mot · GX02Sf332 · 2009-10-04 00:00:00 — Tvåpartsprocessen och tyngdpunkten i asylprövningen7 Väpnad konflikt och andra svåra motsättningar i hemlandet13 Avvisning, utvisning och sekretess14 Migrationsdomstolarna ska utse offentliga biträden17 Barns möjlighet att ansöka om uppehållstillstånd17 Lös problemen för de gömda i Sverige18 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett oberoende organ för landinformation alternativt ändra landinformationen i migrationsmål i enlighet med det som föreslås under avsnitt 3.1 i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att muntlig förhandling ska beviljas i högre grad i migrationsmål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att öka kompetensen hos tolkar i enlighet med avsnitt 3.3 i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tyngdpunkten av prövningen i migrationsmål ska ligga i första instans. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beslut i migrationsmål som fattas till fördel för den sökande inte ska kunna överklagas av . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en rätt till automatiskt uppehållstillstånd för den som väntat än för vuxnaför barn, på att få besked om en ansökan om uppehållstillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att migrationsmål ska avgöras med en domare och tre nämndemän i migrationsdomstolarna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka de mer omfattande nya omständigheter som återfinns i 12 kap. 18 § utlänningslagen till att även omfatta 12 kap. 19 § utlänningslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även tidigare anförda förvärrade omständigheter ska kunna bli föremål för en verkställighetshindersprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bedömningen av medicinska hinder som kan utgöra en grund för hinder mot verkställighet ska grunda sig i själva sjukdomen och inte i huruvida personen i fråga klarar av att ta sig genom passkontrollen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i avsnitt 3.8 i motionen om synnerligen ömmande omständigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skyndsamt tillsätta en utredning i syfte att undvika avvisningar av människor till länder i krig. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning i syfte att utreda huruvida bestämmelsen om andra svåra motsättningar i hemlandet uppnått det syfte lagstiftaren hade med bestämmelsen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beslut om avvisning eller utvisning med automatik ska beläggas med inhibition när överklagande sker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behov av att tillvägagångssättet vid avvisningar och utvisningar ändras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genomföra en översyn av offentlighets- och sekretesslagen i fråga om mål i migrationsdomstolarna och Migrationsöverdomstolen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att människor inte får tas i förvar utan domstolsprövning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förbud mot att placera barn i förvar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förkorta förvarstiderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att har ett uppföljningsansvar för vad som händer personer som utvisats ur landet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra utlänningslagen i syfte att ge anhöriginvandrare en reell möjlighet att söka uppehållstillstånd utan att resa till hemlandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att utfärda främlingspass. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en dna-analys ska kunna begäras av både och de sökande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa transportörsansvaret. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att offentliga biträden ska utses och erhålla ersättning från migrationsdomstolarna i utlänningsärenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av utlänningslagen för att införa en möjlighet för migrationsdomstolarna att förordna offentligt biträde, god man eller behörig ställföreträdare till barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lösa problemen för de gömda i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge permanent uppehållstillstånd för människor som utsatts för människohandel för sexuella ändamål. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla avslag på viseringsansökningar bör kunna överklagas. 