppositionens utsträckta hand. Den proposition som föreligger har således tagits fram av regeringen, utan någon reell vilja till dialog. Regeringen har gjort sin egen tolkning och konkretisering av Försvarsberedningens slutsatser och krävt att alla som vill se en bred uppgörelse om försvarets inriktning måste ansluta sig till denna. Detta är inte seriöst. Det orimliga blir särskilt påtagligt i betraktande av regeringens egna krumbukter, motstridiga utspel och justeringar av propositionen på övertid. Regeringens misslyckande att nå en bred försvarsöverenskommelse är inte förvånande. Den moderatledda regeringens försvarspolitik har präglats av svåra inre slitningar. Ministrar och ledande politiker från samtliga partier i den moderatledda regeringen har offentligt vid ett flertal tillfällen gett olika besked om hur inriktningen av försvarspolitiken borde se ut. Förhandlingar mellan regeringspartierna har i stor utsträckning förts i medierna, och viktiga beslut har inte beretts i sedvanlig ordning utan förhandlats om i elfte timmen. Längs vägen har en försvarsminister avgått i protest. Den moderatledda regeringens försvarspolitik har också präglats av hattighet och motstridiga besked. När kriget bröt ut i menade regeringen att detta inte hade någon betydelse för försvarets inriktning, för att sedan motivera en senareläggning av propositionen med hänvisning till samma krig. Den moderatledda regeringens försvarspolitik har slutligen också präglats av återkommande förseningar. De planeringsanvisningar som av regeringen utlovats till Försvarsmakten fördröjdes gång på gång och gavs till slut inte ut förrän . Propositionen som skulle ha kommit senarelades till , med ytterligare förseningar . Det har således varit en rörig och svåröverskådlig process i vilken Försvarsmakten ständigt dragit det kortaste strået. Myndigheten fick till slut , inklusive jul- och nyårshelgerna, för att ta fram ett genomräknat underlag som normalt kräver upp till arbete. Det är inte en rimlig process och undergräver försvarsbeslutet. Regeringen bryter en lång svensk tradition att sträva efter blocköverskridande överenskommelser inom säkerhets- och försvarspolitiken. Vi socialdemokrater beklagar detta. Vi finner det även anmärkningsvärt att regeringen i propositionen inte ens nämner militära alliansfrihet. Regeringens försvar dyrt och osäkert Regeringens försvarspolitiska inriktningsproposition är en besvikelse: tunn, fylld med osäkerheter och med oklara förutsättningar för en ekonomi i balans. Regeringen vill se ett yrkesförsvar med en extremt hög beredskap. Denna beredskap är kostsam och omotiverad utifrån det säkerhetspolitiska läget. Det blir ett litet och dyrt yrkesförsvar, med ett internationellt fokus som riskerar att tränga ut det nationella försvaret. Den linje regeringen driver innebär att tillgänglighet överordnas alla andra faktorer. Försvarsmaktens svar på regeringens planeringsanvisningar visar tydligt att kostnaden för den tillgänglighet regeringen kräver är hög och påverkar andra delar som uthållighet, utvecklingsförmåga och förmågebredd. Vår förmåga att möta nya och/eller långvariga hot begränsas, försvaret blir i praktiken ett försvar för gårdagens hot. Regeringens proposition bygger vidare på ett stort antal osäkerheter och oklara antaganden, inte minst vad gäller personalförsörjningen som ifrågasatts av såväl nationella som internationella experter. Det system som föreslås utgör ett äventyrligt paradigmskifte, på ett osäkert och oklart underlag, till på helt frivillig bas rekryterade heltidsanställda soldater. Erfarenheterna från bl.a. visar att ett sådant system kan bli oerhört konjunkturkänsligt med risk för ett stort antal vakanser och sänkt soldatkvalitet. Försvarsmakten själv har redovisat ett stort antal osäkerheter och svårigheter i det system som regeringen går fram med. Dåvarande försvarsminister deklarerade i kammare att någon typ av 15-åriga anställningstider eller så, vore, precis som interpellanten säger, främmande