· GX102 · 2009-10-23 09:02:43 — har frågat mig vilka åtgärder på EU-nivå jag avser att vidta för att likt bland annat och regeringar skydda den egna bilindustrin mot effekterna av just den tyska regeringens subventioner och stöd av Opel och andra tyska biltillverkare, vilka åtgärder jag avser att vidta på den globala nivån - genom bland annat WTO - för att skydda svensk fordonsindustri mot andra länders - särskilt - protektionism i nya och gamla former och vilka åtgärder jag i min egenskap av ordförande i avser att vidta och aktualisera för att stävja alla former av ny protektionism i alla medlemsländerna på fordonsindustrins område.Låt mig först konstatera att den ekonomiska och finansiella krisen inte bara drabbat fordonsindustrin.Sverige tog en ledande roll när det gällde åtgärder mot krisens kärna, finanssektorn, och bidrog därmed till att EU:s åtgärder inom denna sektor blev balanserade. Utöver detta har den i ett europeiskt perspektiv stimulerat ekonomin mer än många andra länder.Fordonsindustrin är visserligen mycket viktig för EU, men olika företag har helt olika situation och branschen är svår att avgränsa som den inte har någon speciell särställning i förhållande till andra branscher. Därför måste regeringens politik i första hand inrikta sig på generella åtgärder för företagande men som fordonsklustret kan ha nytta av. Så har till exempel ökade utlåningsmöjligheter och möjligheterna att skjuta upp inbetalningarna av skatt haft en mycket positiv effekt för underleverantörerna inom fordonsklustret.När det gäller de riktade åtgärder som trots allt bedömts nödvändiga, både i och i andra länder, är de av den arten att de måste följa tillämpliga regelverk, både inom EU och internationellt. Min uppgift som ordförande i blir i detta fall att verka för att noggrant ska följa upp att existerande regelverk efterlevs och att de generella, temporära lättnader avseende statliga stöd som införts inte missbrukas. Det finns en mycket stor samsyn mellan ministrarna att kommissionen har en mycket viktig uppgift att förhindra att det blir en statsstödstävlan mellan länderna. Reglerna måste följas också i svåra tider. Vi ser nu också att en del olika stöd avvecklas. Detta gäller bland annat skrotningspremien i både och USA.Sverige har också varit pådrivande för att det bildats en tjänstemannagrupp mellan ett antal medlemsländer för att följa utvecklingen kring Opelaffären. Detta har vi gjort för att vi på ett aktivt sätt ska kunna ha en dialog mellan medlemsländerna om vad som händer och hur vi upprätthåller de regler vi satt upp inom EU.De amerikanska globala bilföretagen har av olika skäl en speciell situation inom fordonsbranschen. Många av de åtgärder som diskuteras i , inom EU och i rör just de amerikanska koncernerna. Genom att två av de tre amerikanska koncernerna varit speciellt illa ute och blivit beroende av massiva stöd kan jag konstatera att det i också pågår en intensiv diskussion om regeringens insatser, och den diskussionen välkomnar jag. Jag har också haft en dialog med den amerikanska regeringen om detta.Det som hänt inom fordonsindustrin visar också hur viktigt det är att öka trycket för att få till stånd fortsatta diskussioner kring ett nytt . kommer att fortsätta vara pådrivande för att hävda öppna gränser och fri handel som det bästa sättet att få konkurrenskraftiga företag.Jag har både tidigare och naturligtvis inom konkurrenskraftsrådet haft anledning att återkomma till diskussionen om varför alla medlemsländer måste hålla sig till statsstödsreglerna. och min roll är att hålla en vakande öka på att EU och olika medlemsländer inte inför protektionistiska åtgärder som riskerar den fria konkurrensen. För små länder som är det avgörande att ha lika spelregler på marknaden. Jag tackar statsrådet synnerligen mycket för det här svaret. Frågan är om bilindustrin är speciell. Då säger att den inte är det. I någon mening kan man säga att det är korrekt. Bilar är inte viktigare än många andra produkter. Jag menar ändå att den är speciell av två skäl. Den är speciell för eftersom den utgör en relativt stor andel, större än i andra länder, av vår industri. Dessutom finns det en överkapacitet i bilindustrin. Den långsiktiga trenden är att bilproduktionen i och minskar, kanske med en tredjedel - optimisterna säger med . En del läggs ned, och annan produktion flyttar till Asien.Det är i princip samma problem som uppstod