mot · GX02K6 · 2009-12-09 00:00:00 — med anledning av framst. 2009/10:RS4 Uppföljning av riksrevisionsreformen tillkännager för riksdagsstyrelsen som mening vad som anförs i motionen om inrättandet av ett särskilt revisionsutskott. En för svenskt vidkommande unik händelse, för det var första gången på som en ny konstitutionell myndighet bildades. , som är kontrollorgan, ingår därmed som del i den grundlagsstadgade kontrollmakten. En närmare beskrivning av dess uppdrag återfinns i RF 12 kap 7 §. Men Riksrevisonens korta levnad har kantats av problem. I stället för att låta organisationen i lugn och ro finna sina arbetsformer, tillsattes emellertid efter tillblivelse en parlamentarisk utredning med uppgift att se över verksamheten. Utredningen har presenterat sina förslag (2008/09:URF1 och 2008/09:URF3) som innebär ett antal förändringar, där ett av de mest långtgående handlar om mottagandet och behandlingen av rapporter. I korthet innebär det att styrelsen ska avvecklas och att rapporterna ska sändas direkt till ansvarigt utskott i . För att säkerställa den parlamentariska kontrollen av och insynen i , föreslås också att ett insynsråd tillsätts. Detta råd ska dock inte tilldelas några befogenheter. Riksdagsstyrelsen har valt att ställa sig bakom utredningens förslag i detta avseende. Detta är beklagligt för den föreslagna ordningen innebär att som kontrollinstrument försvagas i stället för att förstärkas. Konsekvensen av det är att grundlagsenliga kontroll av regeringen tunnas ut. Ur perspektiv är det svårbegripligt att eget organ riksdagsstyrelsen frivilligt tar initiativ till en sådan ytterligare försvagning av funktion. Att föreslå att styrelsen ska avvecklas är nu inte så mycket att orda om. Den var en kompromiss från början. Men att föreslå att fackutskotten ska sköta hanteringen av de granskningsrapporter som lämnat, vittnar om en allvarlig okunnighet om vad revision innebär. Fackutskotten behandlar regeringens politik och förslag till åtgärder. Men granskar inte politiken som sådan. granskar om regeringens politik genomförs på det sätt som beslutat och i enlighet med de lagar som också beslutat om och som reglerar regeringens handlande. granskningar handlar alltså inte om om utan om hur. Bara för att fackutskotten är något av experter på den politik som ligger inom deras ansvarsområde finns inga garantier för att de har kompetens att bedöma revisionsfrågor. Tvärtom, det ligger i sakens natur att ett utskott inte både vill förorda en viss politik och sedan kritisera densamma. Vill vi att ska sköta sin kontrollfunktion på ett effektivt sätt vore det mycket bättre att införa den modell som den breda majoriteten av EU-länder valt den med ett särskilt revisionsutskott. Det skapar kontinuitet i kontrollfunktionen och ger förutsättningar för utskottets ledamöter och kansli att bygga upp den kompetens och erfarenhet som behövs för att granskningsarbetet ska fungera effektivt. Låter vi dessutom revisionsutskottet bestå av erfarna politiker och ledamöter med intresse för och kunskap i revisionsfrågor bli förutsättningarna goda för att kontrollfunktionen ska skötas med klokskap och omdöme. Med den lösning som utredarna föreslår och som riksdagsstyrelsen ställer sig bakom bekräftas än en gång bilden av som ett konstitutionellt u-land. Vi var bland de sista länderna som införde en oberoende riksrevision och vi tillhör den lilla minoritet som vill försvaga banden mellan och .