mot · GX02Ju427 · 2009-10-05 00:00:00 — Det handlar om våld och hot om våld inom tätt slutna grupper, ofta släkter, för att tvinga människor att följa vissa mönster och traditioner. Detta drabbar oftast kvinnor, men även män är utsatta. Det har gjorts en del insatser för att motverka hedersvåld, men det finns mycket kvar att göra. Ökad kunskap om hedersvåld är nödvändig hos alla de myndigheter som arbetar med frågan. Polisen är en viktig myndighet i sammanhanget. Vi menar att polisen måste utveckla och samordna sitt arbete mot hedersrelaterat våld. Vi vill se en särskild resurs på för detta ändamål. Stalkning är ett relativt nytt begrepp i , men företeelsen i sig är inte ny. Stalkning innebär att offret får oönskade telefonsamtal, sms, brev och e-post, utsätts för våld, hot om våld eller att gärningspersonen fysiskt söker upp eller förföljer offret. Företeelsen är vanligast när offer och gärningsperson har, eller har haft, en nära relation. publicerade en rapport om stalkning. Brå säger i den att nästan var tionde person har blivit utsatt för stalkning. De flesta som utsätts är kvinnor och det vanligaste är att gärningspersonen är bekant med offret. Vissa delar av sådant beteende kan lagföras under olika rubriceringar som till exempel olaga hot, ofredande eller misshandel, men det är bara en tredjedel av dem som utsatts som har polisanmält trakasserierna. En anledning har varit att de som utsatts inte upplevt trakasserierna tillräckligt allvarliga. Men det har även funnits en rädsla för repressalier som gjort att utsatta inte anmält. Många som utsatts har vidtagit egna åtgärder som att skaffa hemligt telefonnummer. Hälften av dem som utsatts av sin partner, eller före detta partner, har fått gå så långt att de bytt bostad och en femtedel har ansökt om besöksförbud. som kom föreslår i sitt betänkande bl.a. en kriminalisering av stalkning. Vi socialdemokrater menar att begreppet stalkning bör införas som en ny brottsrubricering. Återkommande hot och förföljelser bör bedömas samlat och bestraffas strängare än de enskilda brotten som det i bästa fall döms för. 9Hets mot folkgrupp transpersoner togs beslutet i om att införa en särskild straffskala för grova fall av hets mot folkgrupp. Tillämpningsområdet för bestämmelsen omfattar även hets med anspelning på sexuell läggning. Lagen trädde i kraft . har ett system där bara de grupper som explict är omnämnda i hetslagen har skydd av lagen. Det innebär att hotfulla uttalande, kränkande omdömen och uttryck för missaktning p.g.a. könsidentitet, så kallade transpersoner, inte skyddas av lagen eftersom könsidentitet inte omnämns. Med begreppet sexuell läggning avser i lagtexten homo-, bi- och heterosexuell läggning. Sex länder i har hetslagar som även skyddar transpersoner enligt praxis, , , , , och . För att få skydd för även gruppen transpersoner bör därför lagen om hets mot folkgrupp, 16 kap. 8 § och tryckfrihetsförordningen 7 kap. 4 § kompletteras till att omfatta även könsidentitet. Kriminalvården utgör en av rättskedjans viktigaste funktioner. Här ligger ansvaret för att straff avtjänas på ett säkert sätt och för att återanpassa människor som begått brott så att nya brott inte sker . Därför är insatser för vård och behandling viktiga. Individualiseringen är en efterlängtad utveckling på kriminalvårdens område, som innebär att den intagnes agerande i fängelset ska påverka utslussningen och strafftiden. Det skapar incitament att sköta sig med belöning och förmåner, liksom repressalier för den som missköter sig, rymmer eller på annat sätt motarbetar kriminalvårdens ambitioner. Om detta har vi tidigare motionerat. Kriminalvården har utvecklats radikalt på säkerhetssidan med utbyggnader av säkerhetsplatser på de tyngsta anstalterna och förhöjd säkerhet överlag. Allt detta måste göras och är en förutsättning för varandra, eftersom en god vård inom kriminalvården förutsätter att internerna är på plats, deltar i program, behandling och aktiviteter. 