mot · GX02MJ479 · 2009-10-06 00:00:00 — 2005/06:88). I skrivelsen redovisades målen för ekologisk produktion och inriktningen för arbetet med konsumtion av ekologiska livsmedel i offentlig sektor till 2010. Sittande regering har ingen avsikt att ändra innebörden i denna skrivelse. Som en följd av regeringens skrivelse 2005/06:88 tog Ekologiskt forum fram Aktionsplan 2010. Den plan som omfattar perioden håller nu på att genomföras. Det är viktigt att arbetet fortsätter även efter 2010. Ett nytt etappmål bör tas fram. Den nuvarande aktionsplanen bör utvärderas och uppdateras. Orsaker till eventuella brister i genomförandet bör identifieras och åtgärdas. Helt nya grepp bör övervägas. Arbetet med detta bör påbörjas senast . I fortsättningen tar vi upp några frågor som bör behandlas i samband med en ny eller uppdaterad aktionsplan. Vi tar upp en rad frågor översiktligt i detta avsnitt, och flera utvecklas vidare i de följande avsnitten. 6.1.1.1Åtgärder för att främja utvecklingen i leden mellan konsument och primärproducent. En fråga är i vilken utsträckning som den nuvarande planen bygger på orealistiska förhoppningar om hur mycket som branschen egentligen kan göra utan ytterligare statliga styrmedel, och om hur snabbt handels-, industri- och restaurangleden svarar på signaler om konsumenternas efterfrågan. Situationen har förändrats sedan skrivelsen 2006. Det ökade miljöintresset som följt av klimatdebatten ökar också intresset för ekologisk produktion. Efterfrågan kan ökas ytterligare genom att koppla ihop ekologisk produktion med konsumenternas intresse för närproduktion och för rättvisemärkt produktion av importerade produkter. Trots att efterfrågan ökar finns det flaskhalsar längre bak i livsmedelskedjan. Ett skäl är att information om konsumenternas intresse inte når alla led i produktions- och distributionskedjan. Det kan behövas mer riktade informationsinsatser, t.ex. uppsökande verksamhet riktad mot förädlingsledet. Aktörer som driver på för att öka ekologisk produktion behöver stärkas. , 20062010, har villkoren försämrats för dem som driver på utvecklingen. Anslag har minskat, projektperioder har kortats och så vidare. Aktionsplan 2010 föreslog ett benchmarkingprojekt för offentlig sektor. Även om det finns delprojekt som pågår i vissa delar av landet finns inget samlat nationellt system. bör man överväga om ett samlat, nationellt benchmarkingprojekt bör utvidgas till att omfatta också industrin, handeln samt restaurang och storkök. Ett annat skäl till trögheten i omställningen i bakomliggande led är osäkerhet om ifall den ökade konsumentefterfrågan kommer att vara bestående. I det perspektivet är delar av debatten som förts av vissa SLU-forskare olycklig om det skapar en obefogad oro för den ekologiska produktionens fördelar ur miljösynpunkt. Möjligen kan debatten tolkas som ett uttryck för att forskning om ekologisk produktion behöver stärkas. Fortsatt finansiering kan behöva säkras för den forskning som finansierats av den kväveskatt som regeringen nu vill avskaffa. 6.1.1.2Åtgärder riktade mot produktionen Även om handeln förmedlar signaler om ett ökat konsumentintresse till livsmedelsindustrin och till lantbrukare kan osäkerhet leda till en ovilja att ta risker. Det kanske behövs ett bättre sätt att fördela riskerna i olika led av kedjan. Så skulle kunna ske genom t.ex. lånegarantier eller långtidskontrakt från handelns sida. Enligt tenderar avkastningsnivåerna att variera mer i ekologisk odling. En fråga är om miljöersättningar inom landbygdsprogrammet utgör tillräcklig kompensation för dessa risker eller om det behövs särskilda stödformer, t.ex. försäkring eller garantinivåer. Ersättning för ekologisk produktion borde förstärkas, både inom nuvarande landsbygdsprogram och under nästa programperiod. Många har pekat på vikten av att miljöersättning för ekologisk vallodling återinförs för att skapa stabila odlingssystem. Ett annat förslag är att använda av miljöersättningen till ekologiskt lantbruk till