mot · GW02C5 · 2009-01-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2008/09:80 Äktenskapsfrågor Begreppet äktenskap och dess symbolvärde7 Flera remissinstanser för denna ordning12 Vad har utredningen sagt?15 Vår sammanvägda åsikt gällande vigselrätten16 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda införandet av en civilrättsligt reglerad samlevnad, förslagsvis kallad giftermålsbalk, och skilja begreppet äktenskap från den strikt rättsliga ordningen. tillkännager för regeringen som sin mening, under förutsättning av bifall till yrkande 1, vad som anförs i motionen om att religiösa samfund inte ska ha vigselrätt samt att eventuella välsignelseakter varken kan eller ska regleras av statsmakten. grundläggande inställning i frågan om könsneutrala äktenskap är att nuvarande ordning fungerar väl och att den inte behöver förändras. Det föreligger heller ingen diskriminering eftersom det inte föreligger någon juridisk skillnad mellan äktenskap och partnerskap. Äktenskap mellan en man och en kvinna är en samlevnadsform som existerat och som är den stabilaste formen för att säkra barns rätt till omsorg från båda sina biologiska föräldrar. I kravet på könsneutrala äktenskap betonas att gällande lagstiftning kan uppfattas som diskriminerande eftersom den är uppdelad i äktenskap för olikkönade parrelationer och partnerskap för samkönade. Mot bakgrund av de starka känslor som finns i frågan om könsneutrala äktenskap finns det anledning för alla parter att överväga vilka lösningar som både kan vara långsiktigt hållbara och så långt som möjligt tillgodose de olika ingångsvärden som finns i frågan. är beredda att medverka till en sådan konstruktiv lösning. För att finna en konstruktiv lösning som respekterar de olika ingångsvärden som finns i denna fråga föreslår i denna motion ett förslag till en ny juridisk ordning för samlevnad mellan två vuxna personer. Förslaget har sin grund i förhållandet att kyrka och stat numera är åtskilda och innebär att myndighetsutövningen i detta sammanhang förbehålls staten. Regleringen sker, enligt förslaget, genom införande av en civilrättslig samlevnadsbalk, förslagsvis benämnd giftermålsbalk. Begreppet äktenskap tas bort från lagstiftningen. Både par av olika och av samma kön får enligt denna reglering gifta sig genom en registrering. Rättsverkningarna är knutna till registreringen och är desamma i båda fallen. I myndighetsutövningen görs alltså ingen åtskillnad mellan sam- och olikkönade par. Myndighetsutövningen förbehålls det offentliga och utövas inte av religiösa samfund eller andra institutioner eller personer vid sidan härav. Välsignelseakter i skilda former och andra ceremonier i sammanhanget blir en fråga för kyrkor, samfund och andra sammanslutningar och självklart för parterna själva. Staten kan och bör inte ha något inflytande över hur människor väljer att manifestera sin kärlek och få den välsignad. Därmed är också religionsfriheten respekterad. Införandet av civilrättsligt reglerad samlevnad är ett sätt att garantera att alla par som vill gifta sig behandlas lika och är också en rimlig konsekvens av delningen mellan kyrka och stat. Genom att återföra äktenskapsbegreppet till det civila samhället respekterar vi dess djupa kulturella och religiösa innebörd. I flera andra länder gäller redan civilrättsligt reglerad samlevnad. I exempelvis , , och sker först en civilrättslig registrering och därefter eventuellt en religiös välsignelseceremoni. beslutade att tillsätta en parlamentariskt sammansatt utredning för att förutsättningslöst söka skälen för och emot en könsneutral äktenskapsbalk. Vid omröstningen i röstade den kristdemokratiska riksdagsgruppen enhälligt nej till att tillsätta utredningen med motiveringen att det nuvarande systemet fungerar väl. Den moderata riksdagsgruppen lade ner sina röster, förutom två ledamöter som röstade nej och två som röstade ja. Även i andra riksdagsgrupper fanns en viss diskrepans i uppfattningen kring behovet av att tillsätta