mot · GX02Ju427 · 2009-10-05 00:00:00 — Det var en historiskt stor satsning som följs upp av den borgerliga regeringen med ytterligare i ramhöjning under innevarande mandatperiod. Det är en nödvändig resurstilldelning som sker när nu den borgerliga regeringen skyfflar igen de stora hål i rättsväsendet som skapats. Den borgerliga resurstilldelningen kommer dock sent. Resursbrister hos polis, åklagare, kriminalvård och domstolar har inneburit att kompetens försvunnit, rättegångar blivit uppskjutna och att handläggningstider ökat. I vissa fall har t.o.m. resursbristen fått allvarliga konsekvenser, som när det gäller säkerheten på häkten. Det har inneburit att rättssäkerheten och förtroendet för rättsväsendet har ifrågasatts, inte minst hos alla som arbetar inom polis, åklagare, domstol och kriminalvård. Det finns särskild anledning att uttrycka skarp kritik mot det sätt på vilket regeringen har hanterat polisens budget . Regeringen har länge fokuserat på symbolfrågan om 20000 poliser. är det att koncentrera sig på polisens arbetsuppgifter och utveckling. Trots att många polismyndigheter ute i landet har gått med stora underskott har regeringen i allt väsentligt varit passiv. Det har inneburit att många polismyndigheter ute i landet tvingat minska på antalet civilanställda. har vi sett att flera hundra civilanställda gått. Deras arbetsuppgifter har emellertid bestått. Poliser som ska synas ute på gator och torg har därför tvingats göra arbetsuppgifter som att vara arrestvakter eller sitta i reception. Det är en allt igenom dålig resursfördelning, som måste läggas regeringen till last. Vi vill se en breddad kompetens hos polisen. Polisen behöver ekonomer, jurister och samhällsvetare för utveckla sin verksamhet. 5.1Modern organisation för brottsbekämpning Den polisorganisation som finns är inte anpassad till tidens förändring. Den grova organiserade brottsligheten känner varken nationella eller regionala gränser. Grovt kriminella personer organiserar sig i nätverk med landet som upptagningsområde. Det är viktigt att samhällets förmåga att slå tillbaka den organiserade brottsligheten är hög i hela landet. För att kraftsamla kring uppgiften att bekämpa den grova organiserade brottsligheten måste flera myndigheter och aktörer samarbeta. Den absolut viktigaste aktören är polisen. Polisen måste ha en organisation som kan samla den kompetens som krävs för att bli tillräckligt effektiv i kampen mot denna brottslighet. har endast ett fåtal länspolismyndigheter liknande kompetens. finns det 21 länspolismyndigheter. Polismyndigheterna har olika stora resurser och specialistkompetens som är bundna till de större myndigheterna. Brottsligheten däremot är inte bunden av några länsgränser. När brottsligheten opererar över hela får det inte vara så att polismyndigheterna hindras av administrativa gränser. Polisen har i flera utredningar kritiserats för otydlig styrning och bristande ledning. En organisationsförändring inom polisen ger fördelar avseende både resursfördelning och styrning av verksamheten. Det skapar även möjligheter att effektivisera den administration som samtliga polismyndigheter måste stå med själva. Vi menar att det är dags att polisen blir en myndighet. Vi vill dessutom skapa en särskild professionell spjutspetsorganisation för att bekämpa den grova organiserade brottsligheten. har tidigare formulerat önskemål om en sådan organisation. Polisväsendets struktur och rollfördelningen mellan de lokala polismyndigheterna och skapar hinder mot effektiva insatser mot den grova organiserade brottsligheten. En nationell resurs med tydlig operativ förmåga vad avser såväl underrättelse- och utredningsverksamhet som yttre polisiär övervakning i form av spaning och störningsverksamhet bör skapas vid (). En gemensam kraftsamling på nationell nivå mot den grova organiserade brottsligheten ger också förbättrade möjligheter att styra och utvärdera verksamheten som förutsättningarna ökar för att bättre koppla kriminalunderrättelseverksamheten