mot · GW02MJ13 · 2009-04-01 00:00:00 — Bland mycket annat måste ett sådant system samordnas med EU:s ramdirektiv för vatten. Det ter sig inte vidare sannolikt att t.ex. den polska regeringen skulle se vitsen med ett system där polska avloppsreningsverk betalar svenska skogsägare för att avvakta med att avverka sina skogar. Ett svenskt system kan eventuellt vara av värde , särskilt om det kan finansiera åtgärder som anläggning och skötsel av våtmarker. Men det är ett högst osäkert långtidsprojekt. måste andra och mycket kraftfulla åtgärder till för att minska utsläpp av kväve och fosfor. har inte kunnat hitta något annat förslag i regeringens proposition som riktar sig mot skogsbrukets bidrag till övergödningsproblemet. Kvävegödsling nämns inte ens. I är det bråttom! däremot anges skogsbruket som en av de sju viktigaste faktorer som kan påverka möjligheten att nå miljömålet Ingen övergödning. Rådet föreslår en ändring av den skogsrelaterade preciseringen av miljömålet till: Skogsmark har ett näringstillstånd som bidrar till att bevara den naturliga artsammansättningen och högst av skogsmarken i ska ha en kväveupplagring som överskriver N per ha. Rapporten anger upplagring av kväve som kan läcka ut efter avverkning och ökad kvävegödsling som problem. Det väcks ibland förslag om ökad kvävegödsling i skogen. anser att kvävegödslingen skulle behöva minska, vilket vi utvecklat i annat sammanhang (t.ex. riksdagsmotion 2008/09:MJ472). Produktionshöjande kvävegödsling av skogsmark bör endast tillämpas undantagsvis och då på s.k. triviala skogsmarker där naturvärdena är små. Dessutom bör gödsling noggrant följas upp för att eventuella negativa effekter på ekosystemen ska kunna upptäckas. Att återföra askan efter biobränsleuttag är ett sätt att delvis återföra växtnäringsämnen till skogen och därmed sluta kretsloppen. Askåterföring måste göras på rätt marker på rätt sätt så att inte negativa effekter på miljön uppstår. Vi föreslår en försiktighetsprincip och ett moratorium för ökad kvävegödsling till dess att ny forskning bl.a. klarlagt läckaget av kväve till vattenområden. Dikesrensning och tillståndsprövning för skyddsdikning Det finns risk för att en intensifiering av jord- och skogsbruket kan komma att leda till kontinuerlig dikesrensning av avsevärda arealer. Detta skulle kunna öka utsläpp av övergödningsämnen. Enligt bedömer att ökad dikesrensning, troligen främst inom skogsbruket, kan komma att utgöra ett allt större problem framöver. Inom skogsbruket sägs det finnas önskemål om ökad dikesrensning, vilket kan medföra risk för bl.a. ökad övergödning. anger att kunskaperna om rensningarnas miljöeffekter är mycket dåliga. Ökad dikesrensning kan motverka arbetet med att anlägga och restaurera våtmarker. Vi i har utvecklat vår syn på dikesrensning och dess effekter på biologisk mångfald i annat sammanhang (t.ex. motion 2008/09:MJ502). Skogsbruket har i många fall varit orsaken till utdikning och förstörelse av våtmarker och sumpskogar. Våtmarker och sumpskogar fungerar som naturliga kvävefällor eftersom nitrat reduceras till ofarlig kvävgas i den syrefattiga miljön. är skogsdikning tillståndspliktig enligt 18 c § men inte skyddsdikning, trots att skyddsdikning ofta innebär att diken dras genom våtmarksområden. anser att även skyddsdikningen kan behöva göras tillståndspliktig samt att det generella dikningsförbud som gäller i norra och ska gälla hela . Den gemensamma jordbrukspolitiken och landsbygdsprogrammet Regeringen bedömer nu att en revidering av nuvarande landsbygdsprogram kan vara tillräcklig för att jordbrukssektorn kraftfullt ska kunna medverka till att de berörda miljökvalitetsmålen och de svenska åtagandena inom Helcoms handlingsplan för ska nås. Av propositionen framgår mycket litet om vad som konkret ska göras eller hur det ska gå till. Regeringens bedömning framstår främst som en from förhoppning. Gårdsstödet bör minska till förmån för miljöstöd. Miljöstödet bör inriktas på att t.ex. minska utsläppen av växthusgaser, minska