i jordbrukssektorn. Hotet är att man får en EU:s jordbrukspolitik för bilar. Jag menar att den stora faran för , om man inte kan hantera den här situationen med en stor överkapacitet och en svag efterfrågan, är att EU:s inre marknad de facto upphör för bilar och övergår till en konkurrens, inte mellan bilföretag utan mellan länder och länders statskassor. En sådan konkurrens kommer och svensk bilindustri att förlora. Vi är ett litet land med en liten statskassa i sammanhanget, och det är det stora hotet. Förödande subventioner och andra former av produktionsstöd blir då bestämmande. Det kommer inte att handla om vem som gör bäst bilar till bra priser, utan det företag, den företagsgrupp eller koncern vinner som kan krama ur sin regering och skattebetalarna mest subventioner.Därför måste hävdas av och av statsrådet även när ett sådant svenskt agerande kommer i konflikt med stora länders politik, som och Frankrike.Låt mig ta Opel som exempel. Det är stora intressenter som är ute på banan . Den spanska, den brittiska och den belgiska regeringen kommer inte att låta de anställda i sina länder betala med sina jobb för att de anställda i ska behålla sina jobb med hjälp av den tyska regeringen. De kommer inte stillatigande att finna sig i att den tyska regeringen med subventioner skjuter över nedläggnings- och anpassningsbördan på anställda i , och . Risken är att de svarar med egna subventioner, och då är subventionskriget mellan statskassor i gång.Den som följer den internationella diskussionen ser att vi står på tröskeln till detta och att vi kommer att hamna i detta om vi inte med kraft hävdar . Vi måste alltså skydda och bevara EU:s kronjuvel, den inre marknaden, och det är särskilt viktigt för att litet land som som dessutom har en oproportionerligt stor bilindustri.EU-kommissionen måste tukta de tyska stöden. De måste hävda konkurrensreglerna. och som små länder har allt att vinna på att en stark kommission upprätthåller EU:s förbud mot statsstöd. Annars övergår den här krisen i ett permanent tillstånd av krig med nya, högre och mer permanenta hinder för avsättning av fordonsindustrins produkter. Det är inte bara bilar, utan det är även insatsvarorna. Det är biltullar, det är bilkvoter, det är miniprisregler och det är naturligtvis direkta påtryckningar från stora länder mot mindre länder som och och mot företagen i de små länderna för att de ska bromsa sin export av bilar och bildelar.Jag har inga som helst illusioner om att utan kraftigt politiskt stöd kommer inte de här statsstödsreglerna att överleva. Till syvende och sist hänger det på de människor som leder de olika länderna att stå upp för statsstödsreglerna i en sådan här situation.Därför menar jag att statsrådet väldigt klart och tydligt och offentligt stödja i dessa ansträngningar. Diskussionen om statsstödsreglerna och den fria konkurrensen och öppna marknaden är otroligt viktig. Jag tror att om skulle ha möjlighet att fråga mina kolleger i konkurrenskraftsrådet om vilken position jag har intagit skulle han få rätt mycket tydliga signaler om att har hävdat just statsstödsreglerna.Jag och regeringen menar naturligtvis att det är de små länderna som har allt att vinna på att statsstödsreglerna upprätthålls. De stora länderna har alltid möjligheter att gå in med olika resurser därför att de är så stora, men det är de små länderna som måste hävda att reglerna ska hållas även i svåra tider. Det är precis den diskussionen som vi har haft i konkurrenskraftsrådet vid ett antal tillfällen.Vi är ett antal länder som ser hotet när de stora länderna försöker att hitta vägar runt statsstödsreglerna som vi gemensamt har kommit överens om. Det har, som jag har sagt, lett till att vi har en tjänstemannagrupp som diskuterar och följer vad de olika regeringarna gör i de olika länderna.I det här sammanhanget vill jag dock påpeka att det i första hand är kommissionen som har uppgiften att granska detta. måste ge tydliga signaler om var vi står någonstans. Det måste finnas en samsyn kring att vi ska hålla oss till regelverket, men det är kommissionen som har uppgiften att granska om statsstödsreglerna håller eller inte.Det som har hänt i ministerrådet är att vi är överens om att vi ska hålla oss till statsstödsreglerna. Det ska inte vara något statsstödsrace, och det är kommissionen som måste ha den granskande funktionen. Dessutom är jag i det här stycket glad över att Neelie