inom till den operativa verksamheten. Istället för att kraftsamla har den borgerliga regeringen valt att sprida resurserna till åtta polismyndigheter och . Vi socialdemokrater vill istället samla resurserna till en särskild enhet (ett svenskt FBI) som ska verka under . Enheten ska utgöra en spets i kampen mot den grovt organiserade brottsligheten och omfatta 200300 poliser. Det skulle minska det revirtänkande som uppkommer i en splittrad organisation. Ett svenskt FBI som vi socialdemokrater föreslår skulle underlätta polissamarbetet med andra länder. För detta vill vi öronmärka . Med den borgerliga regeringens modell tappar kampen mot den organiserade brottsligheten istället fart. har de brottsbekämpande myndigheterna i varierande grad fått ut uppgifter om telemeddelanden från operatörer. Lagring av information om bland annat telefontrafik har visat sig ha direkt avgörande betydelse för att bekämpa grov brottslighet som till exempel mord och människohandel. Trafikuppgifter inhämtas i nästan samtliga sådana fall av brottslighet. I många brottsutredningar är historiska trafikdata det enda verktyget för att komma vidare i en utredning. lagrar operatörer både i och i andra länder trafikdata i faktureringssyfte, ibland . Den tekniska och marknadsmässiga utvecklingen, bl.a. att operatörerna alltmer går över till fasta priser för sina tjänster och att tjänsterna alltmer sammanfaller, t.ex. mobil telefoni och Internettelefoni, gör att det finns risk för att trafikuppgifter som polisen kan få tillgång till kommer att försvinna. Operatörer har i allt mindre utsträckning behov av att lagra trafikuppgifter för faktureringsändamål och det finns därför stor risk att uppgifterna inte kommer att sparas . Svensk polis skulle då tappa ett av sina viktigaste vapen för att bekämpa den organiserade brottsligheten. Genom att den socialdemokratiska regeringen var en av initiativtagarna till lagring av trafikdata i EU har vi medverkat till att säkerställa att denna information även sparas framöver. Beslutet har stöd av nästan samtliga medlemsländer i EU, och har med ett brett stöd röstat för förslaget. EU-direktivet innebär att vi får möjlighet att i lag reglera ett område som är oreglerat. Det innebär att lagringen och begäran om att få ut information i brottsutredningssyfte regleras. Därmed ökar rättsäkerheten, eftersom man då kan begränsa hur länge uppgifterna får lagras och i vilket sammanhang de får begäras ut. Den borgerliga regeringen skulle för länge sedan ha återkommit till med ett lagförslag. Tiden för när direktivet skulle vara genomfört har gått ut. Förhalning av ny lagstiftning innebär ett hot mot polisens brottsbekämpande verksamhet. Vi socialdemokrater menar att lagring av trafikdata är nödvändig för brottsbekämpningen och att regeringen måste presentera ett lagförslag. Ett problem både med rättssäkerheten och med effektiviteten är stora komplicerade mål som pågår . De långa handläggningstiderna leder till att bevisen försvagas, att det blir svårare att styrka ett väckt åtal och att påföljden kan bli mildare eller att ingen alls kan fällas för brott. Dessa mål är ofta utredningstunga och innebär en stor arbetsbelastning för både åklagare och domstolar. Ofta rör det ekobrott. Dessa långsamma tunga processer som kan pågå gynnar egentligen varken den tilltalade eller rättsväsendet. För att öka effektiviteten i rättsprocessen menar vi socialdemokrater att straffets längd ska kunna påverkas om misstänkta personer hjälper till att utreda brott. Tanken är att ett samarbete ska gynna både den misstänkte och samhället. Vi vill även se över möjligheterna att använda åtalsbegränsningar i högre utsträckning. I praktiken tror vi att det främst kommer att bli aktuellt när det gäller ekonomisk brottslighet där utredningar och rättsprocesser tar . kom den statliga utredningen vid allvarliga brott. Utredningen pekade på att kriminaltekniken har förbättrats mycket under senare årtionden och att den kommer att leda till att fler gamla