certifierad produktion. Många ekoproducenter är småskaliga, och ensamma i sitt företag, men behöver klara av att producera, förädla marknadsföra och distribuera, på egen hand. Åtgärder som underlättar för småföretag generellt är också bra för många ekologiska producenter. har i andra sammanhang lagt fram förslag för småföretag och upprepar dem inte i denna motion. Det kan vara bra att koppla ekologisk produktion närmare till miljömålsarbetet. Åtgärder för att främja ekologisk produktion bidrar till att nå miljömålen. En översyn eller uppdatering av aktionsplanen bör också titta närmare på hur ekologisk produktion kan främjas genom ändringar av ekonomiska styrmedel, regelverk samt forsknings- och informationsinsatser. har en särskild betydelse, och strukturen på djurhållningen likaså. Vi utvecklar detta i följande avsnitt. 6.1.2Återinrätta posten ekologisk produktion Även om regeringen hyllar ekologisk produktion i högtidstal och säger sig stå kvar vid målsättningarna för ekoproduktion har den i praktiken kraftigt nedrustat stödet. Ersättningsnivåer för miljöstödet inom landsbygdsprogrammet har sänkts, och villkoren för stödet försämrats. Totala utbetalningar har sjunkit från 587miljoner kronor 2006 till 2008. Regeringen har också slopat det särskilda anslaget för stöd till det ekologiska lantbruket utöver landsbygdsprogrammet. Pengarna fördes till andra budgetposter. En del kan fortfarande användas för stöd till ekologisk produktion. Stödet till det ekologiska lantbruket har i praktiken minskat. En rad anslag för bl.a. kompetensutveckling, forskning och marknadsfrämjande åtgärder har avskaffats eller skurits ned. Den samlade minskningen uppgår till . Vi tror att denna typ av stöd är viktiga för att smörja utvecklingen av den ekologiska sektorn och föreslår därför i vår budgetmotion att anslaget återinförs. Regeringens nedskärningar har redan resulterat i att arealer har försvunnit från ekologisk produktion. De har utan tvekan bidragit till att omläggningen till ekologisk produktion går så långsamt att marknaden i ökande utsträckning tas över av importerade produkter. Det statliga stödet till certifierat ekologiskt lantbruk och behöver ökas. har motionerat om detta i vår budgetmotion och vår anslagsmotion för utgiftsområde 23 (2009/10:MJ431). 6.1.3En strategi för en balanserad struktur på djurhållningen och jordbruket har internationellt sett goda förutsättningar för animalieproduktion. Uttrycket animaliebältet är inte taget ur luften. Men utvecklingen av köttproduktion har gett oss en ökad koncentration av djur, mindre utspridda betesdjur och mer import. Utvecklingen är förvisso inte lika genomgripande som på många andra håll i världen, men den sker och den är ett ökande problem även här. Vid utformningen av jordbruksstödet till olika produktionsinriktningar borde man egentligen ta större hänsyn till vilka jordar som är lämpliga att odla på olika sätt, vilka som klarar ett stort eller litet tryck av djur och stallgödsel. Vi har fått en obalanserad struktur på djurhållningen i landet. I vissa regioner finns en för hög koncentration av djurproduktion, i andra är djurhållningen för liten. Detta är en starkt bidragande orsak till några av våra svåraste miljöproblem och hotar framtida ekosystemtjänster. När det inte finns djur som betar på många håll i landskapet längre, och den miljö som skapats genom betande mular växer igen, leder det till förändringar som påverkar biologiska mångfalden avsevärt. Ett annat av våra svårlösta miljöproblem är övergödning. En rapport från och har svårt att hitta tillräckligt med åtgärder för att ska kunna klara det beting för minskning av utsläpp av kväve och fosfor som vi fått i den handlingsplan för (BSAP) som beslutades av (Helcom) 2007. Ett centralt problem är specialiseringen mellan växtodling och djurhållning. Vid växtodling utan djurhållning blir det ett ständigt flöde av kväve och fosfor från gården, i form av grödorna. Detta utflöde kompenseras normalt via inköp av kväve och fosfor i