1 Yrkande 16 hänvisat till KU. Under föregående riksdagsår författade en motion med fokus på den kommande översynen av den nya migrationsprocessen. I denna efterfrågades förtydligande lagändringar så att lagstiftarens mening inte går att misstolka. Denna efterfrågan gjordes på grund av de svagheter som uppmärksammats lagen varit i kraft, bland annat att den tolkning som görs av och migrationsdomstolarna inte alltid överensstämmer med det som varit lagstiftarens mening och ibland också strider mot den allmänna rättsuppfattningen. när översynen är klar går det att konstatera att vissa förslag till förtydliganden av lagtexten har skett. Dessa anser vi dock inte vara tillräckliga. Vidare undviker utredaren ett flertal gånger att behandla väsentliga svagheter och väsentlig problematik i den nya lagen och den nya ordningen. Utredaren menar att detta är på grund av tidsbrist eller bristande statistik från diverse organ men det är även på grund av att utredaren ställer för låga krav på och migrationsdomstolarna. Översynen är även i vissa delar mycket svåröverskådlig med motstridig information. Denna motion behandlar det som utredaren tagit upp vid översynen av den nya instans- och processordningen samt andra näraliggande frågor. Enligt översynen har kritik framkommit att det är svårt för de offentliga biträdena att veta vilken landinformation verket använt som bedömningsgrund. Detta bör tydliggöras i rapporter och i ärenden i domstol.1 stöder utredaren i dennes uppfattning att landinformation, Lifos, bör utvecklas så att parter kan säkerställa en nationell helhetsbild av migrationsöverdomstolens avgöranden samt av internationell och andra länders nationella praxis.2 Detta saknas . Vidare stöder vi även uppfattningen att ska uppdatera och redogöra för information som kan ha ändrats eller tillkommit efter tidigare prejudikat och vägledande beslut samt alltid göra en egen bedömning av läget i ett land istället för att endast hänvisa till tidigare bedömningar.3 Situationen i ett land kan förändras avsevärt på , och vikten av att den landinformation som ligger till grund för prövningen i de olika instanserna är så gott som dagsfärsk kan inte nog understrykas. och domstolarna bör redovisa varför de har fäst vikt vid alternativt avstått från att fästa vikt vid de uppgifter som parterna har hänfört i målet samt redovisa för hur olika källor värderas i förhållande till varandra för att underlätta arbetet för parterna.4 Mer resurser bör avsättas för arbete med landinformation i och med att denna är direkt avgörande för en sökandes möjlighet att beviljas uppehållstillstånd. Vidare är det viktigt att ersättning utgår till de offentliga biträdena då de arbetar med att söka efter landinformation och läsa in material på ett område, vilket inte är fallet idag.5 Det är inte godtagbart att en av parterna i asylmål inte får ersättning för sitt arbete med landinformation något som i merparten av dessa mål är av betydelse för utgången. I ljuset av ovanstående anser att behovet av ett oberoende organ för landinformation är aktuellt. I det fall ett oberoende organ inte upprättas föreslår vi att landinformationen i migrationsmål ändras i enlighet med förslagen ovan. Migrationsdomstolarna bör även utreda möjligheten att i större grad använda sig av bestämmelsen i 8 § förvaltningsprocesslagen. Enligt denna ska domstolen se till att mål blir så utrett som dess beskaffenhet kräver. Detta innebär att domstolarna skulle kunna anvisa eller biträdena att komplettera ett ärende med exempelvis ytterligare landinformation. Muntlig förhandling är bra eftersom det ger och domstolarna bättre underlag för bedömning av den sökandes tillräcklighetsskäl, trovärdighetsskäl och andra bevisfrågor. Enligt översynen är fler sökande nöjda med den prövning de har fått, oavsett utgången i målet, om muntlig förhandling har hållits. Det är därför viktigt att muntlig förhandling hålls i så stor utsträckning som möjligt. Det var också ett av huvudskälen till att ändra den tidigare processordningen. Dels kan den sökande åberopa muntlig bevisning i större utsträckning, dels sparar samhället in kostnader som annars uppkommer då en missnöjd sökande överklagar ett beslut. Enligt översynen kan dock praxis från Migrationsöverdomstolen sammanfattas med att muntlig förhandling hålls i mål där den sökandes trovärdighetsskäl berörs, det vill säga skyddsskäl och bevisvärderingsfrågor. Muntlig förhandling hålls, enligt praxis, inte i mål som rör en sökandes tillräcklighetsskäl.6 Denna uppdelning i praxis mellan tillräcklighetsskäl och trovärdighetsskäl bör ändras och muntlig förhandling beviljas i alla de fall där den sökande i enlighet med 16 kap. 5 § UtlL (utlänningslagen) begär det. En prövning om muntlig förhandling ska inte automatiskt avfärdas på grund av att den sökande åberopar tillräcklighetsskäl. När domstolarna