brott kan upp. Inte minst har polisens utökade möjligheter att ta dna-prov och större dna-register medfört stora framsteg för uppklarandet av brott. Utredningen föreslog att preskriptionstiden för mord, dråp, folkrättsbrott, folkmord och terroristbrott ska slopas. har det gått utan att justitieministern och den borgerliga regeringen har gjort någonting. För som går innebär det att ett antal allvarliga brott preskriberas. har justitieministern lovat att lagen skulle komma 2007, men enligt ett senaste uttalande har hon skjutit upp frågan till 2010. Flera år går alltså till spillo i kampen mot tiden. Mord som med ny teknik hade kunnat upp får aldrig sin upplösning. Föräldrar, makar, barn, syskon och andra anhöriga till dessa offer tvingas kanske leva i en ovisshet som de inte behövt. Även om det medför vissa kostnader är de humanitära vinsterna så mycket större om preskriptionstiden tas bort för dessa allvarliga brott. En slopad preskriptionstid har givetvis också en förebyggande effekt och kan spara brottsoffer . Vi socialdemokrater vill dock gå längre än utredningen föreslagit i frågan om vilka fall som den nya lagen ska gälla. I utredningen föreslås bara att det ska gälla mord , efter det att lagen finns på plats. Vi tycker att det också självfallet måste gälla mord som begåtts före ikraftträdandet. Dock inte fall som redan är preskriberade. 7Gör polisutbildningen till högskoleutbildning Polisen har en avgörande roll i brottsbekämpningen. Därför är det viktigt med en modern, attraktiv och adekvat polisutbildning knuten till högskolan . Tyvärr har den borgerliga regeringen förhalat frågan om en modernare polisutbildning. kom med sitt förslag om att göra om dagens polisutbildning till en högskoleutbildning . Att ingenting hänt är ett bakslag för både studenter och polisens framtida utveckling. Socialdemokraternas målsättning är bl.a. att förlänga utbildningen till med fler utbildningsorter. Utbildningsorter över hela landet har visat sig vara ett bra sätt att tillgodose hela behov av poliser. Men den kanske viktigaste målsättningen är att knyta ihop polisutbildningen med högskolan. För att främja polisutbildningens utveckling, säkra kvaliteten, och engagera de studerande i sin utbildning är det positivt att de polisstuderande får samma rätt till insyn och inflytande över sin utbildning som andra studerande på högskolenivå. Att akademisera polisutbildningen skapar även bättre förutsättningar för forskning inom området. Mer forskning ger i sin tur bättre förutsättningar för att få en effektivare polis. Akademiska poäng skapar möjligheter för studenter att kunna tillgodoräkna sig poäng i andra utbildningar. En högskolekoppling skulle tillföra även andra värden. Polisstudenterna kommer i kontakt med studenter från andra utbildningar. Denna förändring är viktig eftersom vi vill se polisen som en integrerad del av samhället i övrigt. 8Bekämpa utnyttjandet av kvinnor och barn 8.1Skärpt syn på prostitution, koppleri och människohandel I anses prostitution vara en form av mäns våld mot kvinnor och barn. Prostitution är exploatering av kvinnor och barn och ett allvarligt samhällsproblem som skadar både de individer som utnyttjas och samhället i stort. Prostitution förekommer i olika former, men när den är organiserad i bordellverksamhet innebär verksamheten ofta ett stort lidande för dem som tvingas sälja sig. Denna typ av verksamhet har ofta kopplingar till människohandel där kvinnor och unga tjejer hänsynsläst utnyttjas. Poliser som arbetar med prostitution vittnar om att bordellverksamheter inte sällan har närmast industriell karaktär. Kvinnorna drar in stora summor åt sina hallickar, kanske . Kvinnorna används om och om igen, förtingligade och avhumaniserade. De bor i små utrymmen, saknar kontakt med omvärlden och under stark kontroll från beskyddaren. I har Socialdemokraterna prioriterat bekämpningen av prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Att köpa eller försöka köpa sexuella tjänster är kriminaliserat och