konstgödsel. Vid djurhållning utan motsvarande växtodling blir det ett ständigt flöde av kväve och fosfor till gården i form av kraftfoder och ett överskott på stallgödsel. Resultatet blir en obalans som skapar ett ständigt flöde av kväve och fosfor från systemet. En integrerad växt- och djurproduktion ger bättre möjlighet till ett kretsloppsanpassat jordbruk. I det ekologiska lantbruket finns betydligt mindre specialisering i växt- eller djurhållning. anser att regeringen bör ta fram en strategi för en mer balanserad struktur för djurhållning, i syfte att sluta kretsloppen av näringsämnen och hejda förlusten av den biologiska mångfalden. Strategin bör särskilt ta upp den ekologiska produktionens möjligheter. Ekologiska producenter kan med dagens prisnivåer få högre produktionskostnader genom att produkterna framställs på ett mer miljövänligt och arbetskrävande vis. De kan därför behöva ta ut ett högre pris för att ha samma lönsamhet som konventionellt lantbruk. Men råvaror som är framställda utan att förbruka onödiga fossila resurser och som inte bidrar till kostnader för samhället genom extra miljöbelastning ger också ett mervärde för fler än de som konsumerar varan direkt. är det inte lyckat om den ekologiskt producerade maten endast kommer de som är rika till del. Det bör vara en möjlighet för var och en som vill ha ekologiskt producerade matvaror att kunna köpa och äta dessa. Det finns därför starka skäl för samhället att använda ekonomiska styrmedel för att priserna på jordbruksområdet ska bättre spegla faktiska kostnader, inklusive miljökostnader. Det är till exempel viktigt att återföra organiskt material till jordbruket och sluta kretsloppet för näringsämnen som kväve och fosfor. Regeringens förslag till slopad handelsgödselskatt är ett steg i fel riktning. I ett uttalande i radion sade jordbruksminister () att han i stort sett inte ser någon risk för att en slopad skatt leder till ökad gödselanvändning eftersom handelsgödsel är så dyr i sig. Jordbruksministerns förmodanden motsägs av flera tunga remissinstanser, t.ex. , , SLU och flera vattenmyndigheter. vill göra tvärtemot regeringen: det som är dåligt för miljön och klimatet ska kosta mer än det som är bra för miljön och klimatet. Skatten på kväve och kadmium i konstgödsel har minskat överanvändningen av gödsel och utsläpp av kväve i våra sjöar, vattendrag och havsområden. Skatten bör behållas och successivt höjas. Pengarna bör, i likhet med vad som sker , återföras till näringen, men helst med en bättre miljöstyrningseffekt än . Därmed blir inte skatten en belastning av näringens lönsamhet, utan en omfördelning från lantbrukare till orsakar problem till lantbrukare som bidrar till en bättre miljö. Detta har vi motionerat om i vår budgetmotion 2009 och i motion 2009/10:MJ431. Regeringen bör utreda sätt att ytterligare undanröja brister i prissättningssystemet. Vi ger några exempel nedan. Ett förslag är en skatt på kväve och fosforinnehåll i kraftfoder. Det skulle vara ett sätt att få förorenaren att betala eller att internalisera externa effekter. Ett annat förslag är en avgift för växtodlare som inte tar ett ansvar för återcirkuleringen av näringsämnen, t.ex. som inte använder stallgödsel, rötningsrester från biogasproduktion, material från källsorterade avloppssystem eller gröngödsling. Det blir då också ofta en negativ balans inom olika delar av jordbruket, ett överskott av kväve och fosfor som för eller senare kommer ut i naturen. De bidrar inte till ett en återcirkulering av kväve och fosfor, och det kan diskuteras om beteendet är förenligt med allmänna hushållningsregel. I båda dessa fall bör intäkterna återföras till näringen. Regeringen bör också utreda vilka former för återföring som kan ge bäst miljöeffekt, förutsatt att jordbrukaren får en acceptabel inkomst. Ett alternativ kan vara ersättning för andra miljöåtgärder eller ekosystemtjänster. 