dimensionerades beräknades det att av alla asylmål skulle avgöras med muntlig förhandling. avgjordes dock av målen, där asylskäl eller andra skyddsskäl hade åberopats i första hand, på detta sätt7. Hos Migrationsdomstolen i avhandlas endast en fjärdedel av inkomna asylmål med muntlig förhandling8. Detta trots att det uppskattats av domarna att det i tre fjärdedelar av alla asylmål som kommer in till domstolarna ansöks om muntlig förhandling.9 Vidare framgår det av översynen: Kostnadsutfallet för domstolarna har legat under anslagstilldelningen samtliga verksamhetsår, trots att måltillströmningen var hög . Orsaken till att anslaget ändå inte förbrukades det året var bl.a. att muntliga förhandlingar inte hölls i den omfattning man hade beräknat och att den kostnad per mål som låg till grund för anslagsberäkningarna var något för hög.10 I översynen förklaras överdimensioneringen och det faktum att anslaget inte förbrukades med att tyngden i målen är annorlunda än vad som beräknades11 och att den ökade arbetsbördan gjort att man kan hålla förhandling i samma utsträckning som tidigare12. Dessa förklaringar ter sig märkliga. Enligt översynen menar domarna att det tar att pröva mål med muntlig förhandling men att detta uppvägs av att det vid muntlig förhandling går att få alla frågor utredda vid samma tillfälle och man undviker den tid som skriftliga kompletteringar tar. Vidare kan domarna vid muntlig förhandling bestämma när beslut i målet ska meddelas och de slipper delge domen med den sökande eller dennes ombud. Domarna menar att den totala tiden för att avsluta ett mål troligen är snabbare då prövning skett med muntlig förhandling.13 Att den ökade arbetsbördan skulle vara anledningen till att så få fall prövats med muntlig förhandling är alltså inte logiskt. Det är av yttersta vikt att domstolen hör de asylsökande. För att säkerställa en rättssäker asylprocess är det oerhört viktigt att vi kan erbjuda kompetenta tolkar i hela landet. Enligt översynen anser domstolarna att sedan det nya ramavtalet ingicks har kvaliteten på tolkar försämrats kraftigt. Tillgången på tolkar är också ett problem.14 Migrationsdomstolen har sammanfattat sin kritik mot tolkförmedlingen i en rapport till . I kritiken framgår att den dåliga tolkservicen är ett mycket arbets- och tidskrävande problem och att förhandlingar måste ställas in med ökade kostnader och längre handläggningstider som följd. Domstolen framhåller även att bristerna framför allt har ett rättssäkerhetsperspektiv eftersom sökandens trovärdighet ofta är av avgörande betydelse i domstolen och en korrekt tolkning därför av största vikt.15 Även anser att tillgången och kvaliteten på tolkar är ett stort problem.16 har tidigare motionerat om att höja kvaliteten på tolkningen, bland annat i motion 2007/08:Sf344. Den centralisering till stora förmedlingar som pågått har lett till ett stort missnöje bland tolkarna och att många väljer att inte auktorisera sig eftersom de då får färre jobb och därmed svårare att försörja sig. Det händer att förmedlingar har tolkar på sina listor som inte uttryckligen sagt att de vill arbeta för dem, och auktoriserade tolkar bojkottar vissa förmedlingar på grund av att de inte anses seriösa. Tolkar får resa land och rike runt för att tolka, vilket leder till varken lägre kostnader för tolkavnämaren eller högre ersättning till tolken då restid etcetera värderas mycket lägre. Det klagas på att förmedlingarna ger mer jobb till de icke-auktoriserade än till de auktoriserade eftersom de är billigare och att de inte heller erbjuds någon form av fortbildning. Allt detta sammantaget leder naturligtvis till en mindre seriös och rättssäker tolkning. Att förbättra tolkarnas arbetssituation är därför av avgörande vikt för att komma till rätta med kvaliteten. Detta har också översynen tagit fasta på, och utredaren menar att utbildningen av tolkar bör öka samt att kompetensen hos redan auktoriserade tolkar ska höjas. Kontinuerlig fortbildning måste ges och särskild kompetens för att tolka åt barn bör erbjudas. Ett nationellt tolkregister i enlighet med det förslag som lades fram av Utredningen om kontakttolkar samt ett system med registrering av tolkförmedlingar och tillsyn över dessa bör införas i enlighet med förslaget från Tolkförmedlingsutredningen.17 har som nämnt vid tidigare tillfällen påpekat vikten av att göra yrket mer attraktivt för att locka fler att utbilda sig till tolk. Ett sätt att göra detta är att se över avgiften för auktorisationsprovet som ligger på vare sig man klarar provet eller inte. Tolkarnas arvoden bör även ökas. har inte domstolarna förbrukat de anslag som tilldelats