mot · GX02So583 · 2009-10-05 00:00:00 — Om alla dessa fick sitt tillägg, skulle det öka statens kostnader med omkring 2,8miljarder kronor. Enligt egen undersökning är informationen om bostadstillägget mycket bristfällig. Utöver att förbättra den information som myndigheten ansvarar för på sin hemsida, behöver riktad information nå ut. har mot denna bakgrund lämnat en skrivelse till regeringen med krav på förbättrad information riktad till den berörda gruppen pensionärer och förtidspensionärer med låga inkomster. stödjer förslag och avsätter medel till detta inom ramen för utgiftsområde 10. 12.7Skärp kraven på ökad tillgänglighet ökar andelen 80-åringar och äldre i befolkningen. Särskilt kraftig är ökningen bland dem . Men det saknas bostäder och boendemiljöer som är anpassade till äldre kvinnors och mäns behov. Det finns brister i tillgänglighet när det gäller både det ordinarie bostadsbeståndet, i publika lokaler och på allmän plats. I den nationella handlingsplanen för handikappolitiken Från patient till medborgare slås det fast att målet ska vara ett samhälle som gör det möjligt för människor med funktionsnedsättningar att bli fullt delaktiga i samhällslivet. Detta är lika viktigt för alla med funktionsnedsättningar oavsett ålder. När andelen äldre ökar kommer allt fler att vara beroende av att bostäder, allmänna och publika lokaler och vår omgivande miljö är tillgänglig. Målsättning är att alla enkelt avhjälpta hinder för personer med nedsatt rörelse- eller orienteringsförmåga ska vara borta före utgången av 2010. bedömer utifrån sina uppföljningar att målsättningen inte kommer att nås med nuvarande åtgärdstakt. Då talar vi bara om enkelt avhjälpta hinder i publika lokaler och allmänna platser. Där ingår inte svårare hinder som behöver dyrbarare åtgärder som att installera hiss, bygga tillräckligt stor rullstolstoalett, hörslinga i stora samlingssalar, teatrar, systematiska ledstråk, m.m. Där ingår inte heller bostadsmiljöer, inte ens när det gäller enkelt avhjälpta hinder. anser att det behövs statliga stimulansinsatser för att få fart på tillgänglighetsarbetet. Det räcker inte med att få bort enbart enkelt avskaffade hinder. I budgetmotion föreslår vi ett investeringsstöd till kommunerna om 8miljarder kronor samt ett ROT-avdrag för upprustning av offentliga lokaler, som bör leda till investeringar där tillgänglighetssatsningar är en självklar del. Det finns ingen helt tillförlitlig statistik på frågan om hur många hyreshus som saknar tillgång till hiss, men SCB:s Bostads- och hyresundersökning visar att drygt 300000 lägenheter på tredje våningen och uppåt gör det. Grovt räknat skulle detta innebära att över 70000 trappuppgångar med tre eller flera våningsplan saknar hiss. På så vis hänvisas många äldre till ett mindre bostadsutbud, vilket i sin tur riskerar att leda till onödiga kostnader för särskilt boende och hemtjänst. En del av problematiken är även att fastighetsägare ofta drar sig för större nödvändiga ombyggnationer, eftersom dessa även ställer krav på installation av hiss. Intresset för kostsamma hissinstallationer är svagt eftersom det oftast är svårt att få ekonomin att gå ihop. I samband med vårpropositionen infördes, efter krav från , ett tillfälligt investeringsbidrag för hissinstallationer i samband med större ombyggnationer i hus med tre eller flera våningar. Stödet upphörde dock , vilket vi beklagar. Äldreboendedelegationen skriver i sitt delbetänkande Bo för att leva att även om hissinstallation är en av de mest kostnadskrävande åtgärderna för att skapa bättre tillgänglighet är den också en av de effektivaste. Men delegationen har inte gjort några kostnadsberäkningar. Regeringen bör låta utreda frågan om stöd till hissinstallationer som ett permanent inslag i den statliga bostadspolitiken, men då koppla det till krav på dokumenterad inventering och åtgärdsplan för en tillgängligare boendemiljö och återkomma till med ett förslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I samband med att den nya lagen togs fram krävde , tillsammans med flera remissinstanser, att uppgifter om hiss bör finnas med i lägenhetsregistret. Detta har inte skett. Detsamma gäller frågan om antalet våningsplan i flerfamiljsfastigheter som också bör framgå av lägenhetsregistret. Vi föreslår därför att uppgift om hiss tillförs de uppgifter som utgör innehållet i lägenhetsregistret. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12.9Bygg rätt från början Det byggs också nytt som inte fyller kraven på tillgänglighet, och vid ombyggnation tas inte alltid tillfället till vara att öka tillgängligheten. Detta beror på både okunskap, ointresse och brist på kontroll. Att göra rätt från början blir både billigare och enklare. Att bygga in hinder från början utestänger och diskriminerar människor. För äldre kvinnor och män med funktionsnedsättningar innebär bristande tillgänglighet att de istället för att själva kunna välja om och när de vill uträtta saker eller delta i aktiviteter måste ha hjälp av anhöriga eller hemtjänst eller också får de avstå. Självbestämmandet och delaktigheten minskar. vill därför skärpa kontrollen vid nybyggnation. Det räcker inte med att kommunerna har möjlighet att avkräva sakkunnighetsintyg utan det bör ändras till att kommunerna ska avkräva sådant intyg. Regeringen bör återkomma till med förslag om sådan ändring i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är det brist på kunskap bland många som utformar och planerar våra bostäder och vår stadsmiljö. Utbildning i hur bästa möjliga tillgänglighet uppnås ingår inte obligatoriskt i arkitektutbildningen, vilket leder till att utbildning i dessa frågor saknas på flera universitet. Frågor om tillgänglighet bör ingå som en del i arkitektutbildningen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Heterosexualitet är i samhället, även inom äldreomsorgen. För det stora flertalet heterosexuella äldre kvinnor och män finns det oftast inte anledning att fråga sig vad det innebär att inte bli behandlad och bemött som en hel människa. För de ca 80000 homo- och bisexuella samt transpersoner som är i ser situationen väldigt annorlunda ut. Många av dessa kvinnor och män har blivit betraktade som sjukdomsstämplade brottslingar under en stor del av sin livstid. var det enligt svensk lag totalt förbjudet att ha homosexuella förbindelser. tog bort sjukdomsbegreppet. För många är det därför svårt eller otänkbart att komma ut som bög eller lesbisk som äldre. Därför måste personalen inom äldreomsorgen kunna se och bemöta homo- och bisexuella på ett värdigt sätt. Dessvärre saknas tillräcklig kunskap om äldre hbt-kvinnors och mäns levnadsvillkor. Inom vård och omsorg gäller heteronormen och hbt-personer osynliggörs. Det kan handla om en person som lever i en dold relation med en partner av samma kön. En god vän kan ibland visa sig vara en partner. Då gäller det att personalen inom äldreomsorgen är tillräckligt lyhörd och uppmärksam. Öppet homosexuella ska bemötas med respekt, men personalen måste även vara lyhörda mot dem som på grund av långvarig diskriminering inte är öppna med sin sexualitet. Mycket lite forskning finns när det gäller äldre homo- och bisexuella. Med tanke på att de vuxit upp under diskriminering och utsatthet är det viktigt att undersöka vad det betyder när deras behov av vård och omsorg saknas. får därför i uppdrag att kartlägga de äldre hbt-personernas situation i mötet med hälso- och sjukvården och äldreomsorgen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen hänvisar ofta till att privatiseringarna av äldreomsorg och vård ska lösa problemet med bristande hbt-kompetens. Men privatiseringar garanterar inte per automatik att vare sig de boende som är hbt-personer eller hbt-personer bland personalen kommer att behandlas med respekt för sin sexuella läggning eller sin könsidentitet. lyfter i sin kunskapsöversikt Det dubbla utanförskapet mångfald