utredningen. En av Socialdemokraternas och en av ledamöter avstod från att rösta och en av ledamöter liksom två av ledamöter röstade nej. Övriga ledamöter i dessa tre partigrupper, liksom samtliga ledamöter från v och mp, röstade ja till utredningen. beslutade den socialdemokratiska regeringen tillsätta utredningen (dir. 2005:6). I utredningens uppdrag ingick också att ta ställning till formerna för ingående av äktenskap: Utredaren skall utreda formerna för ingående av äktenskap civilt. Det gäller både om utredaren föreslår ett generellt system med civiläktenskap och om förslaget är att den civila vigseln skall vara ett alternativ till vigsel genom samfund. En fråga för ingående av äktenskap i civil ordning är om det finns anledning att knyta uppkomsten av ett äktenskap till något annat än en vigsel, t.ex. en registrering. Trots riksdagsbeslutet att tillsätta en parlamentarisk utredning utsåg den socialdemokratiska regeringen en ensamutredare, f.d. justitiekansler . tillsattes två referensgrupper. En med representanter för riksdagspartierna och en med företrädare för olika trossamfund. Den nu sittande alliansregeringen ärvde den ännu icke färdiga utredningen. överlämnade sitt slutbetänkande Äktenskap för par med samma kön Vigselfrågor (SOU 2007:17) till regeringen. Betänkandet föreslog en könsneutral äktenskapsbalk, det vill säga att två personer ska kunna ingå äktenskap oavsett könstillhörighet. När det gäller vigselfrågor föreslog utredningen inga större förändringar. Utredaren föreslog också att lagen om registrerat partnerskap ska upphöra att gälla, och att registrerade partnerskap ska omformas till äktenskap, när den nya äktenskapslagstiftningen träder i kraft. Betänkandet var ute på remiss till . Av utredningsdirektivet framgick att uppdraget var att ta ställning till om par av samma kön bör kunna ingå äktenskap samt att göra en grundlig analys av frågan och redovisa samtliga skäl som talar för och emot detta. Vad som emellertid inte uppmärksammats i debatten är att utredaren befriade sig själv från själva utredningsuppdraget. I stället uppfattade utredaren uppdraget som att han inte skulle göra en analys i vedertagen mening. Han menade däremot att han skulle göra en bedömning (s. 219). Resultatet blev ett ofullständigt och närmast godtyckligt referat av skäl för och emot, som framförts från ledamöter i utredningens referensgrupper, från deltagarna i utredningens hearingar, i den allmänna debatten och i olika andra sammanhang (s. 221). Någon systematisk inventering och redovisning av de argument som förts fram i den svenska och internationella debatten och den vetenskapliga litteraturen redovisas således inte. Vi anser således inte att utredningsuppdraget är slutfört enligt kommittédirektivets intentioner. Utredaren fick också i uppdrag att utreda och analysera en civiläktenskapsmodell. Inte heller detta har utredaren gjort på det grundliga sätt man borde kunna förvänta sig. delar inte utredningens slutsats att svensk äktenskapslagstiftning ska göras könsneutral. De skäl som åberopas är varken relevanta eller tillräckligt starka för en så genomgripande samhällsförändring. hållning har under processen varit att en ordning som fungerat väl inte behöver förändras. är dock villiga att finna en långsiktig lösning som tillgodoser breda grupper av befolkningen med olika ingångsvärden i frågan. Äktenskapet har en världsvid utbredning och sträcker sig så långt tillbaka i historien som vi har skriftliga vittnesbörd. Som institution har äktenskapet i samhällen över hela världen fyllt och fyller fortfarande en rad viktiga funktioner. Det skapar en ram för reproduktion och barnuppfostran. Vidare innebär äktenskapet som regel gemensamt boende och egendomsgemenskap. I vår kulturkrets omfattar äktenskapet en kvinna och en man, monogami. I vissa andra kulturkretsar förekommer polygami, dvs. äktenskap med en man och flera fruar, polygyni, eller, mer sällan, en kvinna och flera män, polyandri. I västvärlden har äktenskapet en