ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GX02Ju365 · 2009-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra nuvarande ordningslag (1993:1617) för att möjliggöra för kommuner att i sina lokala ordningsföreskrifter införa förbud mot s.k. kamphundar att vistas på offentlig plats samt införa koppeltvång. Det har inträffat ett antal otäcka tillbud när s.k. kamphundar har anfallit små barn. Dessa hundar har en extremt stor kamplust, blir lät retade, biter och kan med svårighet förmås avbryta ett angrepp. De s.k. kamphundarna har blivit ett allvarligt ordnings- och säkerhetsproblem i delar av och även i andra städer och samhällen. Koppeltvång finns redan i exempelvis , , , och . Detta är ett allvarligt trygghetsproblem som skyndsamt måste åtgärdas. Det är också en fråga om subsidiaritetsprincipen, dvs. rätt makt på rätt plats. Det måste anses vara mest ändamålsenligt och av stor vikt att kommunerna själva får bedöma i vilken omfattning och på vilka offentliga platser som s.k. kamphundar ska få vistas lösa eller där det skall råda koppeltvång. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppgift att kartlägga och utreda de problem som finns med hundar i samhället samt föreslå åtgärder för att avhjälpa de problem som uppstår på grund av bristande ägaransvar, särskilt vad gäller farliga hundar (dir. 2002:18). Utredningen, , avlämnade betänkandet Hund i rätta händer om hundägarens ansvar (SOU 2003:46) . Utredningen anförde att farliga hundar inte är ett enhetligt problem utan kan ha vitt skilda orsaker i olika fall. Utredningen konstaterar att det ställs högre krav på hundägares kontroll över sina hundar . Utredaren menar att aggressiva hundar i omgivningen i första hand är ett ägarproblem. Dessa aggressiva hundar finns framförallt i socialt utsatta områden i storstadsregionerna med ägare som inte till fullo klarar av att vara hundägare och som använder sina hundar som ett vapen. Därför är det av största vikt att kommunen kan minska denna oro som s.k. kamphundar för med sig till ett område genom att kommunen ges möjlighet att helt förbjuda vissa hundraser i särskilda områden eller att införa koppeltvång. Denna åtgärd är nödvändig för att skapa trygga och säkra uppväxtmiljöer för våra barn samt trivsel och säkerhet för alla medborgare. Det är därför av största vikt att ändra nuvarande ordningslag (1993:1617) för att möjliggöra för kommuner att införa ett förbud i sina lokala ordningsföreskrifter för s.k. kamphundar att vistas på offentlig plats samt att införa koppeltvång. Detta bör ges regeringen till känna.
mot · GX02Ju366 · 2009-10-01 00:00:00 — Kvalitetssäkring och utveckling av kriminalvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvalitetssäkring och utveckling av kriminalvården. Svensk kriminalvård behöver utvecklas och förstärkas. Hämnd och förvaring räcker inte för att lösa uppgiften. Fokus på högre murar, taggtråd och elstängsel är inte tillräckligt för en långsiktigt hållbar kriminalvård. Ett mer målmedvetet och kvalitetssäkrat arbete för att rusta klienterna, fångarna, för tiden efter fängelsevistelsen måste åstadkommas. Det är uppenbart att det är populistiskt mer attraktivt att ständigt uttala sig om nya satsningar på polisen än på nödvändiga satsningar på verksamhet och personal vid landets fängelser. Den låga ambitionsnivå regeringen har leder endast till mer ångest, högre frustration, våldsspiraler och upprepad kriminalitet. Fler poliser utanför de allt högre och tjocka murarna är inte en tillräcklig kriminalpolitik, den signalerar endast resignation. På vissa anstalter erbjuds utbildning, men kvaliteten och utbudet varierar för mycket. Detta ska inte avgöras av vilken anstalt man blir placerad på. Det är lika viktigt överallt och ska vara en nationell ambitionsnivå, inte ett lokalt intresse. Uppgiften är att öka den intagnes möjlighet att leva ett liv utan fortsatt kriminalitet när fängelsetiden är över. Mot bakgrund av detta bör det vid landets kriminalvårdsanstalter finnas möjlighet att studera på högskolenivå. Det bör även finnas tillgång till klientutbildning inklusive yrkesutbildning.
