mot · GX02U322 · 2009-10-06 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en samordnad politik för att värna det kurdiska folkets rättigheter. Den kurdiska befolkningen har ända sedan karta ritades om efter det utsatts för ett omfattande förtryck. I , , och har politiken gentemot kurderna haft olika karaktär men också stora likheter förtrycket har varit institutionaliserat, politiskt och ideologiskt. Kurder förvägras fortfarande rätten till sitt språk, identitet, historia, kultur och politiska liv. I har situationen för kurderna förbättrats efter fall, men i , och är lidandet fortfarande mycket svårt. För oss som är födda i frihet är ansvaret att ställa upp för människor som lever under förtryck stort, och måste ta sitt ansvar. Följande bör tillkännage för regeringen: att ska formulera en samordnad politik för att värna det kurdiska folkets rätt att befolkningen i rätt till självbestämmande i form av självständighet, federalism eller autonomi ska erkännas att ska öppna ett konsulat eller ambassadkontor i att ska öppna ett delegationskontor i att ska arbeta för att EU utövar starka påtryckningar på i medlemskapsförhandlingarna för att säkra mänskliga rättigheter i att inom ramen för EU-samarbetet verkar pådrivande för att unionen sänder observatörer till , , och för att i dessa länders kurdiska regioner följa utvecklingen och uppmärksamma missförhållanden att som sin mening framhåller att människor som tvingats lämna sina hem och förvägras medborgarskap under arabiseringskampanjer i och ska få rätt att återvända och bli fullvärdiga medborgare att inte ska utvisa eller avvisa kurdiska flyktingar till de stater som inte kan garantera deras trygghet och säkerhet. Den kurdiska befolkningen har utsatts för stora förföljelser . Nationen är en del av , , och . Kurderna utgör en minoritet i alla dessa fyra stater, men en stor majoritet i nationen . har kurderna utsatts för systematiska förföljelser. Bland mycket annat kan följande nämnas: Kurderna saknar i flera stater erkännande som befolkning och konstitutionellt skydd. Närmare 200 000 kurder dödades av irakiska armén i folkmordet Anfal . Hundratusentals kurder förvägras medborgarskap i . Kurdiska områden i och har utsatts för etnisk rensning i form av arabiseringskampanjer och så kallade arabiska kilar. Kurdiska politiska partier har varit förbjudna . Konflikter, totalitarism och militära offensiver har berövat miljoner oskyldiga och civila kurders liv. Tusentals intellektuella författare, journalister och politiker har fängslats. behöver formulera en samordnad politik för att värna det kurdiska folkets rätt. Det handlar om att få ett övergripande perspektiv över olika områden, till exempel utrikespolitiken, migrationspolitiken och biståndspolitiken. Det handlar också om att inte endast utgå från dagens statsbildningar i regionen utan se som en sammanhängande nation. I denna samordnade politik bör slås fast att befolkningen i har rätt till självbestämmande i form av självständighet, federalism, autonomi eller lokalt självstyre. Den samordnade politiken måste också innehålla principiella krav på , , och att det kurdiska folkets existens erkänns i alla stater och att de mänskliga rättigheterna värnas. lever många kurder utanför nationen . Flera miljoner kurder har tvingats flytta till västra under krigen mellan turkiska armén och PKK, och för att få ett jobb. Många kurder, inte minst shiitiska failikurder, lever i . I och finns en betydande kurdisk befolkning i de stora städerna. En territoriell autonomi hjälper inte dessa människor, så länge de inte är beredda att flytta till kurdiska områden. Därför är en övergripande demokratisering av , , och och detta är också intimt sammankopplat med en demokratisering av hela av yttersta vikt för att garantera alla människors rättigheter och möjligheter till frihet. Efter utropades autonomi i , den kurdiska regionen i norra . Efter fall och antagandet av den nya konstitutionen i har nu status av federal region. Regionen har en närmast statsliknande karaktär och styrs gemensamt av de två dominerande partierna KDP och PUK under namnet Kurdish Regional Government, KRG. Detta är första gången någonsin (med undantag av en kortlivad kurdisk republik i Mahabad i efter ) som den kurdiska befolkningen faktiskt har makten över en del av . Trots svåra förutsättningar och fientliga grannländer har den kurdiska regionen utvecklats i demokratisk riktning. Mycket finns fortfarande att göra, men utvecklingen har varit positiv . I de regionala val som hölls i lyckades ett nytt parti, Förändring, att vinna var fjärde röst. Därmed finns förutsättningar för ett aktivt oppositionsarbete i det regionala