ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02So223 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hållbarhetstiden för läkemedel. begär att regeringen återkommer med förslag på ett system där den verkliga hållbarhetstiden för läkemedel framgår av förpackningen. kasseras i läkemedel för miljardbelopp, mellan av alla läkemedel kasseras, vilket motsvarar ett par miljarder . Från apoteken skickas till destruktion ca , en stor del av detta kommer från patienter eller anhöriga som lämnar in överblivna läkemedel. En annan orsak till kassationen är läkemedel som sorterats ut från läkemedelsförråd på våra sjukhus, på grund av att hållbarhetstiden gått ut. Den angivna hållbarhetstiden för de flesta läkemedel är eller . Läkemedel som är får enligt nuvarande regelverk inte användas utan måste kasseras. Det stora flertalet läkemedel är konstruerade för att vara extremt hållbara med stabila substanser med mycket lång hållbarhet. Med stor sannolikhet skulle de flesta läkemedel vara lika effektiva efter 10 eller eller längre, under förutsättning att de lagrats på ett korrekt sätt. Dagens regelverk innebär alltså att vi kanske kastar och kasserar läkemedel för miljarder alldeles i onödan. tog upp denna fråga i en motion 2008. I samband med utskottets behandling avslogs motionen utan någon som helst motivering, vilket vi finner högst anmärkningsvärt. Därför lägger vi en likalydande motion i denna angelägna fråga även och hoppas på en mer seriös behandling av motionen av utskottet. Vi i anser att regeringen bör utreda möjligheten att förändra regelverket så att den angivna hållbarhetstiden för våra läkemedel kan förlängas så att den motsvarar den verkliga hållbarhetstiden. Detta under förutsättning att det kan vetenskapligt beläggas att de aktuella läkemedlen efter kvalitetsanalyser visar sig vara helt intakta och effektiva trots en förlängd hållbarhetstid.
mot · GX02So229 · 2009-09-23 00:00:00 — Handlingsplanen för förbättrad tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att målen i handlingsplanen, för att förbättra tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning, uppfylls. En nationell handlingsplan för handikappolitiken Från patient till medborgare antogs och sträcker sig fram och involverar alla samhällsområden. Den beskriver prioriterade åtgärder för att förbättra tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning i samhället. Enligt handlingsplanen ska det handikappolitiska arbetet särskilt inriktas på att identifiera och undanröja hinder för full delaktighet i samhället för människor med funktionsnedsättning, att förebygga och bekämpa diskriminering mot personer med funktionsnedsättning samt att ge barn, ungdomar och vuxna med funktionsnedsättning förutsättningar för självständighet och självbestämmande. Grunden för handikappolitiken är att den ska genomsyra alla samhällsområden. Särskilt ansvariga myndigheter, så kallade sektorsmyndigheter, ska se till att politiken får genomslag inom de olika samhällsområdena. Enkelt avhjälpta hinder ska undanröjas och kollektivtrafiken ska göras tillgänglig. Statliga myndigheter ska bli tillgängliga. Regeringen antog en gemensam strategi med Kommuner och Landsting för att påskynda arbetet med den nationella handlingsplanen. Tillgänglighet handlar i grunden om allas lika rätt och möjligheter att ta del av samhällslivet. Det är dags att förverkliga handlingsplanen, så att människor med funktionsnedsättning kan bli fullt delaktiga i samhället.
