mot · GX02Fi261 · 2009-10-06 00:00:00 — Praktik i statliga myndigheter1 8001 8000 Traineeprogram i välfärden1 5001 5000 Summa26 00026 30020 750 Tabell 11 Kostnader (avvikelse från regeringen) Nytt studiestöd för arbetslösa ungdomar som läser på komvux (ungdomslyftsersättning)15015075 Bättre stöd till unga med funktionsnedsättning252525 Fler platser på högskolan, inklusive studiemedel210850850 Fler platser på KY (), inklusive studiemedel70100100 Bättre studie- och karriärvägledning200200200 Praktik i statliga myndigheter2002000 Summa3 3304 0002 340 5.4En arbetsmarknad för alla Grundläggande för feministiska politik är alla kvinnors möjlighet till ekonomisk självständighet och att kvinnor ska ha faktiska möjligheter att delta på lika villkor på arbetsmarknaden som män. Både kvinnor och män ska kunna arbeta, vara föräldrar, sköta hemarbete och ha ledig tid på lika villkor. För att nå det målet krävs omfattande och genomgripande samhällsförändringar som omfördelar tid, inkomster och makt mellan män och kvinnor. ekonomiska politik genomsyras av den ambitionen, och i denna budget lägger vi en rad förslag som skapar förutsättningar för jämställdhet i arbetslivet. 5.4.1.1Rätt till fasta jobb på heltid I alla sektorer och yrken arbetar kvinnor deltid i större utsträckning än män. Närmare fyra av tio kvinnor arbetar deltid. Anledningen är dels arbetsmarknadsskäl, det vill säga att arbetsgivaren endast erbjuder deltidsanställning, dels att kvinnor av olika anledningar väljer att inte jobba heltid. Det valet har förstås många orsaker, men de vanligaste skälen är att omsorgen om barn och andra familjemedlemmar inte medger heltidsarbete eller att arbetet är så slitsamt att heltidsarbete helt enkelt inte är möjligt. I ett jämställt samhälle hade rimligen dessa skäl gällt i lika hög grad för män. Men så är alltså inte fallet. Kvinnors deltidsarbete är ett typiskt exempel på ett strukturellt problem som ständigt återskapas, eftersom både arbetslivet och vardagslivet är organiserat utifrån att kvinnor jobbar deltid. Deltidsarbete innebär en rad nackdelar. Månadsinkomsten blir lägre eftersom arbetet omfattar färre timmar. Men statistiken visar också att timlönen är lägre för deltidsarbetande. Vidare har deltidsanställda mindre inflytande på arbetsplatserna, får mindre kompetensutveckling och har sämre möjligheter till befordran, vilket ytterligare försämrar löneutvecklingen. Dessutom blir ersättningarna från socialförsäkringssystemen och den framtida pensionen lägre. För att lösa problemet med deltidsarbete av arbetsmarknadsskäl är vi beredda att lagstifta om rätt till heltid om inte arbetsmarknadens parter lyckas lösa problemet avtalsvägen. En sådan reform skulle tvinga många arbetsgivare att strukturera om sin verksamhet, så att den bygger på heltider istället för deltider. Så är redan de allra flesta manligt dominerade branscher och arbetsplatser strukturerade, och det är hög tid att så också blir fallet i kvinnodominerade branscher. Vår målsättning är att heltid ska vara norm på arbetsmarknaden, det vill säga att ingen ska tvingas arbeta mindre än hon eller han kan och vill. Däremot ska det finnas en möjlighet att komma överens om deltidsarbete om det finns särskilda skäl för det. Vid sidan av deltider är osäkra visstidsanställningar ett problem som i synnerhet drabbar kvinnor. Bland samtliga kvinnor på arbetsmarknaden har tidsbegränsade anställningar jämfört med av männen. Kvinnor är dessutom överrepresenterade i de allra mest otrygga anställningsformerna: timanställning utan schemalagd arbetstid eller så kallade behovsanställningar. Otrygga anställningar innebär en stor påfrestning på livet och gör det i stort sett omöjligt att planera sin ekonomi och sin framtid. Att sakna anställningstrygghet ökar också utsattheten på själva arbetsplatsen och gör det svårare att ställa krav och sätta gränser. Vi menar att tillsvidareanställning ska vara på svensk arbetsmarknad. Vi vill stärka rätten till fast anställning genom förbättringar av lagen om anställningsskydd. Vi tycker också att det ska löna sig för arbetsgivare att erbjuda trygga anställningsvillkor. Därför vill vi differentiera arbetsgivaravgiften, så att det är dyrare med visstidsanställning, och billigare med tillsvidareanställning. 5.4.1.2Rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid Högre krav runt betyder att allt fler jobb måste utföras utanför kontorstid. Allra mest har arbetstidens förläggning ändrats för LO-medlemmarna, av vilka hälften av kvinnorna och en tredjedel av männen har obekväm eller oregelbunden arbetstid. Det innebär ett ökat behov av barnomsorg också utanför kontorstid. Trots det har antalet kommuner som anordnar barnomsorg på obekväm arbetstid minskat från 150 stycken till 2007. Flera kommuner har redan signalerat att barnomsorg på obekväm arbetstid kommer att dras in på grund av krisen, eftersom det inte är obligatoriskt att erbjuda det. Den kommunala barnomsorgen är alltså illa anpassad till de behov dagens föräldrar har. Vi vill därför att alla kommuner ska vara skyldiga att erbjuda barnomsorg på obekväm arbetstid: kvällar, nätter och . Det är det enda sättet att garantera att alla får möjlighet att utnyttja den rätt till barnsomsorg som alla som arbetar tar för given. Det är väl belagt att en av huvudorsakerna till att kvinnor väljs bort, erbjuds lägre löner och sämre utvecklingsmöjligheter i arbetslivet är att kvinnor statistiskt sett är föräldralediga betydligt längre än män; kvinnor tar ut cirka 79procent av dagarna i föräldraförsäkringen. efter föräldraledigheten jobbar kvinnor dessutom deltid i betydligt högre grad än män. Män med små barn arbetar tvärtom mer övertid än män utan barn. Alla riksdagspartier är överens om att föräldraansvaret måste fördelas jämnare mellan kvinnor och män om arbetslivet ska kunna bli jämställt. Men de metoder som använts har haft väldigt liten effekt. Enligt TCO:s pappaindex kommer det med den nuvarande takten att ta innan kvinnor och män delar lika på föräldraledigheten. Regeringen införde en så kallad jämställdhetsbonus 2008 för att motivera fler män att ta ut föräldraledighet. Systemet innebär kortfattat att en bonus betalas ut i efterhand för de dagar då den förälder som tjänar mest (vilket oftast är en man) stannat hemma med barnet. Bonusen har haft en minst sagt obetydlig effekt. Sedan den infördes har 26 (!) personer ansökt om bonusen, och sex personer har fått ansökan beviljad. Vi menar att det är dags att förändra utformningen av föräldraförsäkringen. Vi vill att föräldraledigheten görs individuell, så att barnets föräldrar får var sin del som inte kan överlåtas på den andre. Fördelarna med en sådan reform är flera: barn får bättre möjlighet att knyta an till båda sina föräldrar, familjer slipper förhandla och bråka om fördelningen av föräldraledigheten med varandra och sina arbetsgivare, och oddsen på arbetsmarknaden skulle jämnas ut mellan kvinnor och män. Självklart måste en individualiserad föräldraförsäkring utformas så att barn till ensamstående föräldrar inte missgynnas. Vi anser också att barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare, och föräldraförsäkringen måste självklart anpassas till sådana familjers behov. 5.4.1.4Bättre välfärdstjänster, bättre välfärdsjobb En väl utbyggd offentligt finansierad välfärdssektor där vård och omsorg om barn, gamla, sjuka och funktionshindrade utförs som avlönat arbete är avgörande för att kvinnor och män i alla samhällsklasser ska kunna förvärvsarbeta. Både vår egen historia och internationella jämförelser visar tydligt att utan en gemensam välfärdssektor är det kvinnor som istället utför vård- och omsorgsarbetet oavlönat. Utvecklingen av äldreomsorgen visar att denna logik är högaktuell också i dagens . Andelen äldre som får hjälp från den offentliga äldreomsorgen har minskat . Istället har anhörigas omsorgsinsatser ökat. Och inte helt överraskande är det kvinnorna som kliver in när den offentliga omsorgen sviktar; 68procent av anhörigvården i utförs av kvinnor. Det är så vanligt att kvinnor, jämfört med män, uppger vård av anhörig som den främsta anledningen till att arbeta på deltid eller inte alls. Nästan 60000 kvinnor arbetar deltid eller har slutat arbeta helt på grund av anhörigvård. Det är främst kvinnor i LO-yrken som slutar förvärvsarbete helt eller går ner på deltid för att ta hand om sina anhöriga. Det är alltså arbetarkvinnor som betalar det högsta priset för nedskärningar i den gemensamma välfärden. Ska kvinnor och män kunna förvärvsarbeta på lika villkor måste därför den offentliga välfärdssektorn byggas ut i takt med ökande behov. Det mest akuta just nu är att staten måste skjuta till de pengar som behövs för att förhindra uppsägningar i kommuner och landsting. Men måste också fler personer utbildas och anställas om de ökande behoven ska kunna täckas som de anställdas löner och arbetsvillkor förbättras. Vi gör i denna budget dels generella satsningar på kommuner och landsting, dels riktade satsningar för att höja kompetensen och utbilda fler för att arbeta i välfärdssektorn framöver. Den modell för lönesättning vi har i med centrala kollektivavtal gör att det i hög grad är en fråga om maktrelationer mellan parterna och prioriteringar inom den fackliga rörelsen som avgör löneutvecklingen. värnar den modellen och anser inte att direkta statliga ingripanden i lönebildningen är lösningen på de strukturella löneskillnaderna mellan kvinnor och män. Däremot skapar politik förutsättningar för jämställda löner. De förslag vi redan presenterat om individualiserad föräldraförsäkring, rätt till fasta jobb på heltid och rätt till barnomsorg på obekväm arbetstid är exempel på politiska reformer som påverkar förutsättningarna för att förhandla fram bättre löner och villkor i kvinnodominerade yrken. Våra satsningar på mer resurser till kommuner och landsting, på utbildning och fortbildning av de anställda i välfärdssektorn samt den expansion av antalet anställda i välfärdssektorn vi vill genomföra bidrar sammantaget till att dels öka löneutrymmet för offentliganställda kvinnor, dels stärka kvinnors förhandlingsposition gentemot arbetsgivarna. Utöver dessa satsningar vill vi också stärka kraven på aktivt jämställdhetsarbete och lönekartläggning i diskrimineringslagen. Vi inför också en avdragsrätt för medlemskap i fackliga organisationer och a-kassa samt sänker a-kasseavgiften, vilket gynnar en hög facklig organisationsgrad och ökar inkomsttryggheten. Dessa förbättringar kommer i hög grad att gynna kvinnor, eftersom kvinnor har lägre inkomster och eftersom det nuvarande finansieringssystemet i a-kassan särskilt missgynnar anställda i kvinnodominerade låglönebranscher. 5.4.2Rätten till jobb på lika villkor I regeringens politik saknas tydligt insatser för att stärka rätten till arbete och för att skapa likvärdiga möjligheter för nyanlända och personer med utländsk bakgrund. Regeringen avvecklar viktiga arbetsmarknadspolitiska insatser och sätter sitt hopp till att jobben ska komma ändå. Istället väljer man att satsa på något man kallar för en politik för företagande. Man har också dragit in alla insatser som handlar om att bekämpa strukturell och annan diskriminering. Istället hänvisar man, i och med genomförandet av en ny diskrimineringslagstiftning, till att frågor om diskriminering främst ska lösas i rättegångssalen. Regeringen har också genomfört kraftiga besparingar på komvux, vilket särskilt drabbar invandrade och unga genom sänkt utbildningsnivå och levnadsstandard. vill istället föra en politik för allas rätt till arbete. Vi vill satsa på komvux och på arbetsmarknadsutbildningar och återinföra rekryteringsbidraget för personer som behöver läsa in grundskole- eller gymnasiekompetens. Vi vill satsa på att stärka ungas arbetsmarknad. Genom våra satsningar på kunskapslyft för unga arbetslösa, arbetsmarknadsutbildningar och generationsväxlingsprogram gör vi några av de reformer som är nödvändiga för att inte en hel generation unga ska hamna utanför. Detta är viktigt också för arbetsmarknaden för personer med utländsk bakgrund. Genom vår jobbsatsning inom offentlig sektor skulle välfärden stärkas för de människor som har de största behoven, och dessutom skulle tusentals arbetstillfällen skapas för människor med utländsk bakgrund enbart genom detta förslag. Med vår politik om stärkt a-kassa, rätt till heltid och satsningar på rehabilitering finns förutsättningarna för en trygg arbetsmarknad som omfattar alla. Vi vill också rensa rekryteringsprocesserna från diskriminering, bl.a. genom att införa obligatoriska kravprofiler och krav på likabehandlingsplaner på alla arbetsplatser med fler än tio anställda. Vi vill reformera flyktingmottagandet så att nödvändiga förutsättningar skapas för lika möjligheter till etablering och lika rätt till arbete. Vi vill också stärka arbetsförmedlingens och kommunernas uppdrag när det gäller arbetet med nyanländas etablering på arbetsmarknaden och vi vill satsa på sfi med praktik och yrkesinriktning. 5.4.3Stöd till personer med funktionsnedsättning Hinder i arbetslivet gör att människor i varierande grad utestängs från arbetsmarknaden. Sänkta skatter samt ersättningar i olika socialförsäkringar och ökade avgifter (t.ex. till a-kassan) minskar inte dessa hinder. Det är viktigt att man redan ute i arbetslivet skapar förutsättningar så att alla kan deltaga efter sina förutsättningar. Det är viktigt att t.ex. arkitekt- och ingenjörsutbildningar ges större tyngd vad gäller arbetsmiljö och människors användning av maskiner, arbetsverktyg, arbetsorganisation. Det är viktigt att det inte skapas arbetsmiljöer som sätter upp hinder för människors förvärvsarbete. Olika funktionsnedsättningar kräver dock även insatser med t.ex. subventionerade anställningar, stöd till arbetshjälpmedel och personliga handläggare på Arbetsförmedlingen. föreslår att unga personer med funktionsnedsättning ges möjlighet till ett utvecklingsår med individuellt anpassat program. Det kan vara reguljär utbildning, arbetsträning eller anställning med individuellt lönebidrag. Beslut om arbetshjälpmedel måste komma i ett tidigt skede och handhas av en enda myndighet. Beslut ska kunna rikta sig i ökad utsträckning mot användning av dessa till en bransch eller ett yrke och inte enbart en specifik arbetsplats. Svensk arbetsmarknad utvecklas, gamla yrken ges ett nytt innehåll och helt nya yrken växer fram. Det är viktigt att arbetsmarknaden är så bred som möjligt för personer med funktionsnedsättning, taket för lönebidrag och OSA (Skyddat arbete hos offentlig arbetsgivare) bör därför höjas. har ett avkastningskrav på . Detta krav bör ses över så att arbetsvillkoren och arbetsmiljön kan bli bättre för företagets anställda. Den borgerliga riksdagsmajoriteten har minskat anslagen till forskning och tillsyn av arbetsmiljö och riskerna inom arbetslivet. Ute på arbetsplatserna bedrivs dock på många ställen ett bra arbetsmiljöarbete. Många skyddsombud gör stora ansträngningar. pågår en strukturomvandling där många gamla ohälsosamma jobb försvinner. Nya arbetsplatser med nya problem kommer dock till. Det är viktigt att har förutsättningar för att förebygga ohälsosamma arbetsmiljöer. Detta både genom att ha tillräckligt stora ekonomiska resurser samt att de kan inrikta sig på arbetsplatser med de största problemen. Arbetslivsforskningen är också central för att bättre kunna angripa både nya och gamla problem i arbetslivet. För människor som har en nedsatt arbetsförmåga är det viktigt med olika former av rehabilitering och habilitering. Oavsett om det är medfött eller inte, oavsett om man snabbt eller aldrig kan återkomma till arbetslivet. Alla människor skall ha samma värde. Personer i behov av rehabilitering skall erbjudas aktiva åtgärder, detta skall följas upp regelbundet och vara en rättighet. Fokus skall vara på att förbättra hälsotillstånd och arbetsförmåga inte att räkna hur många ersättningsdagar en försäkrad har kvar. Ekonomisk otrygghet för enskilda kortar inga operationsköer. Ekonomisk otrygghet kan förvärra hälsotillståndet inte minst för personer med psykosociala diagnoser. En person i behov av olika former av rehabilitering skall ha ett rehabiliteringsombud. har samordningsansvaret för rehabiliteringsärenden. Detta är ett av kassans många uppdrag. Att vara ombud för en person med ett rehabiliteringsbehov måste stärkas och renodlas. Det är viktigt att mer tid kan läggas på att stödja t.ex. åtgärder för arbetsanpassning. Man skall ha samma ombud oavsett om åtgärderna bedrivs på arbetsplatsen, i en skola i sjukvården eller på Arbetsförmedlingen. Inget land i västvärlden är lika beroende av sina stora företag som . Andelen sysselsatta i stora företag är dubbelt så hög som EU-genomsnittet. De svenska storföretagen är transnationella i mycket hög grad. är fortfarande också mycket beroende av den basindustri som har sitt ursprung i naturresurserna malm, skog och vattenkraft. Den sysselsätter direkt och indirekt hundratusentals människor och dominerar nettoexportinkomster. Exporten utgör av BNP. Detta beror delvis på att basindustrin har höjt sin produktivitet genom att investera i moderna högteknologiska produktionsanläggningar. Denna rationalisering har medfört en kraftig minskning av antalet sysselsatta. Basindustrin är mycket konjunkturkänslig och dess lönsamhet påverkas starkt av valutakursförändringar. Den finansiella kris som vi upplever, kombinerad med den lågkonjunktur som världen befinner sig i har inneburit att industriproduktionen troligen kommer att minska med mellan , vilket inte har inträffat i . Om svenska företag även ska vara konkurrenskraftiga är det viktigt att öka förädlingsgraden ytterligare och särskilt inom basindustrin. Det kan ske genom produktspecialisering, kundanpassning, forskning och utveckling och med ökad statlig närvaro. Näringslivets problem utgörs inte av en för hög lönenivå eller för omfattande arbetsrättslig trygghet och inflytande för löntagarna. Det är i stället i första hand ett strukturellt tillväxtproblem. Den kris världen just nu genomlever är inte bara en konjunkturell kris utan har också starka strukturella inslag. Den kommer att förändra såväl länder som branscher och företagssektorer. I denna globala förändring är en liten aktör som historiskt haft relativt lätt att anpassa sig till nya förhållanden. Den förändring av såväl privat som offentlig sektor som kommer att accelerera efter krisen kombinerat med en klimatkris har en möjlighet att ske på ett socialt accepterat sätt om det tas bra beslut i politiska organ och i företagen. För att bra beslut skall kunna tas behövs ett bra underlag i form av analyser och rekommendationer. I en globaliserad värld är samhällets framtid liksom sysselsättningen beroende av att industri- och tjänsteproduktionen förnyas. Vi kan inte stillasittande vänta in marknadens lösningar utan här krävs ett medvetet agerande från statens sida. Det gäller såväl infrastruktursatsningar och utbildning som behov av riskkapital, inte minst i landsbygden, och hårdare kontroll över den finansiella marknaden. Men det räcker inte att utveckla och specialisera basindustrin. Svenskt näringsliv behöver utveckla tillväxtbranscherna och diversifiera näringslivet, såsom den kunskapsintensiva industrin inom elektronik, datateknik, läkemedel, kemi och miljöteknik med tillhörande kvalificerade tjänster, men också tjänsteföretagen i mer allmän bemärkelse. Näringspolitik är en del av den ekonomiska politiken och kan inte behandlas separat. Det handlar om att förbättra förutsättningarna för företag att växa. Det kan vara investeringar i infrastrukturen eller innovationspolitiska insatser som spridning av forskningsresultat eller riskkapitalförsörjning. Men det handlar också om arbetsmarknadens funktion och hur arbetslivet är organiserat. En viktig del i en statlig näringspolitisk blir därför att initiera och ge stöd till utvecklingsprogram för olika branscher. Den tidigare riksdagsmajoritetens initiativ till strategiprogram och branschspecifika forskningssatsningar var viktigt för att här vässa konkurrenskraften. Strategiprogrammen togs fram tillsammans med branscherna och fick därför hög relevans för företagen. Samarbetet mellan stat, näringsliv och akademi stärktes och programmen har varit framgångsrika. Vi vill tillsammans med branschföreträdare och de fackliga organisationerna gå vidare med nya och fördjupade program. Tillsammans med näringslivet vill vi marknadsföra svenska varor och tjänster utomlands för att fler svenska företag skall ges möjlighet att växa ute i världen. För att ytterligare stärka företags möjligheter till export behöver särskilt exportstödet till småföretag byggas ut. Bra utformade miljökrav är nödvändiga för vår fortsatta existens skull, men kan också vara en hävstång för att förbättra vår konkurrenskraft av det enkla skälet att verkligheten även på detta område har en obehaglig tendens att komma ikapp även de största syndarna och de mest obotfärdiga. vill mot den bakgrunden skapa ett brett branschprogram för miljöteknikbranschen där staten i samarbete med näringslivet och de fackliga organisationerna tar fram strategier för hur miljöteknikbranschen kan utvecklas och stödjas för att få en mer framträdande ställning . I detta arbete är det också viktigt att ha en bred inriktning på vilken teknik som ska stödjas. Svensk fordonsindustri måste påskynda omställningen till produktion av mer miljösmarta fordon för att vara konkurrenskraftig . Staten bör tillsammans med fordonsindustrin, kraftindustrin och forskningen ta fram ett långsiktigt forsknings- och utvecklingsprogram mot fossilfri fordonsteknik och särskilt eldrivna fordon. Svenska företag är stora leverantörer av komponenter till vindkraftverk. En stor del av SKF:s kullagerproduktion går till vindkraftsindustrin, ABB producerar elektronik till vindkraftverk och vindkraftstorn produceras på i . menar att det finns förutsättningar för inhemsk tillverkning av vindkraftverk. För att undersöka förutsättningarna för detta vill vi därför gå vidare i samtal med vindkrafts- och verkstadsindustrin. Vi vill därför också ta fram ett branschprogram tillsammans med svensk vindkraftsindustri. En annan arena som stärker innovationskraften är de industriella utvecklingscentrum eller IUC-bolag som skapats runt om i landet, inte minst utanför storstadsregionerna. Dessa bolag ägs i huvudsak av mindre företag men ges även offentligt stöd. Det nationella består av 19 sådana centrum med cirka 600 företag som ägare samt ett antal ekonomiska föreningar. Vid ett IUC kan man få hjälp med produktionsanalys, riskkapital, ansökan om EU-stöd, forskarkontakter, utbildning, juridisk rådgivning och mycket annat. Ett samarbete sker inom nätverket för att utnyttja spetskompetens inom olika områden. menar att IUC:s verksamhet är så pass viktig, inte minst ur ett regionalt perspektiv, att en fortsatt satsning de kommande tre åren är nödvändig. 5.5.1.4Staten som aktiv ägare Staten är också en betydande ägare av strategiskt viktiga företag som , . SJ, m.fl. Som ägare kan staten spela en viktig näringspolitisk roll genom medveten ägarstyrning. saknas dock en tydlig näringspolitisk linje i statens agerande som ägare, inte minst inom . Staten bör framförallt agera långsiktigt och ta större hänsyn till samhällsekonomiska intressen än andra ägare. Det innebär att de statliga bolagens investeringsverksamhet och övriga verksamhet tydligare samspelar med den regionala utvecklingspolitiken. Ägandet i Nordea bör utökas som motvikt till den privata finansmarknaden. anser också att ägardirektiven till Nordea behöver tydliggöras och skärpas och att samhällsintresset ska stå i förgrunden som motvikt till de kortsiktiga spekulationsekonomiska intressena. I finanskrisens spår har företagens möjligheter att få tillgång till kapital kraftigt försämrats. Det är ett allvarligt hot mot att utveckla nya idéer, bärkraftiga företag och i förlängningen nya jobb. Många mindre företag har drabbats av likviditetsproblem till följd av lågkonjunkturen och finanskrisen. Det har blivit svårare att få lån och ibland att behålla sina krediter.