parlamentet. En fungerande politisk process förutsätter ett parlament som fyller sin viktigaste funktion, att vara arena för lagstftning och debatt. bör öppna ett ambassadkontor eller konsulat i huvudstaden /Hewler. Detta skulle stärka utbytet mellan och den kurdiska regionen i . Det skulle underlätta viseringar för delegationer som ska resa till . Det finns lösningar för ett konsulat i som inte är kostsamma, speciellt i dessa tider när ser över diplomatiska beskickningar. Tusentals kurder i kan också bidra i arbetet med att stärka demokratin, tryggheten och den ekonomiska tillväxten genom språkkunskaper, handel och kontakter. Även Europeiska unionen har en viktig roll att fylla för att stärka utvecklingen i i och även i hela och . Därför bör öppna ett delegationskontor i , något som bör arbeta aktivt för inom ramen för vårt EU-samarbete. I området mellan och övriga ligger många städer och byar som under Baathpartiets diktatur utsattes för arabiseringskampanjer. Det innebar att regeringen i beslutade att med våld förflytta kurder från oljerika områden i och kring staden för att dessa områden skulle få arabisk majoritet. Efter har det skrivits in i den nya konstitutionen att de arabiserade områdena ska normaliseras, vilket innebär att de fördrivna ska kunna återvända. En folkomröstning skulle ha hållits om framtida status, men någon folkomröstning har ännu inte ägt rum eftersom oviljan mot detta är stor från en rad starka aktörer samt eftersom återflyttningen dragit ut . pågår ett politiskt arbete för att nå en lösning på frågan, men det är oklart hur det kommer att sluta. Viktigt är dock att som demokratisk rättsstat byggd på lag och ordning också klargör i kontakter med och kurdiska ledare att den irakiska konstitutionen bör vara det mest legitima och viktigaste dokumentet att ligga till grund för en lösning av frågan om framtida status. bör också stödja krav på en skyddszon för kristna assyrier/kaldéer på i norra . De kristna har utsatts för svåra förföljelser under kriget och hundratusentals har tvingats i exil. En skyddszon skulle ge de kristna andrum och möjlighet att bygga upp institutioner och ett fungerande kulturellt, politiskt och ekonomiskt liv igen. regionala regering har öppnat för en skyddszon för assyrier, men det är viktigt att frågan också förs framåt i . /2008 har den turkiska armén genomfört en större intervention i gränsområdena mellan och i syfte att försvaga som har baser i området. Militären har fått förlängt mandat från turkiska parlamentet militära interventioner. Rapporter från området visar att de militära aktionerna från turkisk sida skapat stora problem för civilbefolkningen i området i form av skador på människor, förstörd infrastruktur, byar som tvingats evakuera och dödad boskap. inledde den iranska armén beskjutning av kurdiska områden i , officiellt med avsikten att slå ut kurdiska rebeller verksamma i rebellgruppen . Beskjutning och hot från grannländernas reguljära arméer i kombination med den svåra säkerhetssituationen i gör att läget snabbt kan destabiliseras i . Det är viktigt att framhäver med tydlighet för och att det krävs en politisk lösning på dessa frågor. Situationen i och medlemskapsförhandlingar kan, inom ramen för sitt EU-medlemskap, spela en aktiv roll för att öka pressen på att respektera den kurdiska befolkningen och värna de mänskliga rättigheterna. EU bör öka trycket på avsevärt. Ingen vinner på att ett land blir EU-medlem utan att först ha uppfyllt de demokratiska krav som unionen ställer. Det tredje kriteriet i Köpenhamnskriterierna handlar framför allt om reformer för den kurdiska befolkningen. Då är det nödvändigt med kurdisk representation. Den allmänna synen på i EU tycks vara att det i har skett stora framsteg för demokratin. Regeringen och seger i det senaste valet betraktades av många bedömare som en seger för demokratin. När turkiska staten lanserade den kurdiskspråkiga tv-kanalen 6 /09 förstärktes bilden av en pågående reformprocess. Det är givetvis ett viktigt steg att den turkiska statsmakten lanserar en tv-kanal på kurdiska men lever andra kurdiska medier under betydligt svårare förhållanden. har premiärminister signalerat en vilja att på nytt ta tag i den kurdiska frågan genom ett nytt reformpaket. Men det återstår att se vad detta kommer att innebära i praktiken. har ett intresse av att få goda omdömen i som presenteras . Men miljoner kurders vardag vittnar om en verklighet där de fortfarande förnekas rättigheter som tas för givet i moderna demokratier i väst. Kurdiska barn förnekas exempelvis undervisning i sitt modersmål. I de lägre skolklasserna inleds istället skoldagen med nationalsången, och därefter