stark religiös dimension, vilket lätt kan skymma den filosofiska och naturrättsliga grund äktenskapet hade i de antika grekiska och romerska civilisationerna. För () motiverades den heterosexuella tvåsamheten av dels en nödvändig gemenskap för mänsklighetens fortbestånd, dels en inneboende, naturlig i betydelsen ändamålsenlig och obändig kraft att ge liv åt barn och också engagera sig mer i och för egna än andras barn. I romersk rätt hörde äktenskapet till den naturrättsliga grunden för civilrätten. Den ändamålsenliga föreningen av en man och en kvinna i syfte att alstra och fostra barn var i romersk rätt ett livsåtagande och skapade familjen som en grundläggande enhet i samhällsbygget. Först med den kanoniska äktenskapsrätten gavs en teologisk motivering för äktenskapet som också förklarades vara ett sakrament, dvs. ett heligt tecken eller medel som använder för att förmedla nåd och kraft. Inte minst genom teologen och filosofen av Aquino (ca 12251274) knäsattes också rent rationella och filosofiska skäl till äktenskap mellan en man och en kvinna. Om vi nu förflyttar framställningen till svenskt , infördes systemet med en generell möjlighet att välja mellan borgerlig och kyrklig vigsel. I samband med detta diskuterades om äktenskap endast borde få ingås borgerligt och att de par som önskade därefter skulle kunna bekräfta äktenskapet genom en ceremoni med t.ex. religiöst innehåll. En sådan ordning ansågs på ett klarare sätt ge uttryck för äktenskapet som ett icke-religiöst rättsförhållande, men infördes trots detta inte. Det ansågs då vara opraktiskt. Nuvarande ordning, där även fria trossamfund kan få vigselrätt, och där sådan vigsel erbjuds parallellt med borgerlig vigsel, är dock inte äldre än . Vigselrätten har därefter inte förändrats. ersattes giftermålsbalk av . De stora förändringarna gällde reglerna om bodelning som framför allt syftade till att stärka den ekonomiskt svagare parten, ge uttryck för strävandena om jämställdhet mellan kvinnor och män samt värna om makarnas självständighet gentemot varandra. I och med införandet av infördes även lagen om sambors gemensamma hem. Bakgrunden till lagen var att alltfler kvinnor och män bodde tillsammans under äktenskapsliknande förhållanden utan att vara gifta. De som skulle upptas i den nya lagen skulle därför så långt som möjligt vara lika dem som gällde för gifta. På så sätt hoppades man uppnå en mjuk övergång mellan äktenskapsliknande samboende och äktenskap. Lagen om registrerat partnerskap kom efter ett utskottsinitiativ i . Det registrerade partnerskapet är ett statusförhållande, som kommer till stånd genom parternas avtal, som stadfästs genom en borgerlig myndighets beslut. skildes från staten, men reformen innebar inte någon ändring av vigselrätten. Den till privaträttsliga subjekt delegerade myndighetsutövningen kvarstod oförändrad. Familjen är den grundläggande gemenskapen i samhället. Familjer fungerar som dynamiska små enheter, där människor utvecklas och mognar i kontinuerlig gemenskap med andra familjemedlemmar. Vi menar att människor i grunden mår bäst i små gemenskaper. I den lilla gemenskapen som en familj utgör får familjemedlemmarna möjlighet att möta kärlek, omtanke och förståelse, men också ställas inför krav och ta ansvar. Familjens särskilda ändamål och uppgift är att skapa goda uppväxtförhållanden för barnen. Föräldrarna har både lagliga och moraliska skyldigheter mot sina barn som barnen har motsvarande rättigheter gentemot sina föräldrar. Statens uppgift är att värna om dessa gemenskapers existens och betingelser så att deras inbördes skyldigheter och rättigheter kan förverkligas. Det offentliga har enligt subsidiaritetsprincipen skyldighet att ingripa och exempelvis skydda ett barn om inte dess rättigheter respekteras. vill skapa ett samhälle där barnen har så bra uppväxtvillkor som möjligt. Att värna om familjen och de små gemenskaperna är ett viktigt medel för detta. är det viktigt att markera att barn har rätt till en god uppväxt