mot · GX02Ju265 · 2009-09-30 00:00:00 — Mäns våld mot kvinnor, samkönat partnervåld, hedersrelaterat våld och förtryck 3Mäns våld mot kvinnor7 4Regeringens handlingsplan mot mäns våld mot kvinnor8 5Livsvillkoren för kvinnor med skyddad identitet9 7Kommunernas ansvar för mäns våld mot kvinnor11 7.1Kontaktpersoner för våldsutsatta kvinnor13 7.2Brist på boende för våldsutsatta kvinnor13 8En nationell för utredning av dödligt våld mot kvinnor14 10.2Högre kvalitet på förundersökningar vid våldtäkt17 10.4Obligatorisk utbildning om sexualiserat våld19 11Kostnaderna för mäns våld mot kvinnor22 12Undersökningar om mäns våld mot kvinnor22 14Våld i samkönade parrelationer24 15Hedersrelaterat våld och förtryck26 16.1Nationell handlingsplan mot tvångsäktenskap30 18Grupper av kvinnor som är särskilt utsatta31 18.1Våld mot äldre kvinnor32 18.2Våld mot kvinnor med funktionsnedsättning32 18.3Våld mot missbrukande kvinnor34 18.4Våld mot papperslösa kvinnor34 18.5Utländska kvinnors stryktålighet en översyn av 2kap. 21Mäns våld ett folkhälsoproblem37 22Mäns våld i brottsstatistiken38 23Behandlingsprogram för våldsamma män38 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av livsvillkoren för kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör lägga fram förslag om att besöksförbud ska kunna kombineras med elektronisk övervakning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att verksamhetsuppföljning, återrapporteringskrav och tillsynsansvar över kommunernas arbete mot mäns våld mot kvinnor bör skärpas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en särskild tillsynsfunktion på över kommunernas arbete mot mäns våld mot kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att våldsutsatta kvinnor bör ha rätt till särskilda kontaktpersoner inom polisen och . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnor som tvingats fly från sitt hem bör ha laglig möjlighet att få återvända för att hämta sina och eventuella barns personliga tillhörigheter i skydd av polis. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att göra en samlad översyn av kommunernas möjligheter att erbjuda boenden till personer som utsatts för våld i nära relationer samt lägga fram förslag till lämpliga åtgärder.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med en plan för hur staten ska ta sitt långsiktiga ekonomiska ansvar för kvinnojourernas arbete.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till en nationell upplysningskampanj som syftar till att minska antalet våldtäkter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en oberoende kommission för att kartlägga brister i förundersökningar om våldtäkt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samordningsgrupper mot överfallsvåldtäkter i storstäderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om relevant, obligatorisk utbildning om sexualiserat våld och mäns våld mot kvinnor för rättskedjan och yrkesutbildningar som juristlinjen och polis-, sjuksköterske-, läkar- och socionomutbildningarna.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förordna målsägandebiträde för sexualbrottsoffer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge ett tilläggsdirektiv till den pågående utvärderingen av den nya sexualbrottslagen som syftar till att se över praxis vid våldtäkt mot barn samt komma med förslag till förändringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell kostnadsberäkning av mäns våld mot kvinnor och barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge eller annan lämplig myndighet i uppdrag att kontinuerligt genomföra frågeundersökningar om förekomsten av mäns våld mot kvinnor.1 begär att regeringen återkommer med förslag till lagstiftning som innebär att överfallsskyddet i hemförsäkringen även ska gälla för en skadelidande som utsatts för våld av en medförsäkrad familjemedlem.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla yrkespersoner som möter människor som utsatts för samkönat partnervåld ska ha relevant hbt-kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett handlingsprogram för hur homosexuella, bisexuella och transpersoner (hbt) som drabbas av partnervåld ska få relevant stöd och hjälp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör rikta särskilda anslag till den nationella brottsofferjouren för hbt-personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska finnas enheter specialiserade på mäns våld och samkönat partnervåld inom samtliga berörda myndigheter med särskilt avsatta medel, särskilda policydokument, handlingsplaner och arbetsrutiner på samtliga berörda myndigheter. och att dessa enheter ska ha specifik kompetens om hedersrelaterat våld och om invandrade kvinnors särskilda erfarenheter i övrigt.