mot · GX02Ju367 · 2009-10-01 00:00:00 — Översyn av ansvaret för utkrävande av skadestånd tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ansvaret för utkrävande av skadestånd. Utöver bötesföreläggande eller frihetsberövande utdöms relativt regelbundet också skadestånd till målsäganden. Vanliga exempel på detta är vid misshandelsfall, där utövaren kan bli dömd till att utbetala en större engångssumma till den som misshandlats. Ansvaret för utkrävande av skadeståndet åvilar i huvudsak den enskilde, som genom advokatkontakter eller ibland direktkontakt förväntas få beloppet överfört. Erfarenheter har visat att det inte alltid är enkelt och att det ofta också kan förekomma att förövarens ekonomiska ställning är sådan att skadeståndet inte blir utbetald. I vissa fall kan då biträda, men huvudregeln är att det är den enskilde som förväntas driva in skadeståndet. För brottsoffret är detta naturligtvis påfrestande. Att möta och kontakta sin förövare i sig är naturligtvis inte enkelt, och att dessutom återkommande behöva ta kontakt för att få ut sitt skadestånd knappast rimligt. Det borde övervägas om inte det finns mer rättsäkra och, för brottsoffret, lämpligare vägar att pröva exempelvis genom att ålägga lämplig myndighet ansvaret att få skadeståndet utbetalt i de fall den enskilde så önskar. En översyn i syfte att överväga annan ansvarsfördelning vid utkrävande av skadestånd skulle vara en viktig markering för att stödja de personer som utsatts för brott.
mot · GX02Ju370 · 2009-10-05 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av lagstiftningen om rån och grovt rån. Det begångna helikopterrånet i har åter aktualiserat lagstiftningsfrågor relaterade till rån. För att bli dömd för grovt rån krävs att gärningsmannen har använt ett skarpladdat vapen. Det är alltså vapnet som avgör hur allvarligt brottet är och inte offrets upplevelse eller den verkliga händelsen. Det betyder att rånaren själv kan avgöra före rånet om det ska klassas som rån eller grovt rån. Det är rimligt att man bedömer allvarlighetsgraden efter den verkliga händelsen. Ett rån som utförs med hjälp av kniv kan vara mer brutalt och allvarligt än ett rån med skjutvapen. Därför är det viktigt att se över lagstiftningen för vad som kan klassificeras som grovt rån.
mot · GX02Ju371 · 2009-10-02 00:00:00 — Brott begångna av djurrättsaktivister tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att polisens insatser för att bekämpa de brott som vissa s.k. djurrättsaktivister begår riktade bl.a. mot människors egendom ska intensifieras. har ett relativt stort antal attacker mot fullt laglig näringsverksamhet genomförts i av s.k. djurrättsaktivister. är inget undantag. Vid upprepade tillfällen har djurrättsaktivisterna tagit sig in på olika djurfarmer och bedrivit brottslig verksamhet. Rättsväsendet håller på att förlora kampen mot de militanta djurrättsaktivisternas organiserade kriminalitet. Denna typ av brottslighet är generellt inte prioriterad i polisens arbete, och någon samlad nationell överblick existerar egentligen inte. Polisen i har genom ett hårt, intensivt och målmedvetet arbete lyckats tränga tillbaka djurrättsaktivisternas brottslighet. Och i , som också har drabbats hårt av militanta djurrättsaktivisters aktioner, har en ökad nationell samordning gett tydliga resultat. Det är naturligtvis legitimt för den som så önskar att agera för förändringar i de bestämmelser som rör djurens väl och ve. Men demokratins metod för förändring är debatt och opinionsbildning; den är inte att självsvåldigt sätta sig över demokratiskt beslutade lagar. Förövarna trotsar öppet demokratin. Konsekvenserna för de drabbade är också påtagliga. Förutom psykiska ärr är attackerna ett direkt hot mot många företagares verksamheter. Många av dem som drabbas får sin försörjning helt förstörd. Den samhälleliga inställningen måste vara glasklar. De angrepp som vissa s.k. djurrättsaktivister ägnar sig åt är helt oacceptabla. Men fördömandena måste följas upp också i handling. Polisens arbete med att intensifiera kampen mot de attentat riktade mot enskilda människors egendom som s.k. djurrättsaktivister begår måste intensifieras. Ytterst är det en fråga om respekt för lagarna och för demokratin.