10.1Samhällets insyn genom oberoende tillsyn Straff som utdömts efter begånget brott avtjänas främst på en kriminalvårdsanstalt. Målet för kriminalvården är att minska brottsligheten och öka tryggheten i samhället. Detta sker bäst genom ett meningsfullt innehåll med vård och behandlingsinsatser som syftar till att minska återfall i brott och med respekt för mänskliga rättigheter. En väl fungerande tillsyn är central för den slutna verksamhet kriminalvården utgör. Den tillsyn som JO utför är inte kontinuerlig och heller inte fullständig. Övervägande del av verksamheternas tillsyn ansvarar den egna myndigheten för. Vi anser att en modern kriminalvård ska ha en oberoende tillsyn utifrån. Vi vill därför att regeringen utreder hur en oberoende instans utanför Kriminalvården ska sköta tillsynen över Kriminalvården. röstade igenom propositionen om en modernare kriminalvårdslag. Den började gälla . Med den nya kriminalvårdslagen ville vi socialdemokrater åstadkomma en förbättrad och mer strukturerad övergång från livet i anstalt till livet i frihet. En grundtanke var att individualisera kriminalvården. Utslussningen skulle anpassas till vad varje intagen behöver för att förbättra förutsättningarna för att han eller hon skall klara sig i samhället efter frigivningen utan att återfalla i brott. Ett av utslussningsalternativen var vistelse i halvvägshus. Halvvägshus innebär att den intagne är placerad i ett av Kriminalvården kontrollerat hem som är anpassat för att ge intagna särskilt stöd och särskild tillsyn. Den borgerliga regeringen har emellertid visat ett ljummet intresse för verksamheten med så kallade halvvägshus. Den borgerliga regeringens passivitet avseende förbättrad utslussning är svår att förstå. Både samhället och den enskilde individen tjänar på att den intagne på ett så bra sätt som möjligt kan komma in i samhället igen. Dessutom är halvvägshus ett ekonomiskt billigare alternativ än anstalt. Vi menar att regeringen måste anstränga sig för att förbättra utslussningen och öka antalet klienter i halvvägshus till minst 200. Det är viktigt att kriminalvården utformas på ett humant sätt så att den intagnes anpassning i samhället främjas och skadliga följder av frihetsberövandet motverkas. Förberedelserna för den intagnes frigivning skall vara särskilt inriktade på konkreta åtgärder för att underlätta övergången till ett liv i frihet. Syftet är att den intagne vid frigivningen i möjligaste mån skall ha sin försörjning ordnad genom arbete eller på annat sätt och att han eller hon skall ha tillgång till bostad. Trots detta vet vi att av de intagna saknar ett arbete efter frigivningen. av dem som intas i anstalt är narkotikamissbrukare. Deras risk att återfalla i brott är mycket hög. Behandling ges inom kriminalvården. Den nya insatsen vårdvistelse ger ytterligare en möjlighet till behandling. Tyvärr återfaller många igen efter frigivandet. Det är viktigt att kommunerna har en god beredskap före att kunna erbjuda stöd och vård som behövs efter frigivandet. För att underlätta kommunernas möjlighet till detta menar vi att det bör utredas hur alla de resurser som finns inom missbrukarvården, , Arbetsförmedlingen etc. kan samordnas på ett bättre sätt för att ge varje enskild individ ett relevant stöd i samband med frigivningen, en så kallad utslussningspeng. Stödet ska vara individuellt och insatserna ska vara riktade mot till exempel fortsatt missbruksvård, arbetspraktik, utbildning och boende. Insatserna ska vara dokumenterade i en handlingsplan som skrivits under av den enskilde, kriminalvården och kommunen. 10.4Särskilda insatser för kvinnor i kriminalvård Vi socialdemokrater har strävat efter att individualisera kriminalvården. De intagna ska själva kunna påverka sin situation. Men är det viktigt att kriminalvården anpassar sig efter individerna. En effektiv kriminalvård för kvinnor måste utformas utifrån kvinnors situation och behov. Genom det uppföljningsarbete som justitieutskottet genomfört vad gäller kvinnor som är intagna i kriminalvårdsanstalt kan det konstateras att kvinnors situation i anstalt har uppmärksammats och åtgärder har vidtagits för att förbättra situationen för kvinnorna. Dock finns en del kvar att göra. Det krävs framöver ett helhetsgrepp för att kriminalvården i alla delar ska svara mot kvinnornas behov. Vi vill här peka på några av de åtgärder som vi ser som viktiga att nu gå vidare med. De särskilda riktlinjerna för arbetet med intagna kvinnor är daterade . Det är hög tid att revidera och uppvärdera riktlinjerna till nu gällande situation inom . Det är vidare angeläget att åtgärder för ökad säkerhet ställs i relation till de inskränkningar som de medför för de intagna kvinnor som grupp och på individnivå. Generella säkerhetsfrämjande åtgärder som utformats efter händelser och tillbud inom kriminalvård för män kan vara direkt kontraproduktiva inom kriminalvård för kvinnor. Forskning som rör intagna i anstalt avser i huvudsak männen i anstalt. Då kvinnor ändå ingår utgör de så låg andel att de kan sägas försvinna i