oavsett vilken relation föräldrarna har, eller om de biologiska föräldrarna saknas. Men vi vet också att det för ett barn är generellt sett bäst att växa upp med föräldrar som lever i en stabil och långvarig relation, och statistik visar att äktenskap mellan en man och en kvinna är den mest stabila samlevnadsformen. Familjen är den naturliga och grundläggande byggstenen i ett gott samhälle. Det är med den principen som föräldra- och byggts upp i vår civilrätt. Det är också denna grundläggande syn som ligger bakom och FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Där stadgas att familjen utgör den naturliga och grundläggande enheten i samhället och äger rätt till skydd från samhället och staten (artikel 16). stadgar att barnet så långt det är möjligt, [skall ha] rätt att få vetskap om sina föräldrar och bli omvårdat av dem (artikel 7:1). I alla civilisationer och samhällen har äktenskapet i detta avseende utgjort ett erkännande av den unika sociala och biologiska verklighet vi alla är avhängiga av, nämligen att föreningen mellan en man och en kvinna en pappas och en mammas arvsanlag är varje människas ursprung och grunden för det mänskliga samhällets fortlevnad. Äktenskapet mellan man och kvinna är den institution som bäst tillvaratar barnets rättigheter. Dagens ordning med partnerskap och äktenskap sida vid sida har gett homosexuella par samma juridiska skydd, rättigheter och skyldigheter. betonar föräldrarnas ansvar för sina barn, och barnens rättigheter gentemot sina föräldrar, oavsett om de lever tillsammans eller inte. Barn kommer till och växer upp under många olika omständigheter. Barn mår bra och far illa i vårt samhälle i alla möjliga strukturer. Men som lagstiftare måste ha några principer i botten för vilka sammanhang och strukturer som anses allt annat lika vara de bästa för barnens uppväxtvillkor. För är det barnets rätt till sitt biologiska ursprung och barnets rätt till sin mamma och pappa som måste respekteras i lagstiftningen. På detta synsätt vilar också . Naturligtvis är det så att sexuell läggning inte avgör om någon kan vara eller faktiskt är en bra förälder. Det som är viktigt är att det inte skapas en lagstiftning som aktivt klipper av barnen från deras biologiska ursprung. Det vanliga är också att barn i homosexuella sammanhang har nära kontakt med båda biologiska föräldrarna som en god kontakt finns med den partner som lever ihop med pappan eller mamman. Det är en relation som kan vara av stort värde för barnet men som inte bör leda till långtgående juridiska konsekvenser där de juridiska eller moraliska skyldigheterna och rättigheterna mellan de biologiska föräldrarna och barnet klipps av. Flera remissinstanser fokuserar på detta och delar kritik att utredningen är bristfällig då den inte utrett alla delar och inte tagit barnperspektivet i tillräckligt beaktande. Utredaren slår i sitt betänkande fast att det juridiskt inte kan sägas vare en mänsklig, universell rättighet för par med samma kön att ingå äktenskap. Inte heller använder han sig av diskriminering som ett skäl i sin argumentation, trots att det använts flitigt i debatten. Det skäl han åberopar för att föreslå en könsneutral definition av äktenskapet i lagstiftningen är i stället att han vill använda äktenskapets högre symboliska värde för att skapa större acceptans för homosexuell samlevnad i samhället. Begreppet äktenskap och dess symbolvärde Utifrån filosofiska, kulturella eller religiösa bevekelsegrunder betonar en stor del av svenska folket och många sammanslutningar däribland samtliga trossamfund inom kristna råd vikten av att värna det unika i just relationen mellan en man och en kvinna som inryms i begreppet äktenskap. Det är viktigt att skilja på å ena sidan äktenskapets rättsliga innebörd och å andra sidan dess kulturella, religiösa och sociala aspekter. Äktenskapet definieras ibland som en gemenskapens institution. Det är på en och samma gång en djup persongemenskap och ett lagligt reglerat avtal mellan