för tolkkostnader. Anslaget för offentligt biträde och tolk m.m. uppgick till varav förbrukades.18 Det finns därmed marginal att inom ram höja arvodena för auktoriserade tolkar. Tvåpartsprocessen och tyngdpunkten i asylprövningen Enligt översynen menar biträdena att det ofta förekommer att processförarna gör nya invändningar och åberopar omständigheter som har betydelse för prövningen först i domstolen. Detta innebär att tyngdpunkten av prövningen förskjuts från första instans till migrationsdomstolen, vilket är motsatsen till vad som förväntades av den nya processordningen. Olika domare bedömer också material olika. Vissa anser att Lifos är processmaterial medan andra bara ser till det som getts in till domstolen. Detta leder till att det är svårt för de offentliga biträdena att veta vilket material och vilka omständigheter som kommer att vara relevanta för prövningen i migrationsdomstolen.19 De offentliga biträdena menar också att processen hos är en enpartsprocess och att verkets roll är att vara både utredare, beslutsfattare, försvarstagare och verkställare. Redan av det skälet är det svårt att påstå att processen har sin tyngdpunkt i första instans.20 Handläggningen i verket måste naturligtvis utföras på ett sådant sätt att när ett beslut överklagas till migrationsdomstol ska inga nya invändningar eller omständigheter läggas till grund för verkets talan, utom för att bemöta nya påståenden från den sökande. De offentliga biträdena måste veta vilka fakta de har att bemöta.21 Vidare måste en mer enhetlig bedömning genomföras i migrationsdomstolarna och av domarna när det gäller bland annat vad som ska betraktas som processmaterial. Det är viktigt att tyngdpunkten av prövningen verkligen ligger i första instans för att de sökande på ett tillfredsställande sätt ska kunna överklaga beslut.22 anser att felaktiga domslut alltid ska kunna överklagas. Detta ska framgå av lagtexten, antingen genom att som utredaren föreslår en ändringsdispens blir möjlig i Migrationsöverdomstolen eller på annat sätt. I och med att Migrationsöverdomstolen endast ger prövningstillstånd till mål med prejudikatdispens och extraordinär dispens är en sökandes möjlighet att överklaga materiella felaktigheter inte stor. Vi anser, liksom utredaren, att när det gäller migrationsmål kan konsekvenserna av en felaktig dom bli ödesdigra för den sökande. Det är därför extra viktigt att instans- och processordningen i migrationsmål fungerar på ett tillfredsställande sätt.23 anser vidare att beslut i migrationsmål som fattas till den sökandes fördel i någon av migrationsdomstolarna inte ska kunna överklagas av till Migrationsöverdomstolen. klarar inte att möta de utsatta handläggningstiderna för sökande vuxna eller för sökande barn.24 Migrationsdomstolarna har inte heller klarat av att möta de utsatta handläggningstiderna för ensamkommande barn.25 Enligt översynen pågår det ett arbete vid domstolarna för att på ett optimalt sätt kunna möta fluktuationer i måltillströmning, vilket de uppgett vara en av anledningarna till att de inte kunnat möta handläggningstiden . Detta anser vi är bra. Vi anser även att det initiativ som har tagit genom att anställa ett konsultföretag för att utforma ett förslag om förkortade väntetider för asylsökande är positivt.26 Enligt en artikel på har det pilotprojekt som genomfördes med stöd av förslaget fallit väl ut och väntetiden för asylsökande har förkortats. Vi uppmuntrar att detta förslag nu ska prövas i andra delar av landet. Det är dock viktigt att handläggningstiderna inte sänks på bekostnad av rättssäkerheten. anser, som framkommit i tidigare motioner, att utlänningslagen ska ändras så att det klart framgår att den utlänning som inte fått besked om sin ansökan om uppehållstillstånd (vuxna)(barn), automatiskt ska beviljas uppehållstillstånd. Enligt den statistik som redovisas i översynen handlades av de avgjorda migrationsmålen av en domare ensam, och är motsvarande siffra . I mål om avvisning eller utvisning där i första hand asylskäl eller andra skyddsskäl hade åberopats avgjordes av målen respektive av målen av en ensam domare.27 Vi finner det inte särskilt troligt att av alla migrationsmål som avgjordes och av alla migrationsmål som avgjordes skulle vara av enkel beskaffenhet, vilket är det krav som ställts upp i utlänningslagen 16 kap. 1 § för mål som får avgöras av en enskild domare. anser inte heller att något mål där asylskäl eller andra skyddsskäl åberopas ska anses vara av enkel beskaffenhet. I 18 § andra stycket LAFD (lagen om allmänna förvaltningsdomstolar) stadgas att om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte innefattar prövning av målet i sak. Särskild anledning ska enligt Migrationsöverdomstolen (MIG 2007:22) föreligga om målet är svårbedömt, betydelsefullt för den enskilde eller principiellt viktigt.28 Alla migrationsmål är betydelsefulla för den enskilde sökanden, och mål där asylskäl eller andra skyddsskäl åberopas kan vara rent livsavgörande för de sökande. anser att huvudregeln ska vara att migrationsmål avgörs av en domare och nämndemän. Utifrån den statistik som presenterats i översynen verkar detta inte vara fallet ens när det gäller barn, vilket borde vara en självklarhet.29 anser att de av utredaren föreslagna ändringarna i lagrummen 12kap. 18 och 19 §§ UtlL är bra. Vi frågar oss dock varför de nya omständigheter som kan utgöra verkställighetshinder är mer omfattande i 12kap. 18§ UtlL än de nya omständigheter som kan anföras av den sökande med stöd av 12 kap. 19 § UtlL. anser inte att det är rimligt att de sökande inte har möjlighet att överklaga beslut om avslag från efter en prövning har gjorts på någon av de mer omfattande grunder som tas upp i 12 kap. 18 § UtlL, bland annat medicinska hinder. Vidare anser vi att det är orimligt att den sökande inte har möjlighet att överklaga beslut från om att ingen prövning ska ske enligt 12 kap. 18 § UtlL. Beslut av verket som grundas på 12 kap. 19 § UtlL kan den sökande överklaga till domstolarna. Prövningar enligt detta lagrum sker dock enbart då de nya omständigheter som anförs handlar om den sökandes skyddsskäl som finns stadgade i 12 kap. 13 §§ UtlL. De mer omfattande nya omständigheter som ställs upp i 12 kap. 18 § bör även finnas i 12 kap. 19 §, och vi föreslår att en lagändring sker. Det är inte förenligt, med tanke på att vi lever i en rättsstat, att har den makt som utgår från 12 kap. 18 § utan att det finns en möjlighet att överklaga verkets beslut. Vidare bör även ett tillägg göras i de båda paragraferna som lyder nya eller tidigare anförda förvärrade omständigheter. Det faktum att det inte går att pröva om verkställighetshinder föreligger på grund av förvärrade tidigare anförda omständigheter är oacceptabelt. I översynen menas att en verkställighetshindersprövning inte ska falla på tekniska omständigheter utan att prövning alltid ska ske för att se om det föreligger ett absolut verkställighetshinder. Med dessa menar utredaren de skyddsskäl som tas upp i 12 kap. 13 §§ UtlL. Utredaren föreslår att rekvisitet i 12 kap. 19 § 2 tas bort: Bestämmelsen i 12 kap. 19 § utlänningslagen om ny prövning bör därför ändras på så sätt att frågan om verkställighetshinder alltid utreds, oavsett om utlänningen ifråga på ett tidigare stadium av handläggningen borde ha anmält de förhållanden som gör att hinder antas föreligga.30 Detta i enlighet med tanken om att absoluta verkställighetshinder kan finnas. Analogt går denna tanke att tillämpa som en argumentation för att även tidigare anförda förvärrade omständigheter ska kunna bli föremål för en verkställighetshindersprövning. I översynen framför de offentliga biträdena kritik om tillämpning av rekvisitet medicinska hinder i 12 kap. 18 § UtlL. De menar att tillämpar rekvisitet på så sätt att sökande som hade beviljats uppehållstillstånd med stöd i 5 kap. 6 § UtlL, för synnerligen ömmande omständigheter, inte beviljas det med stöd i 12 kap. 18 § UtlL. ser vid beaktande av om medicinska hinder föreligger enbart till huruvida den sökande rent praktiskt kan transporteras till hemlandet, inte hur han eller hon kommer att påverkas av transporten eller med hänsyn till sjukdomen klara sig efter hemkomsten.31 Det framgår av förarbetena till 12 kap. 18 § UtlL att det som ska bedömas är inte sjukdomens svårighetsgrad utan frågan om det aktuella sjukdomstillståndet utgör ett hinder mot verkställighet i det enskilda fallet. Syftet med lagrummet och vad som anses ska utgöra medicinska hinder är tydligen svårtolkat utifrån förarbetena även om sunt förnuft borde få lagtolkarna att förstå att lagstiftarna ansåg att verkställighetshindret var själva sjukdomen, inte huruvida personen i fråga klarar av att ta sig igenom passkontrollen levande. anser att ansvar för människor som ska utvisas eller avvisas från landet sträcker sig längre än till att enbart bedöma huruvida en sökande kommer överleva transporten till hemlandet. En ändring måste ske så att hinder mot verkställighet ska omfatta sökande som är så pass sjuka att de borde beviljas uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter, 5 kap. 6 § UtlL. När det gäller fall rörande barn ska den portalparagraf som återfinns i 1kap. 10 § UtlL tillämpas. Syftet med lagrummet är att beakta barnens bästa.