mot · GX02So238 · 2009-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte tillåta sprututbyte för narkomaner. Huruvida svensk sjukvård ska tillhandahålla kanyler för missbrukare har diskuterats och många förespråkare och motståndare har uttryckt sina ståndpunkter. Den förra socialdemokratiska regeringen gjorde det möjligt för landsting att starta sprututbytesprogram. Det är ett beslut som bör återtas då dessa program är fel väg att gå för att bekämpa narkotikan och en överskattad metod för att förhindra hiv bland injektionsmissbrukare. Det övergripande mål som statsmakten har satt upp för narkotikapolitiken är ett narkotikafritt samhälle. Detta har sedan delats in i tre mer konkreta mål, nämligen att minska nyrekryteringen till missbruk, att förmå fler missbrukare att upphöra med sitt missbruk och att minska tillgången på narkotika. Inte minst tillgången på narkotika har stor betydelse för ungdomars drogvanor, och polisens strategi är därför att öka den s.k. söktiden, dvs. den tid det tar att få fram narkotika. Flera studier visar även att sprututbytesprogram inte har varit det effektiva verktyg man hoppats på i kampen mot hiv bland injektionsmissbrukare och att det heller inte på lång sikt hjälper människor från sitt missbruk utan ibland snarare har motsatt effekt. Gatupriserna på narkotika är stabila eller sjunkande, vilket visar att det tidigare konstaterandet är riktigt. Tillgången på narkotika har ökat kraftigt i . Ett naturligt sätt att möta denna ökade tillgång och arbeta aktivt med att nå de narkotikapolitiska målen vore att satsa på tull och polis. Det är förbjudet enligt lag att befatta sig med narkotika, och sprututbytesprogrammet sänder då mycket märkliga signaler i förhållande till den lagstiftning som jag uppfattat att vi alla är mycket eniga om. När Socialdemokraterna gjorde det möjligt för landstingen att tillhandahålla sprutorna, verktygen för missbruket, gav de en mycket underlig signal till narkomaner, narkomanvården och människor i allmänhet. De har äventyrat en klar och rak linje i narkotikafrågan utan att säkerställa effekter vad gäller bekämpning av hiv och ställt till allmän oreda i något som faktiskt är ganska klart. Just nu är i särskilt stort behov av en klar, rak och restriktiv linje i narkotikapolitiken med tanke på de drogliberala vindar som blåser i olika delar av . Av alla de medel som står myndigheterna till buds för att minska hivspridningen och andra negativa konsekvenser av injektionsmissbruket är sprutbyte långt ifrån optimalt och därtill oansvarigt. För att upprätta den restriktiva narkotikapolitiken måste möjligheten att byta sprutor tas bort och bekämpandet av injektionsmissbruk istället koncentreras till beroendevård och rådgivning.
mot · GX02So239 · 2009-09-24 00:00:00 — Telefoner och datorer för patienter inom rättspsykiatrin tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om användning av telefoner och datorer för patienter inom rättspsykiatrin. Kriminalvårdens övergripande målsättning är att tiden i anstalt ska användas för att påverka de intagna att förändra sitt beteende så att risken för återfall i brott minskar. För att internen inte ska kunna begå brott kontrollerar man dennes kommunikation med yttervärlden. Brev och försändelser får granskas om det är nödvändigt med hänsyn till ordning och säkerhet. Detta gäller brev både till och från den intagne. Allt syftar till att undersöka om brevet är ett led i en planerad eller pågående brottslig verksamhet. Det är även en viktig del i arbetet med att förhindra eller planera ett avvikande. Det finns även förbud mot användning av mobiltelefoner och Internet av precis samma anledning. Dessa regler gäller dock inte om brottslingen döms till rättspsykiatrisk vård. Ett brev från en patient får övervakas om det är nödvändigt med hänsyn till vården eller rehabiliteringen eller för att undvika att någon annan lider skada. Försändelser till en patient får endast undersökas för kontroll så att de inte innehåller egendom som inte får innehas. Granskningen av en försändelse får däremot inte avse det skriftliga innehållet i brev eller annan skriftlig handling, exempelvis för att förhindra fortsatt brottslig verksamhet eller ett planerat avvikande. Detta innebär att den som är dömd till rättspsykiatrisk vård kan här använda mobil och dator som frihetsberövad. Dock kan en chefsöverläkare besluta att inskränka en