undersökningsmaterialet särskilt då forskningen sällan är könsuppdelad. Det är angeläget att specifik kvinnoforskning ges utrymme och uppmärksamhet inom och utanför Kriminalvården så att kunskap om kvinnor och kriminalitet kan öka och komma till användning. Även internationell forskning på området bör kunna tillvaratas. Kvinnor i anstalt har ofta en betydligt sämre social situation än männen. Det är vanligt med fysisk och psykisk ohälsa, hög grad av missbruk, förekomst av sexuella övergrepp och erfarenhet av våld. Då kvinnor döms till förhållandevis korta fängelsestraff är det angeläget att verkställighetsplaner tas fram snabbt och att program för att förhindra återfall sätts in tidigt samt att samtliga fyra olika utslussningsåtgärder kommer till användning och anpassas efter kvinnors situation. Det är inte acceptabelt att det utslussningsreforms ikraftträdande fortfarande för kvinnor inte ges möjlighet till reformens samtliga instrument. Det är inte godtagbart som förklaring att åtgärderna inte passar för kvinnor. Uppgiften för Kriminalvården är att arbetssättet också i det här avseendet måste avpassas utifrån kvinnors specifika situation. Möjligheten till sysselsättning är viktig för att målet att förhindra återfall i brott ska nås. Den sysselsättning som erbjuds kvinnor ska främja möjligheterna till arbete ute på öppna arbetsmarknaden. Uppgifter som närmast är av hobbykaraktär ska inte ersätta grund- och gymnasieutbildning eller annan yrkesutbildning som stärker den intagnes möjlighet till arbete. Med hänsyn till intagna kvinnors omvittnade upplevelser av fysiska, psykiska och sexuella övergrepp tillsammans med hög grad av missbruk måste höga krav på tillgång till adekvat hälso- och sjukvård på lika villkor som den som finns utanför kriminalvården säkras. Långt gånget missbruk i kombination med korta straff gör det extra angeläget att Kriminalvården samarbetar med andra berörda myndigheter för att påbörjad behandling kan fullföljas efter avslutad verkställighet. Frivilligorganisationerna är en värdefull resurs. Den kompetens och det engagemang som finns för kvinnor intagna i anstalt och deras barn bör uppmuntras och tas tillvara. Då kvinnor har relativt korta straff är det angeläget att kontakter kan skapas i ett tidigt skede. Möjligheten för den intagna kvinnan att få och kunna ta emot ett bra stöd efter verkställighet ökar om kontakt har skapats . Kriminalvårdens möjlighet att bidra ekonomiskt till frivilligorganisationernas verksamhet bör öka. Barn har rätt till kontakt med sina föräldrar, även om föräldern avtjänar fängelsestraff. Barnperspektivet måste beaktas även vid avgörande som rör säkerheten i anstalt. Ökad grad av säkerhet får inte gå ut över barnens möjlighet till kontakt. Krockar dessa två intressen bör en ökad differentiering mellan avdelningar i anstalt i så fall vidtas. Barnombuden på anstalterna måste ges tillräckligt utrymme i sin tjänsteutövning för att uppdraget ska kunna skötas på ett för barnen tillfredsställande sätt. Vi har i tidigare motioner pekat på behovet av att verksamhet i så kallade Barnahus och att samtalsmottagningar för män ska finnas tillgängliga i hela landet. Det ska även finnas särskilda mottagningar för våldtagna och rutiner för bevissäkring genom att erbjuda drogtest för personer som utsatts för våldtäkt. Vi menar även att det finns ett starkt behov av att utveckla befintliga och starta fler sexualmedicinska mottagningar i landet dit personer med beteende som leder till sexualbrott kan ges hjälp. Vidare finns det ett behov av att utveckla stödjande insatser till dem som utsatts för brott och dennes anhöriga. Kommunerna måste utveckla det egna stödet samt uppmuntra och stödja frivilligorganisationer som vill arbeta med stöd till brottsoffer och dennes anhöriga. Vi menar även att målsägande redan i förundersökningsskedet ska ha rätt till ett målsägandebiträde. Särskilt för våldsdrabbade brottsoffer har ett sådant tidigt stöd stor betydelse. Vidare ska utdömt besöksförbud kunna kompletteras med s.k. elektronisk fotboja för att öka säkerheten för den person som har ett skyddsbehov och för möjligheten att dokumentera överträdelser av besöksförbudet. 