6.1.4.2Omställningsstöd till ekologisk produktion vill införa ett omställningsstöd till certifierad ekologisk produktion. Det behövs för att delvis täcka extrakostnader som nya maskiner, skördebortfall , kostnader för den initiala certifieringen, m.m. Det statliga stödet till certifierat ekologiskt lantbruk och omställning till ekologisk produktion behöver ökas. Ett skäl är att den osäkerhet som nämndes tidigare kan hämma övergången till ekologisk produktion. Detta har vi motionerat om i motion 2009/10:MJ431. Många småbrukare använder ekologiska produktionsmetoder men har inte råd med certifieringskostnaden. De får då utveckla andra säljformer eller gå miste om den merbetalning som certifiering kan innebära. anser att ett certifieringsbidrag bör införas för att täcka en del av certifieringskostnaderna för småproducenter. Ett sådant bidrag skulle också ge flera småbrukare ett incitament att ställa om sin produktion. Vid sidan av ekonomiska styrmedel kan regelverk också användas för att stödja ekologisk produktion. Det handlar både om regler som är direkt inriktade på ekologisk produktion och om regler som mer indirekt påverkar förutsättningarna för ekologisk produktion. 6.1.5.1Certifiering av ekologiska produkter har tagit fram ett förslag till en ny lag om ekologisk produktion (Ds 2009:27) för att bland annat anpassa svensk lagstiftning till EG-regler. Förslaget går ut på att socialisera ett fungerande system som drivs av marknadens aktörer. Förslaget skulle vara förödande för det nuvarande systemet, som fungerar väl och åtnjuter högt förtroende hos både konsumenter, producenter och handeln. Departementets förslag strider också mot en långvarig strävan både nationellt och internationellt att stimulera näringslivet till att ta ett större ansvar på miljöområdet. anser att förslag till ny lag om ekologisk produktion bör dras tillbaka och arbetas om. Många ekoproducenter är småskaliga, kanske har man flera verksamheter i företaget. Regelsystem kan försvåra för småbrukaren helt oavsiktligt och i onödan. Trots att efterfrågan på ekologiskt producerad mat ökar finns det som tidigare nämnts flaskhalsar i olika led. Det har gått trögt för distributions- och förädlingsleden att ta vara på det ökade konsumentintresset för ekologiska livsmedel. Lantbrukaren får ofta ta saken i egna händer. En del vill starta gårdsförsäljning. Om man vill satsa på att förädla mjölk eller bär eller för den delen ett småskaligt slakteri uppstår många frågor och hinder på vägen. Det är exempel på många områden där småskaliga företagare kan behöva rådgivning, hjälp och stöd med konkreta problem runt frågor som bygglov, livsmedelslagstiftning och myndighetskontakter. Någon som kan hjälpa till att ta vid där orken tryter och motståndet blir för stort, man kan kalla det för livsmedelslotsar. Ett exempel på en liknande funktion finns hos i . Där finns en instans som hjälper till med att lotsa fram företaget genom livsmedelslagstiftningen. Det är en viktig roll som bidrar till att genomföra idéer och projekt. En annan fråga är att se över var och vilka möjligheter det finns att differentiera kontroller och kostnader som sker enligt livsmedelslagar. Regelverk är ibland dåligt anpassade till den småskaliga producenten. Samma regler ska inte behövas för ett litet gårdsmejeri och gårdsslakteri som för Arla och Swedish Meat. anser att regeringen ska se över möjligheten att inrätta matlotsar på länsstyrelserna och anpassa livsmedelslagstiftningen till småskaliga producenters villkor. Ändringar av föreskrifter skulle kunna underlätta för ekologisk produktion. ändrar nu till exempel föreskrifter och allmänna råd om miljöhänsyn i jordbruket för att ska uppfylla miljökraven i EU:s nitratdirektiv. har föreslagit att fastställer en föreskrift med syfte att minska jordbrukets läckage av fosfor och kväve. Föreskriften om stallgödsel är ytterligare ett exempel. Den sätter ett tak för stallgödselanvändningen per hektar på en gård. Men föreskriften utgår ifrån den genomsnittliga gödselanvändningen . Detta skapar flera kryphål som motverkar syftet med regelverket, och miljökvalitetsmål. Det går nämligen att uppfylla regelverkets bokstav, om än motverka dess andemening, genom att sprida stallgödslet enbart på den delen av gården närmast stallen. Regeringen bör ge i uppdrag att se över sina föreskrifter i syfte att minska jordbrukets miljöpåverkan. Detta skulle indirekt gynna den ekologiska produktionen. Regeringen bör också ge i uppdrag att i samband med föreskriftsöversynen särskilt beakta det ekologiska lantbrukets villkor. Det skulle vara kontraproduktivt att utforma detaljregler som försvårar för ekologisk produktion. 