straffet är böter eller upp till sex månaders fängelse. Lagstiftningen var en viktig markering mot utnyttjandet av kvinnor. infördes människohandel för sexuella ändamål som ett nytt brott i . Den 1juli 2004 utökades straffområdet till att omfatta även människohandel som sker inom landets gränser samt människohandel som syftar till andra former av utnyttjande än för sexuella ändamål, till exempel tvångsarbete och handel med organ. Sexköpslagen har funnits . De flesta bekräftar att sexköpslagen har gett goda resultat. Sedan förbudet trädde i kraft har antalet individer i gatuprostitution minskat drastiskt enligt samstämmiga uppgifter från både polis och socialtjänst. Hur den dolda prostitutionen utvecklats är svårare att säga. Det finns tendenser att prostitutionen flyttats in på bordeller och ut på nätet. menar man att den utvecklingen skulle ha skett ändå. Om den totala prostitutionen har minskat sedan sexköpslagen är det ingen som vet. Men det är klart att de prostituerade på gatan är betydligt färre i än i våra nordiska grannhuvudstäder. För att ytterligare stärka skyddet för dem som utnyttjas genom prostitution och som en förstärkt markering till dem som köper sex och utnyttjar kvinnor på detta sätt, menar vi socialdemokrater att det är dags att skärpa straffet för sexköp. Drygt 400 personer har dömts för sexköp sedan lagstiftningen trädde ikraft, men har ingen dömts till fängelse. Vi menar att det när det föreligger försvårande omständigheter som i de fall en man köper sex av någon som uppenbart är ett offer för människohandel måste bli tal om strängare straff som påföljd. Ett sådan ny bestämmelse betonar det svenska synsättet, nämligen att köp av sexuella tjänster är ett övergrepp där det är köparens handling som är straffvärd och den säljande parten som är skyddsvärd. När köparen av omständigheterna i övrigt borde inse att han kan ha att göra med en person, oftast en kvinna, som utsatts för sådant tvång som människohandel innebär ska särskilt ansvar kunna utkrävas i form av skadestånd. Detta bör utredas. Vi menar dessutom att det är dags att skärpa synen på koppleri genom att ersätta det med människohandel för sexuella ändamål. Koppleribrottet har som grund att det skulle finnas en frivillighet i överenskommelsen mellan säljare och köpare. Den frivilligheten är fullständigt falsk. Varje köp av någons kropp bygger på ett utnyttjande av dennes utsatthet. De kvinnor och flickor som säljer sina kroppar befinner sig i vanmakt på grund av drogberoende, fattigdom eller annan utsatthet. En sådan ny brottsrubricering skulle också öka skyddet för brottsoffret. Koppleri är nämligen ett brott mot staten, medan människohandel är ett brott mot person. Skulle de som döms för koppleri istället dömas för människohandel innebär det att brottsoffret får ökade möjlighet till upprättelse och skadestånd. Dessutom ger människohandel ett betydligt högre straffvärde vilket vore mer överensstämmande med brottets art. Det är också angeläget att det finns resurser hos myndigheter att motverka dessa företeelser. Polisen har en viktig del i detta arbete. Vi vill se särskilda satsningar med öronmärkta resurser till polisen för att skärpa arbetet mot människohandel och barnpornografi. Vi vill fördela för dessa ändamål. 8.2Tillträde till konvention om åtgärder mot människohandel Det har gått undertecknade konvention mot människohandel. Trots de många åren och trots att ett flertal gånger, senast , uttalat vikten av att fullföljer arbetet med att tillträda konventionen har ingenting skett. upprepade 2009 sin tidigare framförda uppfattning (bet. 2007/08:UU6 samt bet. 2007/08:UU5) om att en snar ratifikation av konventionen är önskvärd. Det var därför angeläget att fortsatta nationella förberedelser genomfördes så att en svensk ratifikation kunde ske före det svenska EU-ordförandeskapet. Utskottet framhöll även vikten av att verkar för att samtliga av medlemsstater, inklusive Europeiska gemenskapen, skriver under och ratificerar konventionen. instämde