mot · GX02Ju374 · 2009-10-05 00:00:00 — Samhällets bemötande av aktioner som syftar till att inskränka annans av myndighet givna rätt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samhällets sätt att bemöta eventuellt olagliga aktioner som syftar till att begränsa andras av myndighet uttryckligen givna rätt. dumpade organisationen stenblock av granit på Fladen och Lilla Middelgrund, två Natura 2000-områden i havet utanför . Dumpningen föregicks av en ansökan om tillstånd därtill som ingavs till i . beslutade att något tillstånd inte erfordrades. uppfattning var däremot att tillstånd erfordrades och överklagade därför beslutet från till miljödomstolen, som ännu ej kommit med ett avgörande i saken. Man kan utifrån det inträffade konstatera att dumpningen eventuellt var olaglig. Av detta följer i varje fall att inte hade något tillstånd att dumpa stenblock av granit på så sätt som skedde i när dumpningen ägde rum. Dumpningen föregicks för övrigt av att det ansvariga statsrådet, jordbruksminister , i vädjade till att inte dumpa stenblocken. skedde ändå dumpningen, utan tillstånd eller med skepp behörigt att dumpa sten. Enligt uppgift hindrade ordningsmakten inte från aktionen, utan tvärtom vädjade till de yrkesfiskare som antydningsvis ville hejda dumpning att inte iscensätta någon aktion. Att ordningsmakten inte ingrep och förhindrade dumpningen förefaller anmärkningsvärt och kan inte var hemmahörande i en rättsstat. Åtgärder för att säkerställa att en liknande situation inte inträffar på nytt måste till.
mot · GX02Ju377 · 2009-10-02 00:00:00 — Kemisk kastrering som påföljd till våldtäkt tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kemisk kastrering, tillfälligt nedsättande av potensen, som påföljd till våldtäkt och försök till våldtäkt. Vi får inte glömma ! En blott tioårig flicka miste livet . Glad i hågen cyklade hon själv hem efter en fotbollsträning. Hon hade kontakt med sin mamma via mobiltelefon under cykelfärden. Hon kände sig trygg. på samma vägsträcka fanns en man som åter brottades med sina impulskontroller. En vuxen man som sedan dryga vid upprepade tillfällen tappat kontrollen över sina handlingar och våldfört sig på kvinnor. Han har dömts i domstol men ständigt återfallit i brott. Det fattas en straffpåföljd som får dessa män att inte gång på gång hamna i situationer där deras impulser och sexuella drift tar kommando. Det måste vara en mänsklig rättighet för våra kvinnor, döttrar och barnbarn att vistas ute i samhället och känna sig trygga, att inte på något sätt bli antastade för sitt kön, att bli respekterade som individer oavsett klädsel eller stämningstillstånd, att kunna lita på att ett nej alltid är ett nej och respekteras för detta, att en tös, en flicka, aldrig skall behöva tänka tanken att någon av det motsatta könet har dolda motiv vid en eventuell kontakt. Jag är övertygad om att det fattas något självklart i vår uppfostran ett axiom som säger att varje individ har bestämmanderätt till sin kropp och själ. Och att detta inte är förhandlingsbart! Ett nej är alltid ett nej! Det måste finnas en påföljd som är starkt integritetskränkande för den som tänker stiga över gränsen. Något som är ett hot mot det egna könet och framförallt den sexuella driften. Jag menar att kemisk kastrering, eller tillfällig nedsättning av potensen, är den straffpåföljd som kan få varje grabb eller man att tänka både en eller två eller innan han förgriper sig på en person. (Det behöver ju inte bara var någon av det motsatta könet utan det kan vara en person av samma kön.) Jag vet att dessa män trots nuvarande behandling, och i brist på behandling, återfaller till samma brott. Samhället måste då sätta ner foten och skydda sina invånare. Kemisk kastrering är ett effektivt sätt att försätta dessa män i ett tillstånd där den sexuella driften inte tar överhanden. Det manliga könshormonet testosteron kommer i princip att minimeras med följden att aggressivitet och sexuell lust helt saknas. Tillståndet är inte irreversibelt utan den dag behandlingen upphör återfår man sin förmåga. Frågan är alltså hur länge en dylik behandling skall vara. Jag menar att denna påföljd självklart skall kombineras med terapeutisk behandling. Att som låta den dömde på frivillighetens basis bestämma över dessa behandlingar måste vara uteslutet.