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag till eller i att ta fram ett utbildningsprogram om hedersrelaterat våld och förtryck för att höja kompetensen vid landets socialtjänstförvaltningar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag till att ta fram riktlinjer för arbete med mäns våld mot kvinnor, samkönat partnervåld och hedersrelaterat våld.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag till i att utreda hur samhällets stöd till personer som har brutit med sina familjer på grund av hedersrelaterat våld och förtryck kan förbättras och hur redan befintliga verksamheter kan förstärkas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återkomma med förslag om skyddat boende för personer som utsatts för eller riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utforma ett förtydligat uppdrag till i om särskilda medel till ungas egen organisering kring frågor om hedersrelaterat våld och mäns våld i övrigt.1 begär att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning som innebär att en särskild brottsrubricering gör det straffbart för föräldrar att gifta bort minderåriga barn. begär att regeringen lägger fram förslag till en nationell handlingsplan mot tvångsäktenskap.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör genomföra de av föreslagna ändringarna avseende sex- och samlevnadsundervisning i grund- och gymnasieskolans kursplaner.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av resursjourer som har kompetens att ta emot kvinnor med missbruk och psykiska funktionsnedsättningar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att i samarbete med SKL (Kommuner och Landsting) ta fram och sprida befintlig kunskap om mäns våld mot äldre kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram ett utbildningsmaterial för personalen i äldreomsorgen om mäns våld mot äldre kvinnor.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur situationen för våldsutsatta kvinnor med funktionsnedsättning kan underlättas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att missbrukande kvinnor som utsatts för mäns våld ska erbjudas behandling i könsseparerade grupper.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur våldsutsatta kvinnor som lever gömda utan uppehållstillstånd ska få nödvändigt stöd och skydd mot mäns våld.1 begär att regeringen lägger förslag till lagändring för att komma till rätta med de fortsatta missförhållandena med avvisningsbeslut av kvinnor som misshandlats eller kränkts av en närstående man under den tvååriga prövotiden.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av familjevåldsenheter över hela landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samarbete och inrättande av s.k. barnahus i alla större kommuner i landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att barnahusens verksamhet också ska erbjudas barn som bevittnat våld och övergrepp i nära relationer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att frihet från könsrelaterat våld bör bli ett nytt delmål inom folkhälsopolitiken.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av regionala centrum för kvinnofrid i varje sjukvårdsregion.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag till att utveckla ett kodningssystem för brott där kvinnor misshandlats och där könet på gärningsmannen och relationen mellan gärningsman och offer framgår. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag till hur alla män som utövat våld i nära relationer ska få tillgång till relevant behandling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skyndsam beredning av förslagen i rapporten barns upplevelser. 