övergödningen och öka den biologiska mångfalden. En inriktning ska vara att styra över till ekologiskt lantbruk och ett lantbruk med bättre balans mellan djur och foderproduktion. En annan kan vara investeringsstöd för gårdsbaserade biogasanläggningar. bör miljöstödet bli effektivare. En del av det man nu får stöd för bör egentligen ingå i de generella hänsyn som jordbrukaren bör ta. Jämnare spridning på djuren Samhällets försök att minska läckage av kväve genom att vidta åtgärder på åkern eller efter åkern har liknats vid att försöka torka upp golvet innan man stängt av kranen. Man måste ingripa mot det strukturella problemet att det finns en obalans i strukturen på djurhållningen i landet. Detta leder till att det blir överskott på näringsämnen där det finns mycket djur och underskott som kompenseras av tillförd kväve och fosfor i områden med mer renodlad spannmålsodling. Där djurtätheten är hög finns i regel också de största övergödningsproblemen. Cirka hälften av alla grisar och alla kor finns i , och . Där finns också de största övergödningsproblemen. Problemet är att för mycket kväve och fosfor köps in till regionen i form av foder och konstgödsel, och får gårdarna ett överskott på stallgödsel. Gårdar som specialiserat sig på produktion av foder i andra delar av landet får ett underskott, som täcks av inköp av konstgödsel. Det blir ett kontinuerligt inflöde av kväve och fosfor till jordbrukssystemet, ett inflöde som förr eller senare också blir ett utflöde som till slut hamnar i våra havsområden. Kväve och fosfor tillförs systemet dels i form av importerat kraftfoder, dels i form av konstgödsel eller mineralgödsel. Vi behöver en jämnare spridning av djurhållningen. En kombination av lagtillämpning, information och rådgivning samt ekonomiska styrmedel bör användas. Främja ekologiskt producerad mat Ekologiskt lantbruk är generellt mer kretsloppsanpassat än det konventionella lantbruket. Ekologiskt lantbruk är t.ex. mindre uppdelat i djur- respektive foderproducenter. Forskning tyder på att en ökning av ekologiskt kretslopps-lantbruk i skulle betyda mycket för . Det är ett viktigt skäl till att öka den ekologiska livsmedelsproduktionen i . Ett sätt att göra detta är att öka den offentliga upphandlingen av certifierat ekologiskt producerad mat, vilket drev igenom under förra mandatperioden. Ett sätt att främja hushållens inköp är sänkt moms på ekologisk mat. har utvecklat sin syn på ekologiskt producerad mat och åtgärder för att främja ekologisk produktion i andra sammanhang. Kretsloppslantbruket behöver mer stöd i form av forskning, utbildning, rådgivning, omställningsstöd, investeringar i byggnader, stöd till småskalig livsmedelsförädling och stöd till lösningar för att klara hygienkrav och andra krav relaterade till exempelvis slakt. Skärpa och förtydliga kraven på jordbrukets generella hänsyn Det kan ifrågasättas om det är förenligt med principen att förorenaren ska betala eller kostnadseffektivt att lantbruket får ersättning för åtgärder som behövs för att mildra effekterna av den egna gödselhanteringen. generella hänsynsregler gäller också för jordbruket. För vissa delar av jordbruket finns mer preciserade regler i form av föreskrifter. På andra områden behövs preciseringar. anser att kraven bör skärpas utöver vad EU tvingar oss till, så länge vi inte klarar våra mål för utsläpp av övergödande ämnen. Kraven behöver också bli tydligare för att t.ex. kommunerna ska kunna följa upp dem. Kompensation bör i ökad utsträckning begränsas till merkostnader som följer av högre nationella krav. En genomgång som gjort av tillämpningen av vid tillstånd för djurhållning visar att myndigheterna tagit dåligt vara på intentionerna att ta hänsyn till förhållandena vid gården när man gett tillstånd och fastställt villkor. Utredningen om hållbar konsumtion (SOU 2005:51) har lagt fram flera intressanta förslag till åtgärder för att främja en jämnare struktur på landets djurhållning. föreslår att djurbegränsningar i förhållande