en kvinna och en man. Definitionen har inte varit gripen ur luften utan går tillbaka till i rikes lag. Äktenskapet som en monogam persongemenskap presenteras i lagens inledande paragrafer: Äktenskapet ingås mellan en kvinna och en man. De som har ingått äktenskap med varandra är makar. Makarna skall visa varandra trohet och hänsyn. De skall tillsammans vårda hem och barn och i samråd verka för familjens bästa. (1 kap. 23 §§). Begreppet äktenskap har i grunden ett religiöst ursprung. Det har funnits längre än svensk äktenskapslagstiftning. Vi måste se betydelsen av att värna de religiösa samfundens rätt att själva definiera innehållet i centrala teologiska begrepp och ceremonier. Äktenskap ingås enligt svensk lag genom vigsel och partnerskap genom registrering. Trots namnskillnaden är akterna likformiga. Vid vigseln ska kvinna och man närvara, och samma bestämmelser gäller vid registrering. Båda akterna förutsätter närvaro av vittnen. I båda fallen ska de berörda parterna var för sig avge sitt samtycke. Det avtal som därigenom upprättas stadsfästs genom den som förrättar vigseln respektive registreringen. I utredning sägs att det inte finns någon juridiskt nämnvärd skillnad mellan äktenskap och partnerskap. Dock slår utredaren fast att äktenskapet som begrepp får anses ha ett högre symbolvärde än partnerskap. I utredningen talas det också om två slags syn på äktenskapet: dels äktenskapsrätten, dels familjebildningen som social institution. Utredaren säger att det är äktenskapsrätten som ska vara det som står i fokus av dessa två. känsloskäl ska lämnas åt sidan. Utredare drar dock slutsatsen just tvärtemot detta och föreslår en könsneutral äktenskapsbalk av känslomässiga skäl, på grund av äktenskapsbegreppets högre symbolvärde. Religionsfriheten är en mänsklig rättighet. Till religionsfriheten knyter FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna även så grundläggande friheter som tanke- och samvetsfrihet. Artikel 18 i FN-deklarationen lyder: har rätt till tankefrihet, samvetsfrihet och religionsfrihet. Denna rätt innefattar frihet att byta religion eller tro och att ensam eller i gemenskap med andra offentligt eller enskilt utöva sin religion eller tro genom undervisning, andaktsövningar, gudstjänst och iakttagande av religiösa sedvänjor. I för de mänskliga rättigheterna framgår att var och en har rätt till religionsfrihet och att denna rätt innefattar frihet att utöva sin religion genom gudstjänst, undervisning, sedvänjor och ritualer. Enligt konventionen får inskränkningar av religionsfriheten enbart ske i lag, och de måste vara nödvändiga bl.a. med hänsyn till skyddet för allmän ordning, hälsa eller moral. ska ha rätten att bestämma över sig själva, det är grundlagsfäst. Staten ska inte gå in och bestämma vilka som får viga sig hos de religiösa samfunden. I regeringsformen 2, Grundläggande fri- och rättigheter, stadgas i paragraf 1 såväl yttrandefrihet som religionsfrihet. Religionsfriheten är enligt svensk grundlag en s.k. absolut rättighet. Detta innebär att religionsfriheten såsom den definieras i RF 2:1 frihet att ensam eller tillsammans med andra utöva sin religion inte får inskränkas. Äktenskapet och vigselgudstjänsten bygger inom alla religioner på en djup övertygelse. Inom såväl romersk katolska kyrkan som de ortodoxa kyrkorna betraktas äktenskapet som ett sakrament. För samtliga trossamfund inom kristna råd är äktenskapet per definition en förening mellan en man och en kvinna enligt deras yttrande till utredningen. Äktenskapet och dess ingående tillhör religionsutövningen och iakttagandet av religiösa sedvänjor. Trots detta har det av flera politiska partier och organisationer framförts krav att kyrkor ska tvingas att viga par av samma kön till äktenskap, i uppenbar konflikt med deras religion och tro. Detta går inte att förena med respekt för den universella mänskliga rättighet som religionsfriheten utgör. De krav som höjs från framför allt dagens politiska opposition tyder på att en förändrad