6.1.5.4Genmodifierade grödor och mat Kommersiell användning av genmodifierade organismer (GMO) i jordbruk står för en helt annan syn än ekologisk produktion. Det kan också finnas en direkt konflikt mellan GMO-produktion och ekologisk produktion. Jordbrukspolitiken går ut på att både GMO-produktion och ekologisk produktion ska tillåtas och samexistera. Samexistensreglerna (regler som ska skydda annan typ av produktion från att få inblandning av GMO-grödor) är allt för ofta utformade utifrån vad GMO-producenterna klarar av, inte utifrån behovet av andra producenter att hålla sin produktion fri från GMO-inblandning. Användningen av GMO är inte tillåten inom ekologisk produktion. Det finns också regler för hur mycket kontaminering med GMO tillåts. EU:s gräns för otillåten inblandning, , är för hög och ett uttryck för att GMO-producenterna inte klarat av att hålla kontroll på sina produkter. samexistensregler har ett av svagaste säkerhetsavstånd. Den ekologiska produktionen ska ha möjlighet att utvecklas utan att behöva acceptera det som kallas för ofrivillig inblandning. GMO-fria zoner är möjliga att införa och något som diskuteras på flera håll runt om i landet. I har man dessutom beslutat om att göra länet till en GMO-fri zon. De som utvecklar GM-grödor har andra intressen än de som vill odla ekologiskt. I mångt och mycket är det en politisk fråga att våga ställa krav och inte tillåta GMO-utvecklingen genom slappa regler. Utvecklingen av genmodifierade grödor drivs inte av producenterna eller konsumenterna. anser att samexistensreglerna i och EU bör revideras utifrån vad som behövs för att värna den ekologiska produktionen. Det är dessutom GMO-producenterna som bör svara för eventuella merkostnader för andra aktörer som följer av GMO-produktion. Ekologisk grönsaksodling är, liksom annan trädgårdsproduktion, arbetsintensiv. Trots arbetslöshet har jordbruksföretag ibland svårt att hitta arbetskraft, särskilt säsongsarbete. identifierar brist på säsongsarbetskraft som en faktor som begränsar den ekologiska produktionen, rentav en nyckelfråga. Regeringen bör utreda vad som kan göras åt problemet. Ett exempel kan vara justeringar av trygghetssystemen för att de inte ska försvåra för människor att ta säsongsarbeten på landsbygden. Ett annat exempel kan vara att slopa arbetsgivaravgifter upp till en viss summa. Ett tredje exempel kan vara att främja arbetspooler, som möjligen dessutom kan användas som jordbruksavbytare. 6.1.6Forskning, utveckling, information Forskning, utveckling, utbildning, rådgivning och information kan främja omställning till mer ekologisk produktion. 6.1.6.1Utbildningar inom ekologisk produktion vill satsa på utbildning för människor, och har i vår budgetmotion föreslagit satsning på så kallade KY-utbildningar. Detta är viktiga kunskapsutbildningar som ger människor ett gediget yrke för framtiden. finns många naturbruksutbildningar och kurser som är inriktade på ekologisk produktion. Vi tror att även en KY-utbildning för ekologisk produktion skulle tilltala många vuxna människor och ge möjligheten att lära sig något nytt och nyttigt. 6.1.6.2Rådgivning för ekologisk produktion Många som skulle kunna tänka sig att ställa om till ekologisk produktion hittar inte information om hur man gör. Information och rådgivning till lantbrukare som vill ställa om bör förbättras. 