ska klassen i grupp ropa Jag är turk, jag är arbetsam, jag är korrekt. Även kurdiska politikers vardag ger en annan bild än den som regeringen i vill förmedla. Med de befintliga turkiska lagarna kan kurdiska politiker, som , åtalas för att ha skickat gratulationskort på kurdiska under det kurdiska nyåret . Det finns åtskilliga exempel på att har en lång väg kvar. Den prokurdiska tidningen stängdes ned fyra gånger . , som var folkvald borgmästare för innerstad, tvingades avgå ifrån sitt ämbete av författningsdomstolen. Detta skedde efter en begäran från inrikesministeriet. Förutom att bli av med sitt ämbete åtalades också Demirbas. Orsaken var att han erbjöd kommunens tjänster även på kurdiska. Demirbas och Baydemir är inte de enda kurdiska borgmästarna som åtalas för att ha talat kurdiska offentligt. Dagens situation grundar sig på den nuvarande turkiska konstitutionen som togs i bruk efter att militären tog makten i en kupp . Denna konstitution bygger på statsdoktrin kemalismen. Likt tidigare konstitutioner begränsar den medborgarnas rättigheter och ger ett stort utrymme för att åtala politiker, vanliga medborgare och organisationer som på något sätt anses hota staten. Människorättsföreningen IHD nämnde i sin rapport över i att 451 personer var inblandade i 94 olika rättegångar, för att ha uttryckt en åsikt. Enligt IHD handlade 17 av rättegångarna om att de åtalade hade förolämpat turkiskheten. Två rättegångar hade inletts med stöd av den lag som reglerar brott mot Atatürk. I kan en förolämpning mot den forne ledaren leda till ett straff på ett till fem års fängelse, beroende på hur allvarligt brottet varit. Även om AKP anses vara mer reformvänligt i jämförelse med andra turkiska partier så har man mycket kvar att bevisa. Exempelvis nämndes kurder överhuvudtaget inte i den senaste regeringsförklaringen kort efter valet. Små enstaka lagändringar kommer inte att förändra situationen för den kurdiska befolkningen. Den nuvarande konstitutionen ger inget utrymme för kulturella eller politiska friheter för kurder. Kurderna bör erkännas som en officiell folkgrupp och deras rätt att utöva sin kultur och fritt utöva politik bör garanteras i en modernare land som är kandidatland till EU. I lever flera miljoner kurder, och situationen är svår. Även här har arabiseringskampanjer slagit in kilar i kurdiska områden för att förhindra ett sammanhängande kurdiskt territorium. Hundratusentals kurder saknar medborgarskap . De lever som utlänningar i sitt eget hemland. bör fördöma den syriska regeringen för att detta inte åtgärdas. Kurderna i har varit färre till antalet än i de andra delarna av . Deras möjligheter att ta upp vapen mot regimen i har varit sämre än i till exempel och . Därför har också den kurdiska frågan i inte nått omvärldens nyhetsförmedling, eftersom väpnade konflikter ofta hamnar i fokus. Dessutom har kurdfrågan i inte handlat just om kurderna i landet, utan i stället om en infekterad politisk konflikt mellan och mot bakgrund av att hade sitt högkvarter i . har den syriska militären agerat med stor brutalitet mot den kurdiska befolkningen, bland annat när staden skakades av upplopp och militären belägrade staden, genomförde massarresteringar och tiotals personer dödades. I finns flera hundra tusen kurder som berövats sitt medborgarskap. Detta är en ekonomisk och social katastrof, då människor inte har rätt att arbeta, studera och äga lagligt. Denna fråga har inte rört sig framåt , som de statslösa blir fler och fler. EU bör ta upp denna fråga med den syriska regimen och inte låsa Syrienfrågan till landets konflikter med och . undertecknade president en ny lag, dekret 49, med innebörden att det blir svårare i vissa gränsområden att köpa, sälja och hyra mark, fastigheter och anläggningar. Lagen är riktad mot landets kurder. Den syriska staten har en mycket vid definition av vad som är ett gränsområde, vilket innebär att invånare i ett område lika stort som , befolkat till största delen av kurder, omfattas av den nya lagen. Även i är förtrycket omfattande, och det gäller mot hela befolkningen. Efter revolutionen bojkottade kurderna den folkomröstning som formellt gav ett folkligt stöd till det teokratiska system som existerat i . Den iranska regimen fängslade, torterade och avrättade medlemmar av PDKI och andra politiska organisationer. Men även den kurdiska civilbefolkningen led stort i det krig som pågick mellan och den iranska armén till mitten av . I och med att den väpnade kampen har upphört, har även kurdernas kamp för sina rättigheter mer eller mindre glömts bort i världen. Förtrycket av kurderna vilket dels har ideologiska skäl, dels historiska anledningar pågår