1 Yrkandena 3, 4, 7, 8, 16, 2126, 3035, 40 och 41 hänvisade till SoU. 2 Yrkandena 12 och 29 hänvisade till UbU. 3 Yrkandena 17 och 28 hänvisade till CU. 4 Yrkande 36 hänvisat till SfU. 3Mäns våld mot kvinnor Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem som berör många människors liv och vardag. anmäldes över 28000 fall av misshandel och över 3900 våldtäkter mot kvinnor (Brå). har antalet anmälningar av misshandelsbrott mot kvinnor ökat . Ökningen beror delvis på att kvinnors benägenhet att anmäla har ökat men det finns även mycket som tyder på att det faktiska våldet mot kvinnor ökar (Diesen och Diesen, Övergrepp mot kvinnor och barn, 2009, Brå 2008:25). Mörkertalet beräknas vara mycket stort. Brå uppskattar att av alla brott leder till polisanmälan (Brå 2008:25). dödas dessutom cirka 16 kvinnor av en närstående man. Brottsstatistiken visar att de utsatta kvinnorna ofta är bekanta med eller har en nära relation till männen som misshandlar. begicks av de anmälda brotten inomhus av en bekant till kvinnan. Att våldet ofta utövas inom hemmets fyra väggar är en av förklaringarna till det stora mörkertalet. Undersökningen Slagen (2001) visar bl.a. att 25procent, eller var fjärde kvinna, upplevt fysiskt våld från någon man efter sin 15årsdag. 56procent av alla kvinnor har trakasserats sexuellt. Enligt undersökningen har totalt sett 46procent, alltså nästan hälften av alla svenska kvinnor, erfarenheter av någon form av våld från en man efter sin 15-årsdag. Omfångsundersökningar som gjorts i andra länder bl.a. , och visar på liknande siffror (Diesen, 2009). Även män kan självklart utsättas för våld i en relation. Men det våld som närstående män riktar mot kvinnor är oftare upprepat, grövre och leder till fler negativa konsekvenser för den drabbade än det våld som drabbar män i en (heterosexuell) relation. Män rapporterar oftare att de utsatts för trakasserier i form av telefonsamtal, sms m.m. än för hot och våld. Särskilt utsatta för mäns våld är unga kvinnor och ensamstående kvinnor med barn. Relationsvåldet begränsar dessutom kvinnors livsutrymme mer på så sätt att kvinnor oftare än män väljer att avstå från vissa aktiviteter p.g.a. rädsla för att bli utsatta för våld (Brå rapport 2009:12, Våld mot kvinnor och män i nära relationer). Då mäns våld mot kvinnor är vanligt förekommande och ofta grovt och upprepat krävs särskilda åtgärder för att minska våldet. Det finns olika sätt att analysera och förklara mäns våld mot kvinnor. Förklaringar på individnivå där män antas vara våldsamma på grund av social utsatthet, alkoholmissbruk, psykisk sjukdom eller integrationsproblem tenderar att förminska problemet. Kulturella förklaringar tar också fasta på det annorlunda och lyfts fram endast när det gäller icke-svenska eller icke-västerländska kulturer. Vi ser att mäns våld i grunden beror på den ojämlika fördelningen av makt mellan könen i samhället. Denna skeva maktfördelning underlättar för enskilda män att bruka våld mot kvinnor. Arbetet för att stoppa våldet och ge våldsutsatta skydd och stöd måste därför ske utifrån insikten om att våldet har sina rötter i den rådande samhällsstrukturen där män är överordnade och kvinnor underordnade. Därmed inte sagt att förklaringar på individnivå inte kan bidra till våldsutövandet. Men vi anser inte att den huvudsakliga orsaken till våldet är att det är enskilda individer som har problem. Vi behöver även se och ändra samhällsstrukturerna för att kunna lösa problemet med mäns våld mot kvinnor. Men att söka särskilda förklaringar som bortser från den manliga maktens inverkan på samhället och de relationer mellan män och kvinnor som existerar i vårt samhälle vore ett ödesdigert misstag. Grunden för kvinnoförtryck är inte specifikt för vissa kulturer eller vissa traditioner. Våldet som drabbar kvinnor finns runt omkring oss, i vardagen. Och i de värsta fallen leder detta våld till nya tragedier och nya rubriker som förmörkar vår tillvaro. Vi vill i den här motionen även lyfta upp frågor om våld i andra nära relationer än mellan män och kvinnor i heterosexuella relationer. I vårt arbete med att bekämpa mäns våld mot kvinnor får inte kvinnor och män som utsatts för partnervåld i samkönade relationer hamna i skymundan. Detsamma gäller kvinnor och män som utsatts för hedersrelaterat våld och förtryck. Partnervåld i samkönade relationer liksom hedersrelaterat våld och förtryck är, på samma sätt som gäller i diskussionen om mäns våld mot kvinnor i stort, ett uttryck för föreställningar om kön och sexualitet kopplade till känslor av makt och kontroll hos den som utövar våldet. 