till spridningsareal införs i de mest läckagebenägna områdena och i stället stimuleras i skogs- och mellanbygder där läckageriskerna är mindre och biologisk mångfald främjas. Ökad avgift på mineralgödsel med återföring anser att det behövs mer miljöstyrande avgifter på tillförsel av kväve och fosfor till jordbruket. Den nuvarande konstgödselavgiften borde höjas. uppskattar att för att uppnå en minskning av gödslingsintensiteten skulle skatten behöva öka påtagligt. anser att en avgift som går tillbaka till näringen vore att föredra. En ökning av avgiften på kväve och fosfor i en omfattning som innebär en bra miljöstyrning kräver dock en annan utformning av återföringen än den nuvarande, som i huvudsak går genom programmet Greppa näringen. Den enklaste konstruktionen skulle innebära att avgiften återförs per hektar. Miljöstyrningen skulle kunna öka genom olika nivåer för odlad respektive betad mark. Styrningen skulle öka ytterligare om återföringen kunde differentieras så att certifierad ekologisk produktion får mer, eller att gårdar med jämn balans mellan djurhållning och foderproduktion får högre återföring. Regeringen bör återkomma till med förslag på en kraftigt höjd avgift på mineralgödsel med återföring med en bra miljöstyrningseffekt i relation till den administrativa bördan. Miljöstyrande avgifter på köttproduktion Vissa inslag av djurhållning för köttproduktion i är problematiska från övergödningsperspektiv. Djurhållning för köttproduktion har också konsekvenser för utsläppen av växthusgaser, speciellt från idisslande djur. anser att produktionen och konsumtionen av kött bör minska, vilket vi utvecklat i annat sammanhang. är delar av den svenska djurhållningen för köttproduktion av stor betydelse för den biologiska mångfalden. I detta fall är idisslarna viktiga. Något förenklat kan man säga att produktion av kött där det finns en god kväve- och fosforbalans på gårdsnivån är att föredra. I den certifierade ekologiska produktionen finns som nämnts normalt en bättre balans mellan foderproduktion och -konsumtion. anser att regeringen bör undersöka möjligheterna att med ekonomiska styrmedel begränsa och styra om den svenska köttproduktionen i en riktning som är bättre ur miljösynpunkt. Det kan t.ex. handla om avgifter på produktion av kött och/eller kväve- och fosforinnehållet i inköpt kraftfoder, som återförs till jordbruket på ett sätt som är gynnsamt ur miljösynpunkt, bl.a. genom ett utökat betesstöd. rekommendationer om användning av konstgödsel är i alltför stor utsträckning baserad på beräkningar av vad som är ekonomiskt lönsamt. Gödslingen får konsekvenser för utsläppen av växthusgaser, för övergödningen och för den biologiska mångfalden. anser att miljöhänsynen bör prioriteras ytterligare i rådgivning. Cocktaileffekten och diffus spridning Havsmiljön speglar det som händer på land och hav. I havet finns många av de kemikalier vi använder i samhället. Vi har åtgärdat många av de stora punktutsläppen. Men kemiska ämnen som lämnar fabriken i varorna fortsätter att spridas i miljön. För att komma åt den diffusa spridningen är det viktigt att minska kemikalieanvändningen över lag i samhället och att städa upp bland de problem som redan skapats. Det behövs ett samlat grepp på kemikalieområdet. Därför är det dåligt för havsmiljön att regeringen inte gått vidare med de förslag som lade fram i sin senaste fördjupade utvärdering är det bråttom. Andra länder både inom och utanför EU förväntar sig att förvaltar den trovärdighet vi byggt upp på kemikalieområdet och fortsätter att driva frågorna där. Ett starkt internationellt arbete förutsätter ett starkt nationellt arbete. Färsk forskning belyser problemen med att kemiska ämnen utvärderas vart och ett för sig. För lite hänsyn tas till effekter av flera ämnen tillsammans och , s.k. cocktaileffekter. Regeringen bör i det egna arbetet ta större hänsyn till cocktaileffekter. Regeringen bör också i EU driva att riskvärderingarna revideras så att de tar större hänsyn till