mot · GX02Ju381 · 2009-10-05 00:00:00 — Genom skattesystemets konstruktion betalar de med låga inkomster procentuellt mindre skatt än de med högre inkomster. Även bostadstilläggen gynnar dem med de allra lägsta inkomsterna. Att kvinnor i högre grad än män hamnat i fällan med låg pension beror på könsrelaterad lönediskriminering men också på låga inkomster på grund av deltidsarbete och obetalt arbete i hemmet och med anhöriga. Det bidrar till sämre ekonomiska villkor vid pensionen. Några hävdar att det problemet kan lösas genom att pensionspoängen skulle kunna delas mellan partners i ett parförhållande. Problemet är att långt ifrån alla lever som gifta, i partnerskap eller i samboförhållanden. Många är ensamstående och i den gruppen finns dessutom många låginkomsttagare. Till det kan läggas risken att ett sådant system riskerar konservera att det som regel är kvinnan som går ner i arbetstid för att sköta hem och anhöriga medan mannen arbetar minst heltid i lönearbete. Det är således ingen bra lösning och den står dessutom i motsättning till målet att kvinnor och män ska samma möjlighet till ekonomisk självständighet. Grundorsaken till det ojämställda livet som pensionär är som ovan beskrivs icke jämställda löner och förvärvsinkomster. Det betyder att stora insatser måste sättas in för att komma till rätta med det problemet. Men det hjälper inte dem som redan är pensionärer och heller inte, fullt ut, dem som kommer att pensioneras inom en närmare framtid. För att komma till rätta med deras situation krävs andra åtgärder. Att höja den delen av pensionen som utgör garantipension kan vara ett sätt. Men det förutsätter att reglerna för bostadstillägg justeras så att inte den höjda pensionen äts upp av minskat bostadstillägg. En annan och kanske enklare väg är att kompensera via just bostadstilläggen. Sänkt skatt, till exempel via ett förhöjt särskilt grundavdrag, för dem med låg pensionsersättning kan också vara en framkomlig väg. För oss är det inte viktigt vilken metod som används för att åstadkomma bättre ekonomiska villkor för de fattigaste pensionärerna. Mot den bakgrunden föreslås att regeringen snabbutreder vilka åtgärder som krävs för att åstadkomma mer jämställda ekonomiska förhållanden bland pensionärer. Utöver () som ansvarar för tillsynen, vill att det inrättas ett jämställdhetsråd i . Ett jämställdhetsråd ska lyfta jämställdhetsfrågorna i politiken. Exempel på ett främjande arbete kan vara omvärldsbevakning, utbildning, samordning, kunskapsutveckling, informationsspridning och stöd för jämställdhetsintegrering. Det finns nationella målsättningar och ett brett stöd för ett sakligt jämställdhetsarbete. Vi måste öka effektiviteten inom det jämställdhetspolitiska området. Här har ett jämställdhetsråd en mycket viktigt roll att fylla. Frågan om att inrätta ett jämställdhetsråd inom är dock ingen fråga som kan besluta om, utan detta måste regeringen själv besluta om. Vi kan endast vädja till regeringen om behovet av ett jämställdhetsråd inom . Se Kostnader för våld mot kvinnor en samhällsekonomisk analys, , 2006, s. 70. Se Samverkan på (o)jämlika villkor? Utvärdering av processen vid fördelning av medel till Roks medlemsjourer 2006, .