och sexuell läggning fram ett antal områden där insatser behöver göras. All personal inom äldreomsorgen behöver självklart ha hbt-kompetens och kunskap. Den kunskapen måste också kopplas till att livsvillkoren för äldre homosexuella kvinnor respektive män ser olika ut. En grundförutsättning är att hbt-personer inte osynliggörs vare sig de är personal eller äldre kvinnor och män med behov av service och omvårdnad. Allt fler insatser görs av anhöriga. Det är därför viktigt vilka föreställningar som finns kring vilka som är homo- och bisexuellas anhöriga och att de synliggörs när det gäller anhörigstöd. I t.ex. om anhörigstöd finns inget speciellt skrivet om homo- och bisexuellas situation. För många äldre homo- och bisexuella kvinnor och män kan gemenskapen tillsammans med andra äldre med liknande erfarenheter göra att det mest av allt önskar komma till ett hbt-äldreboende. Men det är inte självklart att alla äldre hbt-personer vill bo på ett äldreboende med särskild hbt-inriktning, inte minst med tanke på att många av de äldre vuxit upp i ett samhälle som varit ännu mer fördömande gentemot homo- och bisexualitet än . hbt-kompetens måste därför finnas inom hela äldreomsorgen. driver också frågan om att hbt-kompetens ska ingå som en del av utbildningen i vård- och omsorgsutbildningar. ska därför ges i uppdrag att utarbeta att utbildningsmaterial för personalen inom äldreomsorgen när det gäller hbt-frågor samt tillsammans med Kommuner och Landsting (SKL) sprida kunskaper om goda exempel ute i kommuner och landsting. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 14.1Våld mot äldre kvinnor Ingen av de 56 åtgärderna i regeringens handlingsplan när det gäller mäns våld mot kvinnor riktas speciellt till äldre kvinnor som utsatts för mäns våld. Detta trots att tidigare rapporter från såväl som visar att våld mot äldre kvinnor förekommer i en sådan omfattning att det är att betrakta som ett folkhälsoproblem. Våldet som riktas mot äldre kvinnor är mer upprepat och av ett allvarligare slag än det som drabbar äldre män (se omfångsundersökning Ofrid Våld mot äldre kvinnor och män, 2001). Mäns sexuella våld drabbar även äldre kvinnor, vilket ofta osynliggörs. Dessvärre är kunskapen om mäns våld mot äldre kvinnor bristfällig, bl.a. inom vård och omsorg. Därför bör regeringen ge i uppdrag att i samarbete med Kommuner och Landsting (SKL) ta fram och sprida befintlig kunskap om mäns våld mot äldre kvinnor. Regeringen bör även ge i uppdrag att ta fram ett utbildningsmaterial om mäns våld mot äldre kvinnor för personalen i äldreomsorgen. Dessa förslag utvecklas i motion 2009/10:So312 om mäns våld mot kvinnor. Äldre personer är särskilt sårbara brottsoffer. Det rör sig ofta om dolda brott som begås i hemmet eller på en vårdinrättning. Det kan röra sig om såväl psykiska, fysiska, ekonomiska som sexuella övergrepp som inte sällan begås av anhöriga eller personal på vårdinrättningar. Detta gör utsattheten dubbel eftersom det också är i dessa grupper som offren har att söka stöd. På så sätt liknar brotten dem som begås mot kvinnor i relationer eller de brott som barn utsätts för av sin vårdnadshavare. När det gäller brott mot äldre är det mycket viktigt att personal inom vården som kommer i kontakt med dessa grupper, exempelvis distriktssköterskor och läkare, har redskap att hjälpa. har föreslagit att äldre som brottsoffer bör ges särskild uppmärksamhet och finns nu en bok och en studiehandledning som behandlar frågan om äldre som brottsoffer som är framtagen av bl.a. brottsofferjourerna. Det är mycket glädjande. hoppas att detta underlag ska användas, bl.a. som vidareutbildning av omsorgspersonal. Personskador utgör ett av de största hälsoproblemen bland äldre människor i . Äldre svarar för större delen av skadefallen i dödsorsaks- och patientstatistiken detta trots att denna åldersgrupp endast utgör drygt 17procent av befolkningen. Olyckor och skador bland äldre orsakar ett stort lidande för de drabbade och deras anhöriga. Det kostar också stora summor pengar för samhället. Enbart de äldres fallolyckor kostar kommunerna och landstingen 5miljarder kronor . Det gäller nu att vända den negativa skadeutvecklingen. Enligt bedömning finns stor potential att öka säkerheten och tryggheten för äldre. Detta kan ske genom en mängd olika åtgärder såsom genomgångar av utom- och inomhusmiljöer, utbildning av personal, anhöriga och självklart även av de äldre. har tagit fram material som kan användas i olika typer av utbildning. 