alltjämt. Förtrycket tar sig uttryck i fysiskt våld som inbegriper tortyr, avrättningar och annan form av våldsutövning. Men det finns också ett utbrett kulturellt och språkligt förtryck. Kurderna i har inte rätt till undervisning på kurdiska. Kurdisk kultur är stigmatiserad. Enligt en , som bygger på intervjuer med civila och aktivister, hävdar kurderna att den iranska regimen medvetet distribuerar narkotika i de kurdiska städerna, framförallt till de unga. Utöver det politiska förtrycket finns således även allvarliga sociala problem, såsom utbrett narkotikamissbruk och prostitution. Självmord bland unga kvinnor är ytterligare ett utbrett problem. Dessa problem, som existerar i landet i stort, förefaller vara mer utbredda i den kurdiska regionen. Men det finns även ett motstånd mot förtrycket. Motståndet har fått alltmer civila förtecken, där kurderna trots hårt politiskt förtryck försöker utveckla ett rudimentärt civilsamhälle. Påpekas bör att den som är lojal med regimen och accepterar de ramar som den iranska staten vilar på sedan revolutionen kan åtnjuta privilegier och göra karriär. För den som kritiserar regimen och talar om den kurdiska frågan väntar repressalier. dömdes två kurdiska journalister till döden, och i skrivande stund kan deras avrättning verkställas när som helst. Efter det riggade valet i arrangerades stora demonstrationer i landet. Det blev ofta våldsamt och polis, säkerhetstjänst och miliser har begått omfattande övergrepp på demonstranter. Vi såg då ett tydligt mönster upprepas, nämligen att demonstranter och reformistiska politiker utmålades som lakejer åt västvärlden och köpta med utländska pengar. Det är ett klassiskt knep i en diktatur att pariaförklara och utdefiniera sina kritiker. uppmärksammas annars främst för sitt atomenergiprogram, presidentens förnekande av Förintelsen och hoten mot . Kurdernas situation är också mer prekär än för den iranska oppositionen i allmänhet. Den kurdiska frågan är regional och påverkas av faktorer i andra länder. Utvecklingen i innebär att den kurdiska frågan påverkas i . Federalism i inspirerar kurder i att också kräva självstyre. De kurdiska partierna i , PDKI och Komala, har sina högkvarter i . Om agerar destruktivt i frågan om kan KRG agera på ett sätt som ökar oron i . De kurdiska områdena är också utmärkt terräng för utländska agenter att infiltrera . har den iranska militären attackerat kurdiska samhällen i med bombartilleri. Det förs lågintensiva strider mellan en rebellgrupp, PJAK, som bildades och har kopplingar till PKK, och militären. Det är viktigt att förstå att de kurdiska partier i som dominerat det politiska livet inte är legala och har tvingats att verka i exil ifrån grannlandet . Kurdernas ledare efter revolutionen och tillika partiordförande för , A.R. Ghassemlou, lönnmördades av iranska agenter i 1989. Även Ghassemlous efterträdare, Sadeq Sharafkandi, lönnmördades av den iranska regimen i . Västutbildade ledare som Ghassemlou och Sharafkandi, som utöver sin kamp för kurdernas rättigheter även kämpade för sekularism och demokrati i , har således utgjort särskilda måltavlor för den iranska regimen. Möjligheten till fredlig politisk organisering för kurdiska partier är i praktiken obefintlig. Det finns en kurdisk fraktion i , den iranska nationalförsamlingen. Men i konstitutionen finns inget erkännande av den kurdiska minoriteten och inte heller något konstitutionellt skydd. Således förutsätter politiskt arbete att man ställer upp på den i grunden odemokratiska struktur som vilar på sedan tid vid makten efter revolutionen . bör verka mer aktivt för att de mänskliga rättigheterna värnas och respekteras. Den iranska regimen har medvetet försvårat för den kurdiska regionen genom att inte satsa på investeringar och infrastruktur. Den iranska militära närvaron är mycket hög i den kurdiska delen av landet. bör också inom EU-samarbetet verka för att observatörsteam skickas till , , och för att följa upp situationen för kurderna. På hemmaplan i finns mycket som kan göras för att förbättra situationen för den kurdiska befolkningen. Samhället ska fortsättningsvis också ge stöd till kurdiska institutioner såsom Kurdiska och så att den kurdiska kulturen och de kurdiska invandrarna har föreningar och tillgång till litteratur på sitt modersmål. Integrationspolitiken och migrationspolitiken är viktiga för att hjälpa dem som kommit till . Upplysning om folkmordet Anfal bör också vara en del av Forum för levande historia, som arbetar för att upplysa om folkmord och totalitära ideologier med utgångspunkt från Förintelsen. bör inte utvisa kurdiska flyktingar till stater som inte garanterar deras skydd och frihet.