mot · GX02Sf332 · 2009-10-04 00:00:00 — De krav som finns för att verkställighetshinder ska föreligga är inte lika strikta för barn som för vuxna. finner det ofattbart att fortfarande avvisar apatiska barn. Alla dessa barn bör uppfylla de krav på medicinska hinder som återfinns i 12 kap. 18 § UtlL och som utgör en grund för att hinder mot verkställighet föreligger. Som nämnts i stycket ovan anser vi att har ett ansvar för de människor vi utvisar eller avvisar ifrån landet. Detta ansvar gäller i synnerhet för barn! I mål som gäller synnerligen ömmande omständigheter, 5 kap. 6 § UtlL, har det i översynen framkommit att olika typer av medicinska dokument kan tillmätas olika bevisvärde. Journalanteckningar anses generellt ha ett lägre bevisvärde än läkarintyg. Utredaren menar dock att det är det materiella innehållet som är det väsentliga och det som ska bedömas.32 håller med om detta, och praxis bör ändras på det här området. stöder även utredaren i dennes uppfattning att migrationsdomstolarna och i sina beslut endast bör ta hänsyn till huruvida en sökande har tillräckliga skäl för att beviljas uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter och i sammanhanget inte ta hänsyn till det som framgår av förarbetena om att hänsyn ska tas till vilka konsekvenser ett beviljande om uppehållstillstånd får samhällsekonomiskt.33 har i översynen riktat kritik mot och domstolarna för att dessa inte tar 5 kap. 6 § andra stycket UtlL på tillräckligt stort allvar. Barn ska enligt detta lagrum ses som separata rättsobjekt och deras sak ska prövas separat från föräldrarnas. Detta menar inte sker i tillräckligt stor utsträckning. Vidare riktas kritik mot och domstolarna för att de sagt att ensamkommande barn i första hand bör återvända för att bli institutionsboende i hemlandet istället för att få stanna i , även om de har släktingar här.34 Kritikerna har hänvisat till Barnrättskommitténs General . 6 (Treatment of Unaccompanied and Separated Children Outside Their Country of Origin, CRC/GC/2005/6, 1september 2005) och framhållit för utredaren följande: Om föräldrar eller andra anhöriga inte finns att tillgå för barnet vid ett återsändande, ska ett återsändande i princip aldrig ske utan att ett avancerat, säkert och konkret arrangemang kring ett omhändertagande finns att tillgå vid ett återsändande. Argument som inte är rättighetsbaserade, exempelvis behov av en reglerad invandring, får inte gå före beaktandet av barnets bästa.35 Detta är endast en del av den kritik som lagts fram på området, och tillämpningen av barns särskilda asylskäl bör ses över.36 Vid bedömningen av om synnerligen ömmande omständigheter föreligger bör kraven för ett barns anpassning till sänkas och tillmätas större vikt. Ytterligare hänsyn bör tas till den tid och från vilken ålder barnet har befunnit sig i landet. Mer hänsyn bör även tas till barnets språkkunskaper och anpassning eller brist på anpassningen till det land barnet riskerar att bli utvisat till. Då barn riskerar att bli utvisade bör muntlig förhandling hållas i princip i alla mål. Barnet bör höras samt personer i dess närhet, exempelvis socialtjänst, värdfamilj etc. vill att utbildning av offentliga biträden med speciell barnkompetens ska utökas. Det är inte som ska ansvara för dessa utbildningar. har även påpekat det problematiska i att det enligt praxis endast är laglig vistelsetid som tillgodoräknas vid bedömningen av hur pass anpassad den sökande är till . Detta problem gäller dock inte enbart för barn utan för alla sökande. Vi anser att den sammanlagda tid som den sökande vistats i ska ligga som grund för anpassningsprövningen.37 Enligt utredaren var syftet med införandet av bestämmelsen i 5 kap. 6 § UtlL att regeringen ville komma till rätta med den glidning som fanns i dåvarande praxis mot att i hög