15Förebyggande arbete och servicetjänster Såväl utövandet av som konsumtionen av kultur är viktigt för välbefinnande och utveckling, oavsett ålder och etniskt ursprung. I en väl fungerande äldrepolitik är kulturfrågor självklara. Mycket goda exempel på en välfungerande organisation för seniorkultur finns exempelvis i , och . I dessa kommuner jobbar man aktivt med att ge seniorer ett utbud av aktiviteter tillsammans med exempelvis pensionärsföreningar, studieförbund och kyrkor. Exempel på kultur för seniorer som beskrivs i de projekt som nämnts ovan är stadsvandringar, filmvisningar , olika kurser och utfärder med kulturella teman. Tydligt i de goda exempel som nämnts ovan är att bakom arbetet ligger aktiva politiska beslut med en kunskap om att kulturen har en viktig friskvårdande funktion. Kulturen och aktiviteter med kulturinslag lyfter fram det friska hos personer med sjukdomar och ger såväl intellektuell som fysisk stimulans. Några förslag på kultur nära brukarna på äldreboenden som fungerar väl är arbetsplatsbibliotek som förläggs till äldreboenden eller uppsökande biblioteksverksamhet inom detta område. Sådana bibliotek leder också till ökad kulturkonsumtion bland anställda kvinnor, och därmed ger det även jämställdhetsfördelar. I vissa kommuner erbjuder också biblioteken uppsökande verksamhet i hemmen. Denna verksamhet ökar kontaktytor för den äldre person som vill bo kvar hemma, och därmed leder även detta till ökad livskvalitet. En annan fråga är så klart bibliotekens tillgång till ljudböcker och läshjälpmedel för synskadade och döva. Att det avsätts medel för uppsökande kultur på äldreboenden borde vara självklart i respektive kommun men också att kommunerna utarbetar planer för seniorkultur även för dem som inte bor på särskilda boenden. Detta är ett sätt att öka livskvaliteten för äldre. Äldre är en grupp som ofta förbises när det gäller idrott och motion. visar nya forskningsrön att det är möjligt att bygga muskelmassa . Ett välkänt faktum är att äldre som tränar aktivt på olika sätt också mår bättre. Självklart är det inte bara muskelmassan som stimuleras vid fysisk aktivitet utan det handlar också om rörlighetsträning och balans, något som väsentligt kan minska antalet fallolyckor, vilket när det gäller kvinnor är extra viktigt eftersom riskerna för just kvinnor att skadas vid fallolyckor är större än för män. I har det byggts en lekplats för seniorer, dvs. en spontanidrottsplats med möjligheter till såväl styrketräning som andra övningar. Förutom träningen ger sådana platser möjlighet att på ett tryggt och positivt sätt bibehålla och skapa sociala kontakter. Simning och vattengymnastik är bra sätt att hålla sig i rörelse utan att riskera belastningsskador. Givetvis måste simhallar och andra idrottsanläggningar vara anpassade så att de är tillgängliga även för dem som är mindre rörliga. På äldreboenden och trygghetsboenden finns ofta möjlighet till rörelsegymnastik. Många pensionärsorganisationer samverkar med kommersiella gymkedjor för att ge sina medlemmar bra möjligheter för träning. Det är bra men det räcker inte, särskilt inte för pensionärer med låga inkomster. En strategi för att ge äldre rätt och möjlighet till idrott borde finnas i alla kommuner. Regeringen bör återkomma med förslag till hur äldres tillgång till idrott och fysisk aktivitet ska säkras i hela landet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (v)