12Kriminalisering då barn tvingas bevittna våld förstärkte den socialdemokratiska regeringen skyddet för barn som bevittnat våld. stöd för barnen förtydligades. Barn som bevittnat våld i nära relationer gavs möjlighet till skadestånd. Vi menar att det nu är viktigt att gå vidare med att se om det går att förstärka barns skydd ytterligare. Barn är särskilt utsatta då de lever i en familj där det förekommer våld och hot. Enligt en undersökning som , , , SKR och HOPP mot sexuella övergrepp stod bakom, som genomfördes , menar tre av fyra tillfrågade att barn borde vara att betrakta som brottsoffer när de bevittnat våld mot en närstående. Bland borgerliga väljare ansåg så många som 82 av 100 att barnet borde betraktas som brottsoffer. På fråga om vårdnadshavare som utövat våld mot en till barnet närstående person ska kunna avgöra om barnet ska få hjälp att bearbeta sina upplevelser svarade sju av tio att den våldsamma vårdnadshavare inte bör ha möjlighet till något avgörande inflytande i den frågan. I opposition drev de borgerliga partierna krav på att ytterligare stärka våldsdrabbade barns ställning. I regeringsställning har dessvärre alliansregeringen övergett barnen. Något arbete i frågan om att stärka de utsatta barnens ställning som brottsoffer har inte påbörjats trots att alliansen nu har haft på sig. Vi anser att det är hög tid att gå från ord till handling. Vi vill utreda huruvida det ska vara kriminaliserat att utsätta barn för att bevittna våld av och mot närstående. Det skulle innebära att barnet får status som brottsoffer, vilket kan bidra till att synliggöra barnen och deras behov av hjälp och stöd. Flera organisationer kräver nu en reform. Vi i opposition menar att det är viktigt att utreda frågan. Den borgerliga majoriteten i borde samla sig och bifalla det förslag som var deras eget så sent som . 13Integritetsombudsman (IO) I dagens samhälle är de teknikrelaterade riskerna för integritetskränkningar större . IT- och telekommunikationstekniken växer samman. Stora mängder trafikdata i teletrafiken skapas och registreras. Det skapas ständigt nya IT-tjänster både hos företag och myndigheter och sådana webbtjänster används allt mer av medborgarna. Vi lämnar elektroniska spår bakom oss, vare sig vi vill eller inte, både i vardagen och i arbetslivet. Den tekniska utvecklingen skapar ständigt mer avancerade verktyg som kan brukas eller missbrukas i integritetskränkande syfte. Därutöver sker en internationalisering som innebär att personuppgifter sprids utanför gränser. Tendensen är också att allt fler bevakningskameror sätts upp på olika platser för att skapa ökad trygghet mot brott. Vi kan även se att ökat samarbete mellan länder gör att tull, militär och polissamarbete sprider personuppgifter över gränserna. I kampen mot den grova organiserade brottsligheten har rättsväsendet fått nya behövliga verktyg som buggning och preventiva tvångsmedel. Vid varje sådan lagstiftning och har det varit viktigt att balansen mellan effektiviteten hos de brottsbekämpande myndigheterna och det integritetsingrepp som sådana verktyg skapar är rätt avvägd. Vi socialdemokrater menar att det finns behov av en samlad kontroll över utvecklingen som sker, både inom myndigheter och med hänsyn till den tekniska utvecklingen i samhället i övrigt. Det behövs någon som granskar, vakar och kan slå larm när en situation uppstått som kräver ytterligare skydd för den enskildes privatliv. Det behövs en myndighet som på ett samlat sätt tillvaratar integritetsskyddsintresset och håller uppsikt så att dess gränser inte överträds. Vi socialdemokrater vill därför tillsätta en integritetsombudsman (IO). Vi avsätter för detta ändamål 2010 och 10 miljoner 2011 och 2012. En integritetsombudsman ska även företräda enskilda i ärenden som innebär att den enskildes integritet kränkts på ett sätt som inte är förenligt med lag. 14Utökad rätt till biträde beslutade om utökad rätt att ha biträde närvarande vid förhör. Vi anser det dock vara ett problem med att det är den enskilde förhörspersonen som ska stå för kostnaden för biträdet. Med en sådan ordning kommer den hörda personens ekonomiska situation att avgöra om ett biträde alls anlitas. Det är inte tillfredsställande ur ett rättssäkerhetsperspektiv och mot bakgrund av att allas likhet inför lagen ska gälla. Staten bör här ta ett ekonomiskt ansvar. Mot bakgrund av att budgetmedlen för rättsliga biträden m.m. är begränsade kan det enligt vår mening dock inte bli fråga om någon generell rätt till offentligfinansierat biträde vid förhör. I stället bör en sådan rätt begränsas till förhör under förundersökning rörande brott för vilka straffminimum är fängelse eller mer. Det får ankomma på regeringen att låta utreda hur en sådan reglering bör utformas och skyndsamt återkomma till med förslag till lagstiftning i enlighet med vad vi nu anfört.