patients rätt att använda elektroniska kommunikationstjänster. Detta om det anses vara nödvändigt med hänsyn till vården eller rehabiliteringen av patienten. Ett sådant beslut om inskränkning eller övervakning av elektronisk kommunikation förutsätter dock att det finns tydliga och konkreta omständigheter som visar att patienten missbrukat sin rätt till användning av kommunikationen. Det kan även ske om det finns välgrundad anledning att anta att ett sådant missbruk kommer att inträffa och att denna användning är till men för vården, rehabiliteringen eller är till skada för någon annan. Jag anser att när en person döms för kriminella gärningar måste målsättningen med vården vara densamma, oavsett formen. Därför finns det ingen anledning att reglerna för kommunikation med yttervärlden ska vara olika, utan samma regler ska gälla inom rättspsykiatrin som inom kriminalvården. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · GX02So240 · 2009-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tobaksföretags sponsring. /06 antog en lag om tobakskontroll. Lagen innehöll bland annat ett förbud för tobaksföretag att sponsra evenemang eller verksamhet dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gränsöverskridande effekt, om sponsringen kan antas medföra att avsättningen av tobaksvaror främjas (14 b §). Av propositionens författningskommentar framgår: Verksamhet som omfattas av bestämmelsen kan exempelvis vara driften av idrottsanläggningar, ungdomsgårdar, museer och teatrar. Kommentaren säger också: Om ett företag som förknippas med en eller flera tobaksvaror bekostar ett evenemang eller en verksamhet får det anses medföra att avsättningen av tobaksvaror främjas. Författningskommentarens formuleringar lämnar inget utrymme för tolkningar. Sponsringsförbudet för tobaksföretag är absolut. Det svenska börsföretaget har ägnat sig åt olika former av sponsringsaktiviteter. Detta har skett utan att bolagets varumärken har exponerats eller att andra marknadsföringsaktiviteter samordnats med sponsringen. Syftet med sponsringsaktiviteterna har istället varit att vårda relationer med främst leverantörer, återförsäljare och anställda. Det har också varit ett sätt att ta ett samhällsansvar. Bland inslagen i verksamheten kan nämnas bidragen till bärgningen av regalskeppet , driften av på , Emigranternas Hus i , Stiftelsen , i och Båstadtennisen. I flera motioner påpekades de orimliga konsekvenserna av sponsringsförbudet. Bland annat hotades på av nedläggning. Motionärerna menade att förbudet enbart skulle gälla sponsring där tobaksvarumärken exponeras. De borgerliga partierna reserverade sig också i socialutskottet till förmån för motionerna. granskade senare sponsring av . Ur : Eftersom tobaksvaror visas ur ett historiskt och kulturellt perspektiv har KO inget att invända mot sponsringen. KO:s beslut är bra, men knappast förenligt med lagen och dess förarbeten. Det bör framgå redan i lagen vad som egentligen gäller. Vi anser därför att första stycket i 14 b § bör få följande lydelse: Tillverkare, partihandlare och importörer av tobaksvaror får inte sponsra ett evenemang eller en verksamhet dit allmänheten har tillträde eller som kan antas få gränsöverskridande effekt, om sponsringen innebär att ett eller flera tobaksvarumärken exponeras. I socialutskottets betänkande 2007/08:SoU11 står det endast att utskottet inte anser att ska ta initiativ till åtgärder som denna motion lyfter fram. Det är inte argument nog för att bortse från de fördelar skrivningen möjliggör beträffande bidrag från tobaksföretag till idrott och kultur. Vinnare är idrotts- och kulturutövare samt konsumenter av idrott och kultur. Förlorare finns det inga. i (m)
mot · GX02So241 · 2009-09-24 00:00:00 — Bilder som hälsovarning på cigarettpaket tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa bilder som hälsovarning på cigarettpaket. har mer än 1 miljon svenskar slutat röka, men trots den positiva utvecklingen är tobaksbruket fortfarande vårt största enskilda folkhälsoproblem. I börjar cirka 50 ungdomar röka . Det är över 17 000 unga människor varje år.Varje år dör fler än 650 000 européer på grund av att de röker vart sjunde dödsfall i hela EU och ytterligare fler än 13 miljoner lider av allvarliga, kroniska sjukdomar på grund av sin rökning. Det är också fastställt utom tvivel att tobaksrök utgör en allvarlig miljöfara som dödar