i detta i betänkande 2008/09:JU4. hade som EU:s ordförandeland ett utomordentligt tillfälle att påverka övriga länder i de frågor som riksdag anser vara av vikt. Regeringen som uppenbarligen inte respekterat uttalade ståndpunkt har försuttit möjligheten. Det är inte bara ett anmärkningsvärt agerande från regeringen utan också oerhört pinsamt för och för alla i som med stort allvar arbetar med frågan om människohandel nationellt och internationellt. För det framtida arbetet med att bekämpa människohandel måste nu regeringen vidta de åtgärder som krävs för tillträde till konvention om människohandel. 8.3Skadestånd vid människohandel och barnpornografi är dokumenterade övergrepp på barn. På Internet sprids bilder och filmer snabbt och nytt material byter ägare. Det barnpornogra?ska materialet laddas ner av vem som helst över hela världen. Allt som krävs är en Internetuppkoppling. Det har hänt att polisen tagit fast personer som har haft hundratusentals bilder på barn. Bakom varje bild finns en tragik. Offret kan vara någons barn som utnyttjas sexuellt eller där barnets föräldrar säljer det enda de har till rika turister. Den socialdemokratiska regeringen tillsatte två utredningar för att se över barnpornografibrottet och människohandelslagen. Det är viktigt att se på de möjligheter det finns att skärpa dessa lagar men även att se till att det finns bättre möjligheter till skadestånd för barn och ungdomar som drabbas. Ett stort antal barn utnyttjas och kränks inom barnsexturismen i världen. Det är efterfrågan som styr barnsexturismen. Ofta handlar det om resenärer som reser till ett ekonomiskt fattigare land i , , eller . Barnsexturister utnyttjar mycket cyniskt sitt relativa maktövertag mot barnen i dessa länder. Bland barnsexturisterna finns även svenskar. Förövarna återfinns i alla åldrar och alla samhällsklasser. Det finns starka kopplingar finns mellan barnsexturism och människohandel med barn för sexuella ändamål. Minderåriga förs inom eller mellan länder till destinationer med många utländska besökare eller invånare. Barnsexturismen måste tas på allvar. Det måste till mera konkreta åtgärder. Det behövs mer information om denna grupp av förövare eller hur stor del av den internationella efterfrågan som svenskar utgör. Sådan information är en förutsättning för att kunna förebygga dessa brott på ett effektivt sätt. Den svenska handlingsplanen mot sexuell exploatering av barn , berör frågan om barnsexturism. Flera åtgärder föreslogs; t ex att lyfta upp frågan under en konferens under det svenska ordförandeskapet i . Tyvärr svek regeringen det löftet. återstår det att se om regeringen kommer uppfylla åtgärden att under det svenska ordförandeskapet i EU lyfta fram frågan i samarbetsgruppen Europé de l´Enfance. Uppdatera den nationella handlingsplanen mot sexuell exploatering av barn med konkreta kraftfulla åtgärder mot barnsexturism som har ett tydligt efterfrågeperspektiv och adresserar frågan som en kränkning av barns rättigheter. Förverkliga den nollvision om svensk barnsexturism som är målsättningen i handlingsplanen. måste verka för att EU samarbetar mot barnsexturism med syftet att arbeta preventivt för att stoppa de europeiska barnsexturisterna liksom att se till att de européer som begår sexualbrott i andra länder lagförs. Genomför ett årligt och rapportera om arbetet mot barnsexturism i , på liknande sätt som sker inom Asean och i . Turistindustrin och dess anställda måste engageras mer i frågan om turismens negativa effekter i de samhällen de är verksamma. Inte heller finns ett engagemang för vad industrin kan göra för att minimera dessa effekter. På turismutbildningarna diskuteras inte barnsexturism eller varför det angår resebranschen. För att visa att frågan är prioriterad och för att studenterna skall få en helhetssyn på turismsektorn är det viktigt att problematiken om barnsexhandel och barnsexturism tas med i turismutbildningarna. För att leva upp till de åtagandena enligt internationella instrument