utsträckning bevilja uppehållstillstånd på grund av humanitära skäl när omständigheterna i ärendet egentligen främst var att hänföra till skyddsskäl.38 Utredaren har därför i översynen lagt fokus på huruvida bestämmelsen i 5 kap. 6 § UtlL tillämpats som en undantagsbestämmelse efter det att andra möjligheter till uppehållstillstånd utrönts. Han kommer fram till att regeringens syfte med bestämmelsen uppfyllts med hänvisning till den statistik som åberopats i översynen. I förhållande till det totala antalet uppehållstillstånd som beviljats har 5 kap. 6 § UtlL legat till grund för av uppehållstillstånden , av uppehållstillstånden och av uppehållstillstånden . Vidare menar utredaren att det under översynen från flera håll kommit fram åsikter om att bedömningen av vissa omständigheter vid tillståndsprövningen är strängare och föreslår att en undersökning om detta genomförs.39 stöder detta förslag. Väpnad konflikt och andra svåra motsättningar i hemlandet Vid den nya utlänningslagens tillkomst fördes en diskussion om att bredda gruppen skyddsbehövande till att omfatta de människor som inte ansågs falla under definitionen av begreppet väpnad konflikt. En regel om andra svåra motsättningar i hemlandet infördes, 4 kap. 2 § första stycket 2 UtlL, för att undvika att människor skulle falla mellan stolarna. I MIG 2007:9 har Migrationsöverdomstolen konstaterat, att det ska finnas ett orsakssamband mellan de övergrepp som utlänningen riskerar att utsättas för och de svåra motsättningar som finns i hemlandet.40 Kraven på vad detta orsakssamband kan vara är inte specificerat och tolkas enligt vår mening för strängt av och domstolarna. Även begreppet andra svåra motsättningar i hemlandet tolkas enligt vår uppfattning för strängt av verket och domstolarna. Utredaren menar att tillämpningen av bestämmelsen i 4 kap. 2 § första stycket 2 UtlL, inte går att jämföra med bedömningen av tidigare humanitära skäl i och med att det inte finns tillräckligt med praxis på området. Det går inte heller att se hur många människor som beviljats uppehållstillstånd på grund av bestämmelsen i och med att statistik inte är uppdelad på ett sådant sätt. Till följd av detta går det inte heller att se om syftet med lagrummet uppfyllts.41 Även tolkningen av begreppet väpnad konflikt som varit föremål för mycket kritik har inte närmare preciserats. Vid riksdagsdebatten hänvisade regeringspartierna till den kommande översynen av utlänningslagen för en eventuell förändring och uppmanade regeringen att i samband med översynen föreslå regler som bättre överensstämmer med både lagstiftarens ambitioner och det allmänna rättsmedvetandet när det gäller tolkningen av begreppet.42 Den uppmaning som regeringspartierna ställde till regeringen har inte blivit uppfylld. Inga regler som preciserar tolkningen av begreppet väpnad konflikt har föreslagits i översynen, detta trots att det i översynen framkommit att de tre migrationsdomstolarna tolkat huruvida en väpnad konflikt pågår i på olika sätt.43 uppmanar regeringen att tillsätta en utredning i syfte att begreppet väpnad konflikt ska få den tolkning som överensstämmer med lagstiftarens ambitioner och det allmänna rättsmedvetandet. Vidare uppmanar vi att ta fram statistik på hur många sökande som anfört 4kap. 2 § första stycket 2 UtlL som grund för sin talan om uppehållstillstånd och vad utfallen i dessa mål blivit. Regeringen ska med hjälp av den statistik tillhandahåller sedan utreda i vilken mån syftet med bestämmelsen i 4 kap. 2 § första stycket 2 har uppfyllts. Avvisning, utvisning och sekretess anser att när ett överklagande av ett beslut eller en omprövning av ett mål sker ska tidigare meddelade beslut om avvisning eller utvisning med automatik beläggas med inhibition. Det är inte acceptabelt att en person ska kunna utvisas eller