4Regeringens handlingsplan mot mäns våld mot kvinnor Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Ett delmål är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och att kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Regeringen har tagit fram en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (Skr. 2007/08:39). Detta är både nödvändigt och lovvärt. Regeringen väljer dock i handlingsplanen att förklara våldet utifrån ett individperspektiv. anser att det är svårt att ta ett samlat grepp på problemet om den grundläggande analysen av våldet saknas. Vår feministiska förståelse av våldet har till stor del utvecklats ur kvinnojourernas praktiska arbete med kvinnor som utsatts för mäns våld. Den svenska och internationella forskningen på området understryker våldets strukturella förankring och stödjer därmed indirekt kvinnojourernas kunskap. Tillsammans utgör detta en stark grund för en feministisk utgångspunkt i frågan. Förutom att regeringen i sin handlingsplan helt bortser från de strukturella orsakerna till mäns våld mot kvinnor finns det en rad andra åtgärder som dessvärre är bristfälliga. Många av regeringens insatser är vagt beskrivna och saknar konkretion. Regeringen visar heller inga ambitioner att institutionalisera åtgärderna mot mäns våld mot kvinnor, vilket går i motsatt riktning mot tillgänglig kunskap på området som visar att organisationsformer och institutionella strukturer är avgörande för arbetet med att bekämpa det allvarliga samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor och barn utgör. En annan stor brist är att insatserna för att bekämpa sexuellt våld helt har uteslutits ur handlingsplanen. för avskaffande av diskriminering av kvinnor har i en rapport (2008) uttryckt sin oro över att våldet mot kvinnor och flickor, särskilt våld i hemmet och hedersrelaterat våld, är så pass vanligt. Kommittén uppmanar därför att se till att det finns omfattande åtgärder för att bekämpa alla former av våld mot kvinnor och att avsätta tillräckliga ekonomiska medel för att se till att handlingsplan mot mäns våld (Skr. 2007/08:39) genomförs effektivt. 5Livsvillkoren för kvinnor med skyddad identitet Problemen som drabbar våldsutsatta kvinnor och barn är komplexa. Detta gäller särskilt de kvinnor och barn som tvingas leva under skyddad identitet. En rad svårigheter uppstår i vardagen för de kvinnor som tvingas fly från närstående män. Det kan handla om att kvinnan alltid får förseningsavgifter då räkningarna kommer till hennes adress för sent eftersom posten vidarebefordras via . Vidare blir det svårt att hyra en lägenhet eller till och med att skaffa ett betalkort för den kvinna som har skyddad identitet. Myndigheterna har ofta problem med att hantera frågor om skyddade personuppgifter. Det förekommer att myndigheter av okunskap bryter sekretessen så att den förföljande mannen får kännedom om var kvinnan och barnet befinner sig. Flera kvinnor vittnar om hur de tillsammans med sina barn tvingas flytta gång på gång och hur påfrestande detta är, inte minst för barnen. Det finns exempel på barn som bytt namn så att de inte längre kommer ihåg vad de heter. Vidare får kvinnor som lever med skyddad identitet ofta ekonomiska problem pga sjukskrivning eller att det är svårt att ha kvar ett arbete på ständig flykt. Misshandlade och förföljda kvinnors och barns rättigheter och möjligheter att leva ett drägligt liv ska inte hänga på att en enskild handläggare har nödvändig kompetens. föreslår därför en översyn av livsvillkoren för de kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter i syfte att förbättra deras situation. Regeringen bör göra en översyn av livsvillkoren för kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter och därefter återkomma med förslag på nödvändiga förändringar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Forskning från visar att en kvinna blir fysiskt misshandlad i genomsnitt trettio gånger innan hon kommer i kontakt med polis (Diesen, 2009). Känslor som rädsla, skuld och skam kan leda till att en misshandlad kvinna inte väljer att anmäla brottet eller att hon går tillbaka till mannen efter en anmälan. Forskaren beskriver hur våldet genom långsam upptrappning blir ett normalt inslag i kvinnans liv. Risken för att mannen ska skada kvinnan allvarligt är störst när hon lämnar honom eller gör en polisanmälan. Risken för dödligt våld är störst efter att hon tagit dessa båda steg (Diesen, 2009). av de män som misshandlat en kvinna inom en relation återfaller i sitt våldsamma beteende. Det är därför av yttersta vikt att mannens chans att upprepa misshandeln minimeras. Åklagare bör därför ha som rutin att förordna om besöksförbud vid anmälan om misshandel i en nära relation. har medverkat till att förbättra lagstiftningen om besöksförbud, bl.a. genom att införa möjligheten till besöksförbud i det egna hemmet. Dessvärre har vi fått indikationer på att lagen