cocktaileffekter. Ett resultat är att större hänsyn tas till ämnenas inneboende egenskaper. Det är viktigt att komma på mer verkningsfulla sätt att ta tag i problemet med den diffusa spridningen av miljögifter. Det behövs t.ex. en mer aktiv produktpolitik. Det blir desto mer angeläget då det fortfarande kommer ut substanser och ämnen på marknaden vars egenskaper är farliga eller dåligt utredda (t.ex. triklosan, silverjonsemitterande produkter). Dessvärre har regeringen inte enbart varit passiv. Regeringen har t.ex. upphävt det nationella förbudet mot användning av det bromerade flamskyddsmedlet deka-BDE i bl.a. textilier och möbler, som infördes av den förra regeringen. Bromerade flamskyddsmedel tillhör, i likhet med perfluorerade ämnen och det hormonliknande ämnet nonylfenol, de nya ämnen som upptäcks i miljö i allt större mängder. Bromerade flamskyddsmedel har också påträffats i modersmjölk. Regeringens motiv för att upphäva det nationella förbudet är inte helt tydliga. Regeringen noterar att det kan påstås hindra det fria varuflödet. Och så vill man i stället ha ett förbud på . KemI har därför fått i uppdrag att verka för ett förbud på . KemI rapporterar dock att förutsättningarna för att få ett sådant förbud inom en överskådlig framtid är mycket små. Miljöavgifter för bl.a. silverjonsemitterande tvättmaskiner Ett instrument som bör användas mer aktivt är miljöavgifter. Eftersom utsläpp av nya ämnen, som silver från sportkläder och hushållsmaskiner, ökar kostnaderna på reningsverken bör miljöavgifter övervägas för sådana produkter. belyser misslyckandet med att hindra införandet av silverjonsemitterande tvättmaskiner på den svenska marknaden . Den svenska kemikalielagstiftningen har ansetts så svag att produkten inte kunde förbjudas, utan enbart förenas med en informationsplikt. anser att om inte produkten kan förbjudas bör en miljöavgift införas på försäljning av silverjonsemitterande hushållsmaskiner och maskiner för storkök. Regeringen bör utreda möjligheten att införa liknande miljöavgifter på andra varuområden. Kemikalieinspektionen bör få ett uppdrag att utreda förutsättningarna för att använda ekonomiska styrmedel mer aktivt inom kemikaliepolitiken. oförmåga att stoppa användningen av båtbottenfärger med giftiga ämnen i är ett miljöpolitiskt misslyckande. Det är också oklart varför EU skulle förbjuda sådana bottenfärger i hela EU när vi inte lyckats bättre i . Regeringen föreslår att skattepengar i praktiken ska subventionera enskildas konsumtion av fritidsbåtar, genom ekonomiskt stöd till utbyggnaden av båtbottentvättar. Ett sådant stöd kan behövas i ett inledningsskede för att etablera en verksamhet på marknaden eller få fram pilotanläggningar. anser att det skulle vara bättre att finansiera utbyggnaden genom en avgift som läggs på större som inte har vare sig egna båtbottentvättar eller kontrakt med näraliggande anläggningar med båtbottentvättar. I arbetet med revideringen av EU:s biociddirektiv är det viktigt att driver linjen att ett land ska kunna förbjuda användningen av biocidprodukter på basis av lokala, nationella eller regionala (t.ex. ) särförhållanden. Regeringen bör för övrigt försöka få genomslag för en sådan hållning mer generellt att regionala särförhållanden kan vara ett tillräckligt skäl för nationella åtgärder till skydd för miljön. I praktiken likställer regeringen miljöskydd med det fria varuflödet (dess betoning av ömsesidigt erkännande), vilket är ohållbart. Båtregister och restriktioner mot försäljning av giftiga bottenfärger konstaterar att det har varit svårt att få genomslag för de strängare reglerna för bottenfärg på ostkusten. Båtägare fuskar, och kommuner avsätter inte resurser till det tillsynsansvar de har. Det har också kommit uppgifter om att säljare börjat tulla på reglerna. Det har länge konstaterats att det behövs ett båtregister i . Det visar inte minst den stora ökningen av motorstarka fritidsbåtar. Det är anmärkningsvärt att regeringen inte ens nämner frågan om båtregister i en