avvisas innan beslut har fattats i överklagandet eller omprövningen. sker även ett otal försök att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning, vilket är mycket kostsamt. Hemländerna vägrar ofta att ta emot en person som ska avvisas eller utvisas från . Med anledning av detta anser vi att det ska finnas ett tak för hur försök att utvisa eller avvisa en person ska få ske. Vidare vill vi att tillvägagångssättet vid avvisning eller utvisning ändras omgående så att ingen person som söker asyl i ska behöva oroa sig för att deras identitet röjs till hemlandet eller till den sökandes ambassad i eller till någon annan obehörig. Det ska inte vara möjligt att utvisa människor med hjälp av handlingar som visar att den sökande sökt asyl i . Ingen asylsökande bör heller mot sin vilja tvingas till sitt hemlands ambassad i för att ansöka om passhandlingar där. Båda dessa sätt används för att utvisa människor från . Möjligheterna att sekretessbelägga uppgifter i mål hos domstolen är begränsade. Detta kan innebära att asylsökande inte vågar framföra sina skäl för uppehållstillstånd i domstolen av rädsla för att de ska komma exempelvis det forna hemlandets säkerhetstjänst tillhanda. Översynen hänvisar till ett delbetänkande, Sekretess och offentliga biträden i utlänningsärenden SOU 2008:65. I betänkandet ges förslag till en förändring av sekretesslagen så att det blir möjligt att även belägga domar med sekretess i migrationsärenden. Sekretesslagen, SFS 1980:100, är dock upphävd och ingen motsvarande bestämmelse finns i den nya offentlighets- och sekretesslagen, SFS 2009:400. Detta bör åtgärdas. Det är ett oerhört ingrepp i en människas integritet att tas i förvar. Även om förvaren inte är att jämställa med att sitta på häktet som ibland var fallet tidigare måste man tänka på att det ändå handlar om att sitta inlåst, det vill säga i fängelseliknande förvar, utan möjlighet till permission som fängelsekunderna utan möjlighet att få vara med på förlossningen då ens barn föds, utan kontakt med arbetslivet, studier etcetera. I vissa fall handlar det dessutom om människor som vid en ansökan från hemlandet har rätt att få uppehållstillstånd på grund av anknytning. I många fall är det personer som inte hållit sig gömda eller på något sätt visat tecken på att vilja göra det. Förutom det stora lidande det innebär för den enskilda individen att vara frihetsberövad är det samhällsekonomiskt en belastning att hålla människor inlåsta . Särskilt märkligt är det när det handlar om människor som i normala fall arbetar och betalar skatt här i landet. Att plötsligt ta en arbetstagare från en arbetsplats kan också innebära stora problem för arbetsgivaren. Det är inte rimligt att asylsökande får tas i förvar utan domstolsprövning. Principen ska vara att barn inte ska sättas i förvar och att den asylsökande måste ha möjligheter att vara delaktig i rättsprocessen. Genom EU:s återvändandedirektiv ges en möjlighet till förvarstagande ända upp . Vi anser att detta är fullständigt oacceptabelt. har ingen skyldighet att följa upp vad som händer en person som avvisats till sitt hemland. har också blivit fällt ett flertal gånger av FN:s kommission mot tortyr för felaktiga avvisningar. Detta är inte en acceptabel ordning. Den som tvingas lämna bör inte lämnas åt sitt öde på detta sätt. bör ha en skyldighet att följa upp vad som sker i hemlandet. Detta ansvar kan utformas på olika sätt beroende på vilket land det handlar om och för att inte utsätta personen i fråga för ytterligare problem. Ett sätt är att ambassaden har kontakt med den utvisade både före och efter ankomsten och sedan återrapporterar till svenska myndigheter. I de fall återkomsten leder till förföljelse av myndigheter eller andra bör den utvisade få hjälp att återvända till . anförde i betänkandet Vår