tillämpas på mycket olika sätt i olika delar av landet. Detta medför en stor godtycklighet och rättsotrygghet för utsatta kvinnor och barn. Detta visar på nödvändigheten av att polis och åklagare får relevant, obligatorisk utbildning när det gäller mäns våld mot kvinnor (se nedan under avsnitt 10.4). Enligt en rapport från (2007:2) är majoriteten av dem som ansöker om besöksförbud kvinnor och de allra flesta ansökningar avser män. Mycket ofta rör det sig om personer som har eller har haft ett förhållande. meddelades 33 beslut om besöksförbud avseende gemensam bostad. hade antalet meddelade beslut ökat till 112 stycken. Brå:s rapport visar att majoriteten av de sammanboende flyttat isär innan eller i samband med att ansökan om besöksförbud gjordes. Hälften av de tillfrågade i Brå:s enkät uppgav att besöksförbudet överträtts minst en gång. Överträdelserna bestod vanligtvis i trakasserier och hot per telefon eller sms. av de tillfrågade uppgav att de under besöksförbudet blivit misshandlade av den person de ska skyddas emot. av de svarande har bra erfarenheter av polisens bemötande samt uppger att de som helhet är nöjda med besöksförbudet. Besöksförbudet har medfört att de lämnats i fred och fått en ökad trygghet i tillvaron. Att en stor andel av besöksförbuden överträds och att det är vanligt med upprepade överträdelser visar enligt Brå på att bättre uppföljning och tydligare reaktioner på överträdelser är nödvändigt. I den s.k. (SOU 2008:81) föreslås en ny lag om kontaktförbud. Ett kontaktförbud ska enligt utredningen kunna förenas med elektronisk övervakning. anser att de personer som vid upprepade tillfällen har överträtt ett besöksförbud bör förses med en elektronisk övervakning, dvs. en fotboja med en GPS-sändare. Det skulle kunna fungera som ett larm både till brottsoffret och till polisen. Självfallet är det viktigt att besöksförbud i kombination med elektronisk fotboja inte ersätter andra riskbedömningsåtgärder och på så sätt invaggar den utsatta kvinnan i en falsk trygghet. Åtgärden bör i stället ses som ett komplement som syftar till att förstärka skyddet för kvinnan. Regeringen bör lägga fram förslag om att besöksförbud kan kombineras med elektronisk övervakning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Kommunernas ansvar för mäns våld mot kvinnor En kvinna som har utsatts för våld eller hot om våld från en närstående man måste få möjlighet till hjälp från samhället. Även barn som bevittnat våld behöver skydd och stöd. Kommunen har det övergripande ansvaret för att alla som vistas där får den hjälp och det stöd de behöver. Enligt 5 kap. 11 § 2 st socialtjänstlagen ska socialnämnden särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Hjälpen kan omfatta plats på skyddat boende, juridisk rådgivning, riskbedömningssamtal och stödsamtal. Omfattningen av stödet varierar dock mellan olika kommuner. Endast 96 av landets 257kommuner () erbjuder skyddat boende för kvinnor som utsatts för våld i nära relationer i kombination med akuta och kontinuerliga stödsamtal för de utsatta kvinnorna samt för barnen. Enligt SKL:s kartläggning finns det ett samband mellan förekomsten av flera olika stödinsatser och att man har en särskild anställd person för att arbeta med kvinnofrid (SKL 2009). Utredningen om kvinnofridsuppdragen (SOU 2004:121) och Utredningen om stöd för våldsutsatta kvinnor (SOU 2006:65) har också visat att det finns en rad brister i kommunernas stöd till våldsutsatta kvinnor även om utvecklingen delvis gått framåt. Handlingsplaner för arbetet med våldsutsatta kvinnor fanns 2005 i cirka 70procent av kommunerna. Men om handlingsplanerna är verkningsfulla eller inte beror på hur aktivt frågan om mäns våld mot kvinnor diskuteras och hur arbetet mot våldet organiseras. Det finns ofta brister i kommunernas rutiner och riktlinjer för att bemöta våldsutsatta kvinnor. Vidare brister samordningen mellan kommunerna. En kartläggning i av stöd till våldsutsatta kvinnor och flickor och barn som bevittnat våld (, 2008) visar att cirka hälften av kommuner och stadsdelar saknar en kvinnofridssamordnare. Vidare saknar hälften av kommunerna och stadsdelarna aktuella handlingsplaner för arbetet. Vidare visar granskningen att det finns brister i personalens grundläggande kompetens om mäns våld mot kvinnor, vilket gör att utsatta kvinnor och barn som bevittnat våld inte alltid identifieras. Omfattningen av våldet och dess konsekvenser för kvinnan osynliggörs ofta i dokumentationen.