majoritet i riksdag skulle leda till att en sådan vigselplikt införs som bryter mot religionsfriheten. Flera remissinstanser var kritiska till den statliga utredningen och delade inte utredarens förslag. kristna råd, med 27 medlemskyrkor och som representerar ca 8miljoner medlemmar, motsätter sig i och för sig inte att och partnerskapslagens bestämmelser sammanförs i en gemensam lag men avstyrker att begreppet äktenskap används för par där personerna är av samma kön. Trossamfunden framhåller att homosexuella inte ska diskrimineras, men anser inte att principen om likabehandling av homosexuella och heterosexuella nödvändigtvis innebär att samma benämning måste användas. Att kalla samlevnadsformer som skiljer sig åt i vissa avseenden vid olika namn är inte att diskriminera. Det finns en lång tradition att använda ordet äktenskap för relationen mellan man och kvinna, och enligt kyrkorna kommer det även att behövas två begrepp för att benämna homosexuell respektive heterosexuell samlevnad. Då är det bättre att i lagstiftningen slå fast begrepp som är tydliga och inte diskriminerande. Termen äktenskap används även internationellt som benämning för relationen mellan en man och en kvinna. Flera av de samfund som yttrar sig anser att det finns en risk att det skulle vara svårt för personer som har flyttat till att ta till sig ett könsneutralt äktenskapsbegrepp. Det finns därmed en risk att dessa grupper fjärmar sig från andra delar av samhället om en ny definition införs i lagstiftningen. Bland annat , Evangeliska Frikyrkan, och understryker att en utvidgning av äktenskapsbegreppet kan leda till krav på ytterligare ändringar, t.ex. att månggifte ska godtas ett krav som också har börjat lyftas fram av vissa intresseorganisationer och politiska ungdomsförbund. vid framhåller att det inom många trossamfund finns en specifik förståelse av äktenskapsbegreppet, som utesluter samkönade relationer. En konsekvens av utredningens förslag är därför att samhällets och trossamfundens förståelse av begreppet i flera fall kommer att skilja sig åt. Detta gäller på många sätt då många trossamfunds uppfattningar i olika frågor skiljer sig från innehållet i svensk rätt. Uppfattningen inom olika religioner om samkönade relationer är inte heller entydig. Nämnden påpekar att förslaget kan få konsekvenser för vissa trossamfunds internationella relationer, vilket kan påverka viljan att ansöka om vigselrätt. När det gäller frågan om ordet äktenskap bör användas för relationer mellan personer av samma kön går meningarna inom isär. En majoritet av stiften förordar att begreppet äktenskap förbehålls relationen mellan man och kvinna. Den oenighet som finns har sin grund i att det utifrån teologiska argument är möjligt att resonera på olika sätt. Enligt Kyrkostyrelsen är det angeläget att finna en begreppsbildning som är förankrad i svensk tradition och som olika kyrkor och samfund kan ställa sig bakom. Det finns en lång tradition av att använda begreppet äktenskap för relationen mellan en man och en kvinna, och den ändrade lagen föreslås därför få namnet samlevnadsbalk. Liknande synpunkter har , i och , som framhåller att en gemensam beteckning inte innebär en garanti för lika värde av två skilda samlevnadsformer. Fler remissinstanser tycker inte att det räcker med denna enmansutredning för att ändra den rådande ordningen och tycker att utredningen inte vägt alla argument eller gjort konsekvensanalyser. Flera framför också att denna fråga bör lösas genom en folkomröstning eller en ny bredare parlamentarisk utredning. skriver i sitt remissvar: Den bristande analysen av de centrala frågeställningarna samt de skiftande utgångspunkter från vilka resonemanget förs har emellertid medfört att regeringen inte ges något underlag för en bedömning av sakfrågan. Ett stort antal spontanremisser har inkommit, med en övervikt för att äktenskapsbegreppet ska bevaras i sin nuvarande form i lagstiftningen. Det har funnits ett stort folkligt engagemang i frågan.