anhöriginvandring delbetänkande av SOU 2002:13 ett flertal förslag som ännu inte är genomförda. I likhet med kommittén anser vi att det ska finnas en rätt för sökande som varit gift eller sambo att få sin sak prövad i , och inte som med krav på behandling från hemlandet eller utlandet. uppställs ett krav på ansökan från hemlandet in absurdum och skapar gigantiska problem för den sökande. Man vägrar också att göra anknytningsutredning (som tar ) för den som inte sökt från hemlandet. Uppehållstillstånd ska ha erhållits före inresa i landet. Den undantagsregel som gäller att i vissa fall frångå kravet på ansökan från hemlandet gäller, enligt , inte dem som tidigare ansökt om asyl här i landet även om stöd för denna ståndpunkt inte står att finna i vare sig lagtext eller praxis.44 I många av de fallen är möjligheten att återvända till hemlandet för att söka uppehållstillstånd än mer begränsad än för dem som omfattas av undantaget. I ett svar av på en skriftlig fråga45 uppges följande: Utlandsmyndigheter i andra länder än sökandens hemland eller bosättningsland tar, på grund av myndigheternas serviceskyldighet enligt förvaltningslagen, emot ansökningar och lämnar dem i förekommande fall vidare till rätt myndighet. Jag avser därför att inte vidta några åtgärder i denna fråga. I teorin skulle de således kunna söka tillståndet på någon av våra andra utlandsmyndigheter. I praktiken fungerar det inte eftersom beskickningarna inte har någon skyldighet att ta emot ansökningar som kommer från andra än dem som är medborgare i något av de länder deras utlandsverksamhet omfattar. I praktiken kan också möjligheten att söka från en svensk beskickning i något annat land begränsas av brist på identitetshandlingar ibland på grund av att dessa är giltiga och i vissa fall på grund av att inte lämnar tillbaka dem. Det problemet skulle kunna undanröjas om möjligheten att utfärda främlingspass i dessa fall vore möjligt. Möjligheten att omfattas av undantagsreglerna bör öppnas även för denna grupp. anser att de förslag som framfördes av och som ännu inte är avklarade nu måste genomföras. Vi tar dock avstånd från kravet på försörjning för att beviljas uppehållstillstånd med mera. anser vi att regeringen bör utreda möjligheten att ge nära anhöriga, till exempel äldre föräldrar, möjlighet att komma till genom att en släkting som befinner sig i ges möjlighet att sponsra eller gå i god för personens försörjning. ska ge sökande tillfälle att utföra en dna-analys när de tvivlar på släktskapet mellan två personer och den sökande har åberopat familjeanknytning som grund för uppehållstillstånd. har inte någon skyldighet att ge den sökande tillfälle till en dna-analys om de anser att det är uppenbart att släktskap mellan två personer inte föreligger. anser att en ändring av bestämmelsen bör ske så att även den sökande själv och har rätt att åberopa att en dna-analys ska genomföras. vill avskaffa transportörsansvaret. Vi anser att det är orimligt att transportbolag som flyg- och färjebolag ska agera migrationshandläggare vid påstigning. Detta krav leder till att personer utan myndighetsstatus och landkunskap tvingas stänga dörren för flyktingar som kan ha flyktingstatus. Även översynen påpekar att reglerna om transportörsansvar bör ses över.46 Migrationsdomstolarna ska utse offentliga biträden utses offentliga biträden av . Vi anser att detta är fel, och det avviker dessutom från hur offentliga biträden utses enligt exempelvis lagar om psykiatrisk tvångsvård, rättspsykiatrisk tvångsvård, vård av unga eller vård av missbrukare. Det avviker dessutom från hur förfarandet med offentliga försvarare i brottsmålsprocessen hanteras. I samtliga dessa fall utses det offentliga biträdet eller ombudet av domstolen och inte av den handläggande myndigheten. Skälet till detta är förstås