proposition som gör anspråk på att ta ett helhetsgrepp på havspolitiken. anser att det behövs ett båtregister. I registret ska bl.a. finnas uppgift om ägaren, ägarens hemvist och hemmamarina eller motsvarande. Ett krav för att köpa bottenfärger som inte är godkända för bruk i bör då vara att köparen har en båt som är registrerad på . Återförsäljare av bottenfärger kan bli skyldiga att genom registret kontrollera att köparen har en båt registrerad på samt att föra register över försäljningen, bl.a. för att förhindra langning av västkustfärg. En avgift på försäljning av de starkare bottenfärgerna bör i första hand ha en miljöstyrande effekt men kan även användas för en del av finansieringen av båtregistret. Ägarlösa vrak och sanering av förorenade områden på land Sanering av förorenade områden på land är viktig också för havsmiljön. Ämnen som lakas ut från marken hamnar i våra vattendrag och våra hav. Därför är regeringens neddragningar av marksaneringsarbetet olyckligt för havsmiljön. När väl kartläggningen är genomförd bör inte saneringstakten minska. Skeppsvrak som förorenar eller riskerar att förorena områden i hav och sjö behöver också saneras. Regeringens förslag om ytterligare utredning och kunskapsinhämtning om ägarlösa vrak är bra men helt otillräckliga. Båda tekniska och administrativa hinder har hämmat en angelägen sanering. , kartläggning av var problemen finns och diskussioner om myndighetsansvar och betalningsansvar ska inte hindra utvecklingen av saneringsmetoder och påbörjad sanering av redan kända, farliga vrak. Saneringsarbetet måste komma i gång. vill utvidga anslaget för sanering av förorenade områden till att uttryckligen också omfatta havs- och sjöområden. För att vidareutveckla och påskynda detta arbete vill vi öka anslaget för sanering och återställande av förorenade områden med . Kvicksilver och kadmium är de giftigaste tungmetallerna i . Kraftigt förhöjda kadmiumkoncentrationer har påträffats i levern hos fisk i delar av . Det är därför bra att regeringen verkar för att förbjuda användningen av kadmium i batterier i sladdlösa handverktyg. Men det är otillräckligt. Gränsvärden för kadmium i fosforgödselmedel och fodermedel behöver sänkas. Gränser för tillförsel av kadmium med avloppsslam behöver också sänkas. Det är bra att regeringen vill verka för sänkta gränser för kadmium i konstgödsel i EU. Regeringen bör vidare verka för ett förbud mot kadmium i konstnärsfärger i och i hela EU samt en snabb utfasning av användningen av amalgam i tandvården. Regeringen föreslår att fosforföreningar i avloppsfraktioner bör återföras till och annan produktiv mark där växtnäringen behövs, utan risk för hälsa och miljö. Skrivningen är onödigt tvetydig. Den skulle bli tydligare om man lägger till där så kan ske utan risk för hälsa och miljö. konstaterade 2003 att flertalet av de problematiska organiska ämnen och metaller som definierats i miljövårdsarbetet återfinns i utgående avloppsvatten och rötslam från många kommunala reningsverk. föreslog 2002 att gränsvärdena för metallhalter i avloppsfraktioner och kraven om tillförd mängd metaller till skärps. Förslaget har aldrig genomförts. Regeringen säger nu att det behövs skärpta gränsvärden men att förslag måste göras om och uppdateras. På så sätt förloras ytterligare tid i havsmiljöarbetet. Frågan är om det inte är bättre att skärpa kraven nu i enlighet med tidigare förslag, så att skärpningen gäller ett nytt förslag utarbetas och bereds. Det brådskar ett mindre lyckat certifieringssystem kan befaras öka spridningen av undermåligt slam. Det är viktigt att ges resurser och uppdrag att uppdatera kraven , och att regeringen faktiskt genomför kraven. När man ändå ser över kraven är det bra att se även på andra ämnen som nya gifter och läkemedelsrester. kan metoder som urinseparering och kristallisering av urin komma att minska problemen påtagligt. Det är viktigt att ett pilotprojekt i följs upp och, om det visar sig vara framgångsrikt, sprids. Enligt uppgifter i uppföljning