mot · GX02Ju385 · 2009-10-02 00:00:00 — Domarreglerna i rikes lag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att domarreglerna förändras så att de överensstämmer med regeringsformen. Vi lever i ett land som är demokratiskt och mångkulturellt. Därför hävdar jag att vi måste ändra synen på domare och deras talan. Regeringsformen 1 kap. 1 §: All offentlig makt i utgår från folket. Den svenska folkstyrelsen bygger på fri åsiktsbildning och på allmän och lika rösträtt. Den förverkligas genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. Den offentliga makten utövas under lagarna. Regeringsformen 1 kap. 2 § första stycket: Den offentliga makten skall utövas med respekt för alla människors lika värde och för den enskilda människans frihet och värdighet. Jag anser att detta krockar med domarreglerna som härrör , då dessa domarregler, sannolikt författade av omkring 1540, beslöts. Dessa har blivit praxis. I de första delarna är andemeningen att domaren dömer som befattningsman och inte folkets. Jag citerar första meningen: En domare skall först besinna, att han är en befallningsman, och det ämbete han förer, det hörer till, och icke honom själv, och därföre hörer domen, som han avsäger, till, efter det han avsagd varder i ämbete, på vägnar, så att det är visserligen dom, och icke människors. Detta innebär att man måste tro på för att bli domare i . Detta är föråldrat och är ett inskränkt synsätt. Lagarna gäller alla och ska kunna tolkas av alla oavsett om man är religiös eller ej. Därför krävs en ändring i form av att första stycket och punkterna 15 ska strykas ur domarreglerna så att även de följer regeringsformen.
mot · GX02Ju389 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om veckoslutsfängelser. Veckoslutsfängelse är ett utmärkt komplement till den svenska straffskalan. Fördelarna är många, både för den dömda och för hans eller hennes familj och andra i hans eller hennes närhet. Jag vill betona att denna modell skulle vara en ypperlig lösning för äldre förbrytare men inte för ungdomar, där vi hellre ser andra lösningar. Ca 800 medborgare döms till så kallad weekend detention i . Det betyder att de dömda kan sitta av hela strafftiden enbart över helgerna. Den elektroniska fotbojan, samhällstjänst och villkorliga straff har sina funktioner, men det saknas något mitt emellan detta och det konventionella fängelsestraffet. En lag liknande öppnar för kortkorta straff som i många fall kan jämföras med utvisning från en brottsstimulerande miljö. Erfarenheterna från är övervägande goda. Förmånen att avtjäna straff är tillgänglig för en bred kategori syndare som kan beskrivas som icke eller föga kriminella.