för vår arbetsmarknadstradition. Det förslag på personalförsörjning som regeringen föreslår innebär sexåriga kontrakt. En sådan uppluckring av arbetsrätten tar vi avstånd ifrån. Sammantaget leder detta oss till slutsatsen att det av regeringen i propositionen presenterade personalförsörjningssystemet innebär betydande risker för konjunkturkänslighet, rusande personalkostnader och svårigheter att nå rätt kompetenser. Propositionen innebär vidare att viktig kompetens och viktiga jobb hotas inom den inhemska, högteknologiska försvarsindustrin. Regeringens dogmatiska inställning till att alltid köpa från hyllan missgynnar Försvarsmakten, den inhemska försvarsindustrin och . har en konkurrenskraftig inhemsk försvarsindustri som besitter spjutspetsteknik och -kompetens som är viktig för försvarsförmåga, den bör värnas. Förutsättningarna för en ekonomi i balans kan som bäst beskrivas som tveksamma. Regeringen skriver själv i propositionen att allt i praktiken kan förändras, ingenting är säkert: Regeringen vill understryka att den föreslagna utvecklingen mot ett mer tillgängligt försvar bara kan ske i den takt som ekonomin medger. [] Den inriktning som regeringen anger kan därför komma att justeras i termer av såväl omställningstakt som förmågekrav, materiel, organisation och verksamhet. Med denna friskrivningsklausul är frågan vad propositionen egentligen är värd. Med de osäkerheter som personalförsörjningssystemet uppvisar kommer personalkostnaderna att öka och regeringen tvingas att prioritera yrkessoldater framför verksamhet. Regeringens proposition föregår dessutom viktiga utredningar som den parlamentariskt tillsatta utredningen förändrad totalförsvarsplikt och regeringens utredning om Försvarsmaktens stödverksamheter. Med tanke på att regeringen inte anser att det försvar som beskrivs i propositionen kan vara fullt utbyggt förrän handlar det inte heller om ett försvar som är gripbart här och snarare där och då. Kostnaderna lär dock komma . Mot bakgrund av vad vi ovan anfört anser vi att bör avslå propositionen. Ett modernt, effektivt och folkligt förankrat insatsförsvar Det militära försvaret Försvarsmakten och dess stödmyndigheter har genomgått en kraftig omstöpning. Nödvändiga, men smärtsamma, minskningar i storlek har gått hand i hand med utvecklande av nya förmågor och ökad kvalitet. har också den internationella dimensionen gått från att vara en perifer sidouppgift till att bli en av huvuduppgifterna för det militära försvaret. står försvaret inför nya stora förändringar, där dess användbarhet, tillgänglighet och flexibilitet måste öka. De senaste årens omvärldshändelser har påmint oss om den fortsatta vikten av den nationella komponenten i det militära försvaret. Vi har också nått en gräns där det är svårare att växla kvantitet mot kvalitet. Ett sådant förändringsarbete kräver en tydlig målbild, inklusive en tydlig politisk inriktning, som försvarets olika myndigheter långsiktigt kan arbeta mot. Det handlar då inte bara om hur mycket pengar framtidens försvar ska få, utan om vilket slags försvar vi ska ha . Försvarsberedningen föreslog i sin rapport en inriktning för det framtida försvaret tillsammans med ett antal förslag. Försvarsberedningen hade inte i uppdrag att analysera vare sig de mer exakta formerna eller kostnaderna för att åstadkomma denna nya inriktning. I denna motion beskriver vi hur vi anser att ett modernt, effektivt och folkligt förankrat försvar bör se ut. Vi menar att den folkliga förankringen utgör en integrerad del av ett modernt och effektivt försvar. Det är inte något som kan hängas på efteråt, utan måste vara med som en grundbult i de strukturer som byggs upp. Försvaret av vårt land och av våra värden är så mycket mer än Försvarsmakten. Ett brett säkerhetsarbete måste omfatta allt från orsaksförebyggande och sårbarhetsreducerande till förhindrande, hanterande och återuppbyggande åtgärder. Denna motion utgör ett svar på regeringens militärt fokuserade proposition, varför det