6.1.6.3Forskningssatsning på ekologiskt jordbruk med resurshushållning Ekologisk produktion och jordbruk är inte som många ibland tycks tro att enbart avstå från några preparat. Det är ett förhållningssätt för att möta flera viktiga framtidsutmaningar utan att förstöra i någon annan del, dvs. en hållbar utveckling. Det behövs ökade forskningssatsningar för det ekologiska jordbrukets utveckling där hela jordbrukssystemets funktioner är i fokus, såsom olika grödors effekter på varandra i samexistens, biologiska metoder för att hantera växtsjukdomar och skadedjursangrepp, resurshushållning och kretsloppssystem. Länken biologi-teknik är något som ofta saknas. Det finns mycket att vinna genom att använda historiska och biologiska kunskaper, tillsammans med ny teknik och nya kunskaper. De få långvariga försök som gjorts för att jämföra ekologiskt respektive konventionellt lantbruk har visat på ytterst små skillnader i skörderesultat mellan de två inriktningarna. har det visat sig att det ekologiska lantbruket avkastat bättre . För att utveckla nya metoder och bedöma nya teknikers och jordbruksmetoders långsiktiga hållbarhet krävs långvariga försök. De flesta projekt får finansiering , vilket är alldeles för kort. anser att det behövs ökade möjligheter att få pengar till projekt som varar 10 till . Resultat ska givetvis fortlöpande komma att redovisas , men den slutgiltiga slutsatsen kommer att ge betydligt mer än vad som är fallet vid kortare försöksperioder. har lyft fram frågan om maten i våra offentliga institutioner bland annat i rapporten krav på politik för god mat som presenterats i -09 och i en riksdagsmotion 2009. Där vi vill bland annat höja matkvaliteten och kompetensen hos måltidspersonalen. Vi föreslår att staten och kommunerna tillsammans bör finansiera ett program som ger personalen möjligheter att lära sig mer om barn, mat och hälsa samt ekologisk och rättvisemärkt mat. De ska också få mer kunskaper om lagstiftning och rutiner så att man minskar rädslan för att göra fel. Detta är ett sätt att öka användningen av ekologiskt producerad mat i storkök. Prisfixering vid offentlig upphandling kan leda till att vi köper animaliska produkter från djur som hållits under villkor som vi aldrig skulle acceptera i . Man kan gynna en bättre djurhållning vid köp av animaliska produkter om man håller sig till ekologiskt uppfödda djur (om de är anslutna till en certifiering och kontroll). Produkter från certifierad ekologisk produktion kommer från djur som levt under mer högt ställda krav än de ordinarie svenska djurskyddsreglerna. Dessa är i sin tur mer högt ställda än reglerna i andra länder. Kravet på att vi också ska köpa kött från djur uppfödda enligt de regler som vi själva kräver av våra egna djuruppfödare har blivit en väckarklocka för många. Genom att vid offentlig upphandling kräva att animaliska produkter kommer från certifierad ekologisk produktion med högt ställda djurskyddskrav kan vi se till att vi inte genom denna konsumtion gynnar en djurhållning som vi inte vill ha. tycker att det är självklart att vi ska använda oss av de verktyg inom den offentliga upphandlingen som är möjliga för att ställa höga djurskyddskrav. Staten bör ställa sådana krav i sin upphandling. ingår i EU:s jordbrukspolitik (CAP, Common Agricultural Policy), vilket innebär att vi endast har ett begränsat utrymme att råda över vår egen jordbrukspolitik. Det är därför viktigt att ta vara på alla möjligheter att påverka den framtida jordbrukspolitiken i den översyn som pågår . Jordbrukssubventioner bidrar till allvarliga miljöproblem. Det är viktigt att stödet omformas till en ersättning för ekosystemtjänster. Ekologisk produktion är en viktig del av en sådan omställning. Det är också viktigt att använda det nationella handlingsutrymme som vi ändå har för att styra över det svenska jordbruket till ett hållbart och ekologiskt jordbruk. Ett sätt är att fortsätta den politiska linjen som drev tillsammans med och den förra regeringen, att föra över mer av pengar från direktstöd (gårdsstöd) till landsbygdsutveckling och miljöersättningar.