mot · GX02Ju390 · 2009-10-02 00:00:00 — Ersättning för uppdraget som nämndeman tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ersättning för uppdrag som nämndeman. Nämndemännens ekonomiska ersättning vid de svenska domstolarna har varit ett ämne för diskussion . Ersättningen har upplevts som alltför låg och har därmed bidragit till bristande allsidighet i sammansättningen av nämndemannakåren, inte minst i fråga om ålder. Därför var höjningen av arvodet från till per förhandlingsdag, som trädde i kraft , mycket välkommen. Men införde den borgliga regeringen halvdagsersättning, där den praktiska hanteringen blev en överraskning. Många nämndemän ställer sig frågande till den tillämpning som görs med halvdagsarvode kombinerat med en rekommenderad förhandlingstid . Detta mot bakgrund av att det inte alls är ovanligt med förhandlingsdagar som pågår betydligt längre än så. Vid tjänstgöring utgår halvdagsersättning på , vilket är en sänkning jämfört med tidigare regler. Aktiva nämndeman blev självfallet mycket besvikna då de blev varse att den faktiska ersättningen sänktes vid halvdagstjänstgöring. Den som förlorar arbetsinkomst ska självfallet ersättas för hela den förlorade förtjänsten. De nu gällande reglerna medför att rekryteringsunderlaget för nämndemän minskar. kan tillämpning av arvodena till nämndemän riskera att motverka den positiva effekt som höjningen av arvodet förväntades ge i fråga om rekrytering av nämndemän.
mot · GX02Ju397 · 2009-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stimulera kommuner och landsting att inrätta fler barnahus. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över sekretesslagstiftningen för samverkan mellan myndigheter i stödet till barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att utarbeta riktlinjer för vilket stöd ett barnahus ska erbjuda och att verksamheten även ska omfatta barn som bevittnat våld och sexuella övergrepp. Samhällets skydd för barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp måste förstärkas. Den förra initiativ om en försöksverksamhet med särskilda barnahus har inneburit att stödet till barn som farit illa förbättrats på orter där barnahus inrättats. Det visar en utvärdering som genomförts. Den ger också signaler om en bättre samordning mellan myndigheterna i arbetet med att stödja barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp, även om det fortfarande finns problem. visar utvärderingen att det fortfarande finns mycket kvar att förbättra för barnens bästa. Sekretessreglerna är fortfarande ett hinder för samverkan. Det behövs också tydligare direktiv från regeringen om ökad samverkan. Det behövs också en beskrivning av grundnivån av vad ett barnahus ska erbjuda och vilka kompetenser som behövs. är skillnaderna på vad man erbjuder för stöd alltför stora. Men en av de viktigaste åtgärderna är att etablera fler barnahus. finns det elva barnahus. Ett av de viktigaste förslagen till /är det om barnahus i varje län. Barnahus innebär att man samlar alla utredande myndigheter och allt stöd och behandling under ett och samma tak i en miljö som är anpassad för att i största möjliga mån minska påfrestningarna för barnet. Det ska finnas mottagningar för våldtagna på akutsjukhusen där rätt undersökning och provtagning görs och tillgång till målsägandebiträde redan under förundersökning. Genom myndigheternas samverkan inom barnahus behöver barnet inte berätta om det svåra onödigt och för olika människor. En person som är expert på att prata med barn samtalar med barnet. De andra myndigheterna kan följa samtalet via hörsnäcka och en tv-skärm. Myndigheterna kan ta ett bättre helhetsgrepp för insatser som ger barnet stöd, skydd och behandling. Barnahus ger också samlad kunskap och kompetens, där de vuxna i olika yrkesroller kan lära av varandra om vad som är ett bra bemötande av barn. riktar sig verksamheten i huvudsak till barn som utsatts för våld och sexuella övergrepp. Nästa steg borde vara att verksamheten också erbjuds barn som bevittnat våld och övergrepp i nära relationer. när utvärderingen är klar är det att ta nästa steg och etablera fler barnahus i hela landet. Kunskapen som försöksverksamheten har gett klart besked om att stödet till utsatta barn innebär både mer effektivt myndighetsarbete och att rättsprocesserna sätter barnet i centrum. Arbetet med att utveckla barnahus måste ske lokalt och regionalt, men regering och riksdag bör stimulera till fler barnahus. i (s)