av regeringens havsmiljöarbete har avgiften på bekämpningsmedel en begränsad påverkan när det gäller att hålla nere användningen. I ett utredningsbetänkande föreslogs 2003 att avgiften bör differentieras för att ge incitament att använda mindre farliga bekämpningsmedel. konstaterar att det blir svårt att nå målet om halter av bekämpningsmedel i yt- och grundvatten. Vidare är det svårt att utvärdera och mäta effekterna av rådgivning och information, även om det finns enstaka lyckade exempel. anser att det behövs ett paket av olika åtgärder för att minska användningen och spridningen av bekämpningsmedel i jordbruket. Det behövs en miljökvalitetsnorm för bekämpningsmedel i dricksvatten. Detta skulle bidra till mer tryck på åtgärder för mindre användning av bekämpningsmedel i jordbruket och bidra till mindre läckage till våra vattendrag och i slutändan våra hav. Avgifterna på bekämpningsmedel bör höjas och differentieras. Framför allt behövs åtgärder för att öka certifierad ekologisk produktion. Vi utvecklar detta närmare i andra sammanhang. Skrotningspremie för gamla motorer Som vi motionerat om tidigare vill vi införa en särskild skrotningspremie för tvåtaktsmotorer. Bakgrunden är att mer än en fjärdedel av ca 720000 fritidsbåtar bedöms ha motorer med låg verkningsgrad och dålig förbränning. De enkla tvåtaktsmotorer som dominerat bland fritidsbåtarnas utombordsmotorer kan via avgaserna släppa ut uppåt en tredjedel av bränslet i oförbränt skick, och ungefär hälften av detta hamnar direkt i vattnet där det orsakar stora skador på vattenlivet. Villkoret för att få premien på 500kr per motor blir att det är en fungerande tvåtaktsmotor som byts in vid köp av en ny miljöanpassad motor och att säljaren på ett bra sätt kan skrota de gamla motorerna. har i annat sammanhang föreslagit åtgärder för att minska spridningen av nya gifter. Ett exempel är läkemedelsklassificering av antibakteriella ämnen som triklosan. I textilier kan finnas en rad olika substanser som kan ställa till problem för hälsan eller miljö, som silver, azofärgämnen, flamskyddsmedel, formaldehyd, ftalater, nickel, nonylfenol och perfluorerade ämnen. föreslår därför att regeringen verkar för ett EU-direktiv om användningen av gifter i textilier motsvarande RoHS-direktivet för elektronik. I avvaktan på ett sådant direktiv bör regeringen arbeta med andra sätt att påverka, exempelvis stränga krav i offentlig upphandling eller ekonomiska styrmedel. Detta skulle vara av betydelse för havsmiljön. arbete för en god havsmiljö i andra delar av världen EU:s fiskeriavtal med utvecklingsländer EU spenderar stora belopp på att teckna avtal med länder i syd om fiskerätter. Trots ansatser till reform har systemet utsatts för omfattande kritik. Förväntade utvecklingseffekter har i stort sett uteblivit. Subventionerade EU-fiskare konkurrerar ut lokala fiskare. anser att regeringen ska verka för att EU:s fiskeriavtal med utvecklingsländer avvecklas och ersätts med biståndssamarbete, gärna med inslag av utveckling av det lokala fisket och den nationella fiskerikontrollen. Allteftersom kommersiellt attraktiva fiskebestånd krymper, som efterfrågan är stark, inriktas det kommersiella fisket på nya arter. Kunskapen om djuplevande arter är dålig. Ofta handlar det dock om arter med långsam tillväxt och långsam reproduktion. Fortsatt kommersiellt fiske under sådana omständigheter är alltför riskabelt för den biologiska mångfalden. anser att det kommersiella fisket ska avstå ifrån att fiska djuphavsarter där inte tillräckligt med kunskap finns för att kunna göra rimliga bedömningar av hur mycket fisketryck bestånden tål. Oljeexploatering i känsliga naturområden Redan kända fyndigheter av olja och gas överstiger den mängd som kan eldas upp om vi fortfarande ska klara målet att den globala temperaturen inte ska öka mer än två grader jämfört med förindustriella förhållanden. Mot den bakgrunden finns ingen anledning att tillåta ny exploatering av fossila fält i känsliga naturområden som eller .