Kroes har varit så otroligt tydlig i de här sammanhangen, för det vill verkligen till att vi har en kommissionär som försvarar detta regelverk.Sedan kan jag också konstatera att det är viktigt att titta på vad har gjort i det här sammanhanget. Vi har ju försökt att vara strikta i vår syn på fordonsindustrin, inte därför att vi inte bryr oss om fordonsindustrin, utan därför att vi också måste se det här mer långsiktigt. Vad är det bästa att göra här och för svensk fordonsindustri så att vi också ser att de här jobben långsiktigt? Det måste finnas en balans mellan vad regeringarna gör, och vi har då fokuserat på forskning och utveckling. Vi har fokuserat på att hjälpa till med lånegarantier och med att gå in med lån till omställningen av fordonsflottan. Men vi har inte gått in med olika stöd även om det har funnits en mycket högljudd opposition som har tyckt att vi skulle göra detta, utan jag har varit mycket noga med att upprätthålla dessa regler.Det är det som är svårt. När det blåser snålt, det är då man behöver reglerna. Det är då man måste hålla på reglerna. Det är inte när det är stiltje på vattnet som det är intressant, utan det är först när det blåser till lite grann som det prövas. Är vi vänner av fri handel? Är vi vänner av öppenhet? Är vi vänner av fri konkurrens?Mitt svar är ja, och därför har jag också så tydligt hävdat vår linje i den , och det har gett genklang också i övriga . En del som frågar mig: Hur klarar du debatten i ? Hur kan du försvara den tuffa linje som du har intagit? Men jag tror att väldigt många också visar respekt för att vi faktiskt har hållit på de här reglerna, och i grunden tror jag att de inblandade företagen också tycker att det är bra att vi har en hållning mellan vad som är politikens uppgift och vad som är näringslivets uppgift i detta. De ska inte sammanblandas. Låt mig börja med att säga att jag tycker att har gjort en strålande insats i fråga om svensk fordonsindustri och när det gäller att hävda de här principiella förhållningssätten. Det har oftast, precis som säger, inte varit populärt, och det har inte varit lätt, men har gjort det på ett mycket bra och tydligt sätt.Min oro är emellertid följande. Under trycket av kollaps på den europeiska nivån blir det väldigt svårt för oss att hävda den svenska fordonsindustrin och dess intressen, inte genom att vi skulle falla tillbaka oppositionens råd - det tror jag vore förödande. Det är helt enkelt så att andra länder har större statskassor och skulle konkurrera ut oss, inte därför att vi gör dåliga bilar i det här landet utan därför att vi inte har hur mycket pengar som helst.Tjänstemannagruppen som följer frågan tycker jag är för tam. Det duger inte med den nivån när det nu är regeringar och regeringschefer som är på krigsstigen mot varandra och är engagerade och träffas eller vägrar att träffa varandra på möten. De använder hela den vanliga klaviaturen för att få ett politiskt inflytande och hävda sina länder. Då tycker jag att en hänvisning till en tjänstemannagrupp är för tamt och för tandlöst.Jag menar att det naturligtvis är så att Neelie Kroes och kommissionen har det här ansvaret för att granska och utreda, men det räcker inte att ordföranden i konkurrensrådet säger som att hon ska hålla ett öga på risken för överträdelser, utan här gäller det att ljudligt, klart, tydligt och offentligt stödja kommissionen och stödja de principer som ligger nedlagda i statsstödsreglerna.Det räcker inte att säga detta till kolleger i ministerrådet. Det ska vara offentligt, och det ska vara tydligt. Neelie Kroes ska höra att hon och hennes avdelning i kommissionen har ett helhjärtat stöd från ordförandelandet. Det ska vara på förstasidan i ! Det ska inte vara inne i ministerrådet som detta kommer fram.Neelie Kroes är naturligtvis utsatt för en enorm politisk press. Hon har det största landet i EU emot sig, nämligen . Hon är utsatt; hon är ensam. Hon har dessutom fransmännen emot sig förutom tyskarna. Hon har en blandad kör av britter, spanjorer och belgare som naturligtvis i första hand försöker att krafsa åt sig för egen del.Vem ska då inte stödja henne med full kraft om inte den ansvariga ministern i ministerrådet gör det offentligt, tydligt, högljutt och engagerat? Det är det som jag vädjar till att göra. Ta bladet från munnen! Jag begär inte att ens läser alla tidningar, men jag tror att om skulle gå tillbaka och granska vad som är