att myndigheten kan ha ett intresse av att en viss person utses som biträde eller ombud liksom att myndigheten inte hanterar ärendet helt objektivt. Ersättning till de offentliga biträdena ska också betalas ut av domstolarna. För vissa offentliga biträden utgör de fall de tilldelas av en stor del av biträdets inkomstkälla. Dessa biträden hamnar i en beroendeställning till , vilket i migrationsmålen utgör deras motpart. Denna ordning är självfallet inte godtagbar då har en skyldighet att erbjuda sökande en rättssäker prövning och handläggning av deras ärenden. anser att offentliga biträden i utlänningsärenden ska utses och erhålla ersättning av Migrationsdomstolarna och inte av . Barns möjlighet att ansöka om uppehållstillstånd Migrationsöverdomstolen fastställde att barn inte har rätt att ansöka om uppehållstillstånd utan en legal vårdnadshavare. Detta skapar problem. Ett exempel på detta är ett fall där den sökande var ett barn från . Barnet hade på en svensk beskickning i ansökt om uppehållstillstånd på grund av anknytning; systern bodde i . Migrationsöverdomstolen konstaterade vid prövning av fallet att barn inte erkänts processbehörighet i vid frågor om uppehållstillstånd. Vidare ansåg domstolen att de handlingar som utfärdats i inte visade att anknytningspersonen i var ställföreträdare för barnet. Domstolen menade att det i saknas ett nationellt rättssystem och en fungerande folkbokföring. En utfärdad handling av en domstol i var inte tillräckligt som bevis för att systern i skulle räknas som barnets ställföreträdare. Domstolen menade att det vore önskvärt att införa en möjlighet att genom förordnande av offentligt biträde eller god man ge ett barn en behörig ställföreträdare.47 Det finns här en lucka i lagen som bör åtgärdas . Lös problemen för de gömda i upphörde den tillfälliga lagstiftning som gav nästan 18000personer permanent uppehållstillstånd i . Över 10000 personer fick avslag på sina ansökningar, varav ett flertal var ensamstående vuxna. Det finns dock även ett antal exempel på fall där barnfamiljer inte fick stanna. Därtill kommer de personer som av olika skäl inte kunde ansöka om uppehållstillstånd enligt den tillfälliga lagen, exempelvis därför att de inte hade ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som var möjligt att överklaga. Cirka 3000personer i denna grupp är fortfarande kvar i . Utöver denna grupp har det tillkommit människor som fått avslag på sina ansökningar om uppehållstillstånd. Många av dessa människor lever gömda i . Flera av dem arbetar redan i landet, vissa vitt och andra svart. De betalar hyra, köper mat och kläder och använder allehanda tjänster i samhället. De bidrar till samhällsekonomin. Att slänga ut dessa människor skulle innebära en förlust av skatteintäkter och minskade vinster för näringslivet. anser att det är både inhumant och ett slöseri med resurser att inte ge de papperslösa en möjlighet att fortsätta att bidra till vårt samhälle. I tidigare motioner har vi uppmanat regeringen att skyndsamt och senast i samband med översynen lösa situationen för de gömda i . Detta problem behandlas dock inte alls i översynen. Vi anser att regeringen bör genomföra en regularisering av dessa människor. Undantagsregler bör även införas så att det blir möjligt att i vissa fall ansöka om uppehållstillstånd och arbetstillstånd från istället för att behöva resa till hemlandet. Dessa undantagsregler bör gälla även för före detta asylsökande som fått avslag innan den nya lagen om arbetskraftsinvandring trädde i kraft. En ansökan om arbetstillstånd för dessa personer bör inte heller öka arbetsbördan nämnvärt för i och med att de redan finns i systemet. Traffickingoffer är en särskilt utsatt grupp människor. I har vi infört EU-regler som gör det möjligt att ge tillfälliga uppehållstillstånd