att sanktionera och lagföra alla former av sexuell exploatering av barn bör man se över i vilken utsträckning krav på dubbel straffbarhet vad gäller sexualbrott mot barn och närliggande brott kan tas bort, exempelvis när det gäller köp av sexuell handling av barn, barnpornografibrottet, människohandelsbrott eller koppleri och brottet begåtts mot en person som inte fyllt 18år. Vidare behöver direktkontakter med myndigheter i de länder dit svenskar vanligtvis reser och länder som anses särskilt drabbade av barnsexturism tas i syfte att etablera samarbetsavtal, skapa rutiner och handlingsplaner vid anmälan av denna typ av brott. Riksåklagaren skallverkaför rapporteringsskyldighet till den svenska internationella åklagarkammaren vad gäller alla anmälningar som rör svenskar som begår sexualbrott mot barn utomlands samt i så hög utsträckning det är möjligt verka för att alla förhör rörande sexualbrott mot barn begångna utomlands på utrikesort videofilmas, i syfte att säkerställa bevisningen om ärendet skulle prövas på nytt i . Utbildning om barnsexturism bör ges till alla åklagare vid internationella åklagarkammaren. Vidare kan utvecklingscentrum i ges uppdrag att aktivt bevaka brottstypen barnsexturism. Även domare bör ha kunskap om barnsexhandel. På utrikesförvaltningen behövs ökad kunskap om barnsexturism. Redan i aspirantutbildningen bör kunskap om barnsexhandel med särskild fokus på barnsexturism finnas med. Man skulle även kunna ha en ambassadör för barnsexturismfrågor. skulle kunna utnyttjas för informationsändamål, till exempel tydlig kommunikation på UD:s hemsida om att det är förbjudet att utnyttja barn sexuellt utomlands samt information om lokala eller nationella hotlines, tips och rutiner vid misstanke om brott. Fler ambassader eller konsulat bör ha en hotline för mottagande av tips om misstänkta fall av barnsexturism, likt den som finns i . Konsulat och ambassader bör rapportera alla svenskar som anmäls, åtalas, döms för denna typ av brott. Även för behövs kunskap om barnsexhandel med särskild fokus på barnsexturism för personer som ansvarar för turismfrågor. 8.5Nationellt handlingsprogram för barn som sexualbrottsoffer Nationellt centrum för kvinnofrid (NCK) har på regeringens uppdrag arbetat fram en handbok handlingsprogram för hälso- och sjukvårdens omhändertagande av offer för sexuella övergrepp. Syftet med uppdraget är att förbättra omhändertagandet av sexualbrottsoffer inom hälso- och sjukvården och att utarbeta rutiner för hur provtagning och dokumentation ska genomföras för att rättsväsendets beslutsunderlag ska bli så fullständigt och ändamålsenligt som möjligt. Det är utöver omhändertagandet av den drabbade viktigt att det hos personal inom vården finns kunskap om hur man bör ställa frågan till patienter som kan ha utsatts för sexuellt våld. Därför omfattar det nationella programmet rekommendationer för hur dessa frågor ska ställas och hur svaren ska hanteras. Arbetet med implementering av handboken pågår runt om i landet med stöd av NCK. Med stöd av handboken och den påbörjade implementeringen förbättras nu förutsättningarna för att bemötande och omhändertagande av sexualbrottsoffer ska komma att förbättras. En begränsning är dock att handboken uttryckligen och endast behandlar hur vuxna sexualbrottsoffer kan omhändertas. Barn som sexualbrottsoffer berörs inte. Det är naturligtvis skillnad på hur ett gott och adekvat bemötande ser ut beroende på om det är barn eller vuxna som tas om hand. Det är förståeligt att det i det första skedet har begränsats till omhändertagande av en ålderskategori, i det här fallet vuxna. Behovet av en motsvarande handbok och handlingsprogram för barn som sexualbrottsoffer torde vara oomtvistat. Därför bör regeringen nu går vidare och ge NCK i uppdrag att ta fram en motsvarande handbok och ett nationellt handlingsprogram för hälso- och sjukvårdens omhändertagande av barn som fallit offer för sexuella övergrepp. Ett särskilt problem utgör det så kallade hedersvåldet.