sagt i konkurrenskraftsrådet men också vad som är beskrivet, framför allt i internationell press, kring vårt agerande i ministerrådet tror jag att han skulle se att jag haft en rätt framträdande roll i att just verbalisera värnandet om det fria konkurrensen och värnandet om att vi ska hålla oss till statsstödsreglerna.En tjänstemannagrupp är tillsatt därför att de kontinuerligt ska följa detta, och det gör vi ju nästan inte på något annat område. Det är naturligtvis ministrarna som håller i detta. Vi har haft diskussioner om fordonsindustrin på nästan vartenda konkurrenskraftsråd, nu senast i , därför att vi vill hålla trycket uppe.Vid senaste ministerrådet hade vi information från kommissionen om hur man såg på frågan, och jag släppte också fram en diskussion bara därför att hålla uppe trycket på de övriga ministrarna och också stödet till kommissionen för att hävda konkurrensreglerna.Tjänstemannagruppen är mer till för att ständigt rapportera, för det händer så mycket och vi har inte rådsmöten jämt och ständigt.Jag tror också att det här har beskrivits rätt väl, men jag håller med om att kampen inte är färdig . Det här är ett ständigt återkommande arbete som vi måste jobba med. Jag tror som liberal att det måste vara väldigt tydligt i de stora kriserna att vi står upp för de här värderingarna, därför att vi ju vet att det på lång sikt leder till fler jobb. Bättre konkurrens, bättre konkurrensvillkor också inom fordonsindustrin är bra för fordonsindustrin. Det är därför som jag har varit så noga med att hävda just det här regelverket.Jag tror inte att jag kan nämna någon fråga i någon bransch som har diskuterats så hårt och tufft i ministerrådet, inte i alla fall, som just fordonsindustrin. I den diskussionen har jag och den naturligtvis varit ytterst pådrivande. Den kampen är dock inte färdig , utan det är en ständigt pågående kamp.Det är klart att vi ger stöd till kommissionär , liksom den inkommande kommissionären. Det som gör det hela lite bökigt är just att vi håller på att byta kommission. Vi ger dock vårt fulla stöd, och hela ministerrådet säger också att det är kommissionens roll. Jag har egentligen ingenting att invända mot det som säger, men jag skulle vilja att hon var tydligare i sitt stöd för och hennes ansträngningar. Vi är i ett formativt skede, och frågan är vem som kommer att avgå med segern. Precis som säger är kampen inte färdig. Det tyska valet är avslutat. handlar det om ifall de enorma subventionerna, 4 ½ miljard euro, till tysk bilindustri ska godkännas eller inte. Det pågår ett intensivt förhandlande, och kattrakande om man så vill, i vilken utsträckning ska tillåtas ge dessa subventioner och om landet verkligen ska kunna styra dem till produktionsanläggningar i och kunna exkludera Opels verksamhet i andra länder.Vi är alltså överens om att det på lång sikt är fullständigt förödande för svensk fordonsindustri om inte statsstödsreglerna kan hävdas. Vår industri klarar inte det. Vi kan inte konkurrera med tyska och franska subventioner eller andra typer av stöd.Jag vill som sagt vädja till statsrådet, och ordföranden i ministerrådet, att vara oerhört tydlig, att vara det offentligt och stödja kommissionen och kommissionär i denna fråga. Just i det här skedet tror jag att det kan visa sig vara avgörande. Jag tror att man kan säga att är bönhörd. Det är nog få som uppfattar att jag är otydlig i denna fråga. Tvärtom är kritiken mot mig att jag är extremt tydlig. Jag är tydlig eftersom jag vet att det här är bra för fordonsindustrin . Att gå in och ge statsstöd till olika branscher, olika näringar, för att rädda dem leder oftast inte rätt. Det gäller att göra rätt saker vid rätt tillfälle.Jag tror att såväl Neelie Kroes och kommissionen som , som i konkurrenskraftsrådet ansvarar för diskussionen om fordonsindustrin, känner ett mycket starkt stöd från det svenska ordförandeskapet. Det är också därför den diskussionen är intensiv i konkurrenskraftsrådet.Man kan förstås alltid göra mer. Det är precis som säger att om man inte hävdar dessa regler när det är svåra tider är det ingen mening att ha regler. Det är just när det är så tufft som det är nu som var och en måste ställa upp. Det är som i en förening - när det är bråkigt och stökigt behöver man stadgar, inte när det är lugna gatan. Så är det också på europeisk nivå.För framtida ekonomis skull måste vi vara noga med att vi håller på konkurrenskraften