till traffickingoffer som ska vittna. anser dock att detta direktiv inte går tillräckligt långt. Det ska vara möjligt att ge människor som fallit offer för trafficking permanenta uppehållstillstånd. Få torde våga vittna när de vet att de kan skickas tillbaka till hemlandet igen. Mer om detta återfinns i vår motion med anledning av skrivelse 2007/08:167 Handlingsplan mot prostitution och människohandel för sexuella ändamål. är det land inom EU som har mest generös lagstiftning för traffickingoffer. De beviljar uppehållstillstånd utan krav på vittnesmål i syfte att dessa människor ska få en chans till social rehabilitering. anser att regeringen ska utreda möjligheten att anamma den italienska modellen och återkomma till med förslag. På går det att läsa vad som gäller för att söka visum till . När det gäller vissa länder är det nästan omöjligt att ens komma hit som turist eller för att besöka släktingar på grund av den så kallade avhoppsrisken. Ett avslag motiveras inte sällan med att det är möjligt för den i boende att besöka familjen i hemlandet. De personer som söker visum måste färdas väldigt långt fram och tillbaka till ambassaden. Därtill kommer kostnaden för ansökan, vilket innebär att viseringsansökan kan bli väldigt dyr för de ansökande, i synnerhet om ingen upplyser dem i förväg att just deras nationalitet generellt får avslag. Som ett grundläggande motiv brukar hänvisas till att vissa länder inte går med på att återta de egna medborgare som inte vill återvända. Om det är orsaken till de generella avslagen borde det framgå i den information som finns på för att inte lura människor att betala dyra avgifter i onödan. I vissa fall har det hänt att människor sökt visum på en ambassad i det land de bor även om de har ett annat medborgarskap. De har då fått avslag och hänvisats att söka nästa gång i det andra landet. Där har då ansökan avslagits med grund i att det första landet avslagit ansökan. Dessa viseringsansökningar går inte att överklaga. Det är inte en acceptabel ordning att vissa nationaliteter in absurdum ska bevisa att de inte tänker stanna i när de vill besöka en släkting eller vän här i landet. Det är inte heller acceptabelt att människor luras att betala för en ansökan man redan från början vet kommer att avslås. Alla avslag på viseringsansökningar bör därför kunna överklagas. SOU 2009:56 s. 75. SOU 2009:56 s. 7879. SOU 2009:56 s. 8182. SOU 2009:56 s. 84. Utredaren menar att biträdets arbete med landinformation i större utsträckning i stället borde kunna jämföras med arbetet att ta fram bevisning i målet. Om ett biträde tar fram landinformation som avser det aktuella ärendet och som också tillför ärendet något nytt, bör det därför rimligen berättiga till ersättning. SOU 2009:56 s. 158. SOU 2009:56 s. 108. SOU 2009:56 s. 433. SOU 2009:56 s. 105. SOU 2009:56 s. 106. SOU 2009:56 s. 29. SOU 2009:56 s. 433. SOU 2009:56 s. 106. SOU 2009:56 s. 102103. SOU 2009:56 s. 128. SOU 2009:56 s.129130. SOU 2009:56 s. 131. SOU 2009:56 s. 139, 141. SOU 2009:56 s. 434. SOU 2009:56 s. 152153. SOU 2009:56 s. 183. ska efter den kritik som redovisats ovan utveckla tydligare rutiner för handläggningen av mål. Utredaren menar att prövningen inte förskjutits på grund av det låga antalet mål där utgången ändras efter överklagande SOU 2009:56 s. 187. SOU 2009:56 s. 216217. SOU 2009:56 s. 161162, 453. SOU 2009:56 s. 170. SOU 2009:56 s. 500. SOU 2009:56 s. 226. SOU 2009:56 s. 229230. SOU 2009:56 s. 227. SOU 2009:56 s. 310. SOU 2009:56 s. 321322. SOU 2009:56 s. 367. SOU 2009:56 s. 367368. SOU 2009:56 s. 378. SOU 2009:56 s. 379. SOU 2009:56 s. 378380. SOU 2009:56 s.369370. SOU 2009:56 s. 325. SOU 2009:56 s. 382383. SOU 2009:56 s. 380. SOU 2009:56 s. 381. Motion till 2008/09:Sf319. SOU 2009:56 s. 410. , Dnr 2008:0467. 2008/09:150. SOU 2009:56 s. 391.