bredare säkerhetsarbetet inte behandlas här. Förändringarna i vår omvärld under har varit omvälvande och i huvudsak positiva. För har det slut inneburit att några av de allvarligaste hoten mot vår säkerhet försvunnit. har en ny osäkerhet vuxit fram. Globaliseringen förändrar den världsbild vi är vana vid. Nya stormakter växer fram. Det militära invasionshotet mot vårt land har ersatts av en mer mångfacetterad hotbild. Hoten mot och våra grannländer är svåra att förutsäga och de är gränslösa och komplexa. De kan ha sin grund i konflikter och tvister kring energi- och råvaruförsörjning, vara ett resultat av miljöpåverkan och klimatförändringar, komma från naturkatastrofer och olyckor, härröra från organiserad brottslighet och terrorism eller ta formen av attacker mot känsliga tekniska och IT-relaterade system. Det kan heller inte uteslutas att eller våra grannländer kommer att utsättas för militära hot. Alla dessa hot kan uppstå plötsligt och beredskapen för att möta både gamla och nya typer av hot måste vara god. Även om det finns positiva inslag i den ryska samhällsutvecklingen finns det anledning till stor vaksamhet. alltmer auktoritära styre kombinerat med ett alltmer aggressivt beteende mot vissa grannländer inger oro. Att använda energileveranser som ett politiskt påtryckningsmedel kan inte accepteras. För att stärka vår egen säkerhet måste vi kombinera tydliga reaktioner mot oacceptabla delar av den ryska politiken med en vilja att engagera landet i ett djupare samarbete på olika samhällsområden för att bidra till en mer demokratisk utveckling. EU måste intensifiera sin grannskapspolitik och öka utbytet och kontakter mellan människor och länder. Vi vill också framhålla det viktiga kontaktskapande arbete som görs på lokal och regional nivå. Den politiska, ekonomiska, sociala och militära utvecklingen i kommer att vara en avgörande faktor för framtida säkerhetspolitiska situation. Vi vill betona att regeringens skrivningar om hur snabbt avgjordes och hur snabbt rysk trupp kom på plats kan leda tanken fel. Kriget i hade föregåtts av av politisk och militär uppladdning. Kriget kom således inte som en blixt från klar himmel utan hade föregåtts av betydande förvarning. Det går således inte att använda detta krig som en bekräftelse på behovet av stående förband. Regeringen gör bedömningen att ett enskilt väpnat angrepp mot är fortsatt osannolikt under överskådlig framtid. Vi delar denna bedömning. Ett trovärdigt försvar är ett viktigt säkerhetspolitiskt instrument. Det verkar avskräckande genom att visa för omvärlden att är berett att självt försvara sin nationella integritet och sitt självbestämmande. Därmed utgör det också en grund för en trovärdig militär alliansfrihet. Det svenska försvaret bidrar vidare till en säkrare värld genom insatser för fred och säkerhet i konfliktdrabbade områden. Ett trovärdigt försvar måste ständigt förändras beroende på den aktuella säkerhetspolitiska situationen. Utformningen av och storleken på försvaret ska styras av de hot som kan bli aktuella mot . Deltagande i internationella insatser ska ske med försvarets ordinarie förband, där dessa bedöms kunna erbjuda ett mervärde för insatsen. Ett ökat nordiskt samarbete är både viktigt och efterfrågat. Vi ställer oss bakom ett utökat nordiskt samarbete på försvarsområdet för effektiviserad resursanvändning och ökad effekt, så länge det inte hotar den nationella beslutanderätten avseende den operativa förmågan. militära alliansfrihet får inte påverkas. Den svenska militära alliansfriheten har tjänat och tjänar oss väl. Vi har kunnat visa att det går att kombinera ett aktivt ansvarstagande för både vår egen och andras säkerhet med att vara militärt alliansfria. Militär alliansfrihet betyder inte passivitet. Den beskrivning av svensk säkerhetspolitik som fyra partier under socialdemokratisk ledning kom överens om 2002 är fortfarande giltig. Det är viktigt att vi inte svävar på målet om vårt lands säkerhetspolitiska grundhållning. Skälen till att vi socialdemokrater slår vakt om den militära alliansfriheten är i korthet följande: är medlem av en politisk allians EU som har betydligt fler verktyg till sitt förfogande än Nato när det gäller att möta de nya hoten till exempel genom handel, bistånd och diplomati. Det kallas ibland EU:s mjuka makt. Som en följd av terroristattentaten i enades alla EU:s stats- och regeringschefer om en politiskt bindande solidaritetsdeklaration. I och med solidaritetsdeklarationen åtog sig medlemsstaterna att handla gemensamt och i en anda av solidaritet för att hjälpa varandra om någon skulle utsättas för ett terroristattentat. I deklarationen klargjordes att varje medlemsland självt har rätt att välja de medel som det finner lämpligt för att bistå en drabbad. I Lissabonfördraget formaliseras deklarationen. EU och dess medlemsstater ska enligt fördraget handla gemensamt i en anda av solidaritet om en medlemsstat utsätts för en terroristattack eller drabbas av en naturkatastrof eller en katastrof som orsakas av människor. Den svenska Försvarsberedningen har föreslagit en utvidgad solidaritetsförklaring som också omfattar hela . Vi socialdemokrater ställer oss bakom Försvarsberedningens förslag. kommer därför inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett EU-land och inte heller om ett nordiskt land skulle drabbas. Vi förväntar oss att dessa länder agerar på samma sätt om drabbas. EU är en central utrikes- och säkerhetspolitisk aktör. Den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken, ESFP, är en integrerad del av den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken. Lissabonfördragets avsnitt om ESFP beskriver vår skyldighet att i enlighet med bistå ett annat medlemsland om det skulle utsättas för ett väpnat angrepp. Det är dock tydligt i fördraget att EU:s politik i detta avsnitt inte ska påverka den särskilda karaktären hos vissa medlemsstaters säkerhets- och försvarspolitik. militära alliansfrihet påverkas därmed inte. bör bibehålla sin handlingsfrihet. Som medlemsland i Nato vore det troligt att skulle utsättas för starka politiska påtryckningar. Vi har till exempel kunnat se hur krävde att Natos medlemsländer skulle delta militärt i trots att Nato som organisation inte deltog. Vår militära alliansfrihet ger oss starkare möjlighet och trovärdighet att vara pådrivande i det globala nedrustningsarbetet. Kärnvapenanvändning är fortfarande en del av vissa Natoländers försvarsdoktriner. Vi bör själva förbehålla oss rätten att utforma storlek och inriktning på vårt försvar baserat på vår egen säkerhetspolitiska bedömning. Den militära alliansfriheten har ett starkt stöd hos det svenska folket, vilket ger vår säkerhetspolitiska hållning stark legitimitet. Internationell säkerhet ska vila på samarbete och ett starkt globalt regelverk under FN:s ledning. Global säkerhet förutsätter ett starkt globalt regelverk. Många av de nya hoten mot vår säkerhet möts bäst inom FN:s ram. Det är viktigt för att FN fungerar väl. Medlemsländerna måste ge FN de förutsättningar som krävs för att klara de nya uppgifterna. Vi socialdemokrater vill att ska höja och skärpa sin profil i FN. samarbete med Nato har blivit möjligt eftersom organisationen har förändrats sedan det . Nato är en central aktör för europeisk säkerhet samt för internationell krishantering. deltar i vissa FN-stödda fredsbevarande operationer som leds av Nato. FN ger ofta i uppdrag till Nato att utföra fredsoperationer eftersom denna organisation har resurser att leda vissa komplicerade insatser. Vårt samarbete med Nato i FN-mandaterade fredsbevarande insatser är viktigt, men vi är tydliga med att inte ska delta i militära operationer som enbart har sin grund i Natostadgans artikel fem om ömsesidiga försvarsgarantier. bör fortsätta det nära samarbete, i alla frågor utom bindande försvarsförpliktelser, som utvecklats. Internationella operationer blir alltmer krävande och komplexa och det behövs därför en långtgående standardisering och samövning.