tiotusentals européer som inte röker, och många miljoner har sjukdomar som förvärras av att de röken från andra människor. WHO:s rekommendation för att minska tobaksbruket är en kombination av bevisat effektiva åtgärder, pris och tillgänglighet, samt information i form av till exempel bilder som hälsovarning på cigarettpaket. Hälsovarningar av det slaget är tilltalande eftersom de innebär låga kostnader för samhället som de effektivt når ut till rökarna. I rapporten or Health in Union: Past, Present and Future analyseras policyer för tobakskontroll inom EU. Rapporten presenterar att bilder som hälsovarning på cigarettpaket redan har införts med goda resultat på ett flertal platser i världen bland annat i , , , , , , , , , och . Enligt forskare från , , och är det tydligt att effektiviteten är beroende av storleken på, placeringen och designen av varningarna. En mer framträdande och omfattande varning, till exempel där text och bild kombineras, associeras med högre grad av hågkomst, medvetenhet och större motivation och fler försök att sluta röka. EU har tagit fram 42 varningsbilder föreställande skadade organ, sjuka människor, sjukhusmiljöer med mera. Tanken är att bilderna ska tydliggöra kopplingen mellan rökning och rökningens skador på kroppen. Bildförslagen ska komplettera de hälsovarningar som EU introducerade 2003. Varje medlemsland kan bestämma om, när och hur cigarettpaketen som säljs inom landet ska förses med dessa bilder. Det är min mening att det ska införas bilder på cigarettpaket i syfte att minska tobakskonsumtionen.
mot · GX02So242 · 2009-09-24 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om parbogaranti. När en gammal människa inte längre klarar sig själv erbjuder kommunerna särskilt boende. För ett par som har delat ett långt liv tillsammans och där den ena av dem blir sjuk kan det innebära en plötslig och ofrivillig separation. I ett sådant läge är det viktigt att kommunerna kan agera människovärdigt och erbjuda ett boende så att ett par kan fortsätta att leva tillsammans. Tyvärr finns exempel på där makar tvingats skiljas åt eftersom vårdbehoven hos makarna sett olika ut. Andra problem som uppstått är att rummen på de särskilda boendena är för små för att två personer ska kunna sova där. För att par som levt ihop inte ska behöva skiljas åt då den ena av dem blir sjuk bör det införas en parbogaranti som tryggar äldres möjligheter att leva tillsammans hela livet ut.
mot · GX02So244 · 2009-09-29 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vistelsebegreppet i . vistelsebegrepp när det gäller rätten till hemtjänst fungerar bra utom när det gäller förhållandet semesterkommunernas ansvar gentemot hemkommunernas ansvar. Den sociala dumpning som förekommer när vissa hemkommuner uppmanar sina vårdtagare att först resa iväg till semesterkommunen och vid ankomsten ansöka om bistånd är i högsta grad ovärdigt. Tyvärr är det i vissa fall satt i system av ekonomiska skäl. Förlorarna är främst vårdtagarna men även sommarkommunernas hemtjänst som ställs inför kravet på oplanerade vårdinsatser, vilket sliter på personalen. Reglerna om att det är vistelsekommunen som också får ta kostnaden för sommarboendes social- och hemtjänst drabbar många kustkommuner. För många är inte det största problemet att ordna utan att de inte får betalt för den från personens hemkommun. Semesterkommunerna måste ha rimliga villkor, och möjligheten att upprätta ekonomiska avtal med hemkommunerna ska vara ett led i en planerad sommarvistelse för personer med beviljat bistånd. Det var därför mycket positivt att regeringen tillsatte en utredning om vistelsebegreppet. överlämnade betänkandet Ingen får vara till regeringen. Denna utredning föreslår dock tyvärr inte någon förändring när det gäller bestämmelserna om vem som ska betala för social- och vid exempelvis sommarboende. Utredningen anser att principen om vistelsekommunens ansvar ska vara kvar som huvudregel så att den garanterar den enskilde stöd och hjälp oavsett vad hon befinner sig. Utredningen menar också att omfattningen av sådan hemtjänst är relativt liten. Detta utgår dock från att det är en liten del ur ett nationellt perspektiv, men för de kommuner som drabbas är det ett stort problem. Det rimliga vore att social- och hemtjänst betraktas som exempelvis skolan eller sjukvården, dvs. du kan få den någon annanstans men det är din hemkommun som betalar.
mot · GX02So247 · 2009-09-29 00:00:00 — Barn med svåra uppväxtvillkor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att uppvärdera arbete så att den kan hjälpa barn i våldsamma hemmiljöer och starta stödverksamheter i kommunerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka möjligheten att utfärda besöksförbud med barn som skyddsperson i de fall där barn bevittnat våld i hemmet.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla kommuner ska erbjuda särskilda stödgrupper för barn till missbrukare. 1 Yrkande 2 hänvisat till JuU. Alltför många barn tvingas att bli vuxna på grund av föräldrar som missbrukar, är psykiskt sjuka eller utsätts för våld. Det är inte ett osannolikt antagande att så många som 300000 barn har bevittnat misshandel i sitt eget hem. Vi vet också att ungefär 200000 barn växer upp i familjer där det finns missbruksproblem. Ofta handlar det förstås om en kombination av missbruks- och våldsproblematik. De här barnen lever med rädsla och skam, är oroliga och avslöjar sällan eller aldrig hur de har det. Det finns mycket som tyder på att det i kommunerna ofta saknas en välfungerande praxis när det gäller att hitta, hjälpa eller omhänderta de här barnen på ett tidigt stadium. Därför måste arbete med dessa barn uppvärderas. Kommunerna måste nu sätta alla de hundratusentals barn som lever i utsatta miljöer i centrum. Det behövs en bred ansats där många aktörer samverkar kring barnens bästa. Det är också viktigt att samtliga kommuner uppmuntras att erbjuda en väl utvecklad stödverksamhet för dessa utsatta barn och ungdomar. Besöksförbud där barnet är skyddsperson är sällsynt. Men barn är ofta i minst lika stort skyddsbehov som vuxna och möjligheten till detta måste därför ökas. Hos barnet finns ofta ett svårt trauma när man bevittnat misshandel av sina närmaste, och rädslan för att själv råka illa ut är förstås stor. I det läget kan ett besöksförbud innebära en viktig trygghet. Man får inte heller glömma bort att ett barn också riskerar att bli slaget, exempelvis när han eller hon försöker skydda en anhörig från misshandel. Av de cirka 200000 barn som lever med missbruk i sitt hem nås av den stödverksamhet som erbjuds av kommunerna. Att samtliga kommuner inte erbjuder sådan verksamhet är upprörande. Det borde givetvis inte vara på detta vis. Barn i riskmiljöer måste uppmärksammas såväl nationellt som lokalt. För att möta barn med missbruk i sitt hem behövs kunskap, verktyg och känslomässigt stöd. Detta stöd måste finnas tillgängligt i alla kommuner och vi måste även se till att hjälpen når fram till dem som behöver den. Det måste säkerställas att samtliga kommuner kan erbjuda stödgrupper för barn till missbrukare.
mot · GX02So248 · 2009-09-29 00:00:00 — Rätten för äldre makar att leva tillsammans tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ett förtydligande i socialtjänstlagen för att förhindra separation av äldre makar. I socialtjänstlagen 4 § står att socialnämnden skall verka för att äldre människor får möjlighet att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra. Detta är något av en portalparagraf för hur kommunerna ska behandla de äldre. I formuleringarna om trygga förhållanden och gemenskap med andra borde det vara självklart för kommunerna att läsa in sådant som att få fortsätta leva tillsammans med sin make eller maka. Tyvärr fungerar det inte alltid så. Återkommande rapporter beskriver hur kommuner skiljer på åldriga makar när den ene bedöms behöva särskilt boende medan den andra kan klara sig själv. En sådan separation skapar ångest och bidrar till sämre hälsa och större vårdbehov. Att makar tvingas att kanske under ett långt äktenskap leva åtskilda av livet är en ovärdig behandling. Det finns också stor risk för att sömnbrist, ångest, aptitlöshet och ensamhet måste botas med hjälp av piller istället för den kärlek, närhet och trygghet som makan eller maken kan ge. Regeringens satsning på ekonomiskt stöd för att få igång byggandet av fler äldrebostäder och trygghetsboenden efter Socialdemokraternas av försummelser är mycket välkommen. Den värdighetsgaranti som är under utarbetande kan förhoppningsvis leda till en mer medmänsklig och respektfull syn på de äldre. Regeringen bör nu också förtydliga lagstiftningen för att garantera att makar får leva i trygg gemenskap tillsammans oavsett vilken kommun de bor i och vilka olika vårdbehov de kan tänkas ha.
mot · GX02So249 · 2009-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa valfrihet inom äldreomsorgen. infördes lagen om valfrihetssystem (LOV). LOV reglerar vad som ska gälla för kommuner och landsting som överlåter valet av utförare av stöd- vård- och omsorgstjänster till en brukare eller patient. LOV är ett alternativ till lagen om offentlig upphandling (). Om en kommun eller ett landsting väljer att införa ett valfrihetssystem innebär det att brukaren eller patienten själv väljer vem som ska ge servicen ifråga. Såväl privata företag som ideella organisationer kan ansöka om att bli godkända leverantörer, för vilket ett kontrakt upprättas. Det finns en viktig skillnad mellan att upphandla äldreomsorg och att låta de äldre själva välja vem som ger servicen. Vid en upphandling handlar det om att ett företag eller en ideell organisation lägger ett anbud där de anger till vilken kostnad och kvalitet. För den enskilda personen innebär detta ingen ökad egen påverkan. Om man istället väljer ett valfrihetssystem får man som person ett reellt inflytande. Man kan själv välja leverantör av exempelvis hemtjänst eller äldreboende. fattade beslut om att införa vårdval i primärvården. Beslutet innebar i korthet att landstingen är skyldiga att införa valfrihetssystem inom primärvården. Praktisk innebär det att alla personer får rätt att välja mellan olika vårdgivare i primärvården. Vidare får alla vårdgivare som uppfyller de av uppställda kraven i vårdvalssystemet rätt att etablera sig med offentlig ersättning. Fördelarna är flera. Alla kan själva välja vilken vårdcentral man vill besöka, tillgängligheten ökar och personal inom vården får fler karriärmöjligheterna genom möjligheter att starta egen verksamhet. Ett naturligt nästa steg är att införa val inom äldreomsorgen. Äldre personer som är i behov av stöd behöver först få ett beslut som stöd från sin kommun. Därefter pekar sedan oftast kommunen ut vem som ska leverera tjänsten. Önskemål om att exempelvis bo på ett visst äldreboende kan uppfyllas vid behov och om välvilja finns. Detta är inte rimligt. Det rimliga är att äldre personer som genom sina liv fattat en lång rad av viktiga beslut om jobb, livskamrat, barn, boende etc. på ålderns höst själva beslutar om den viktiga omsorgen. Ett valfrihetssystem för äldreomsorg skulle kunna införas i enlighet med tidigare beslut om vårdval inom primärvården. Detta skulle innebära att alla kommuner blir skyldiga att låta de äldre själva besluta om vårdgivare. Vidare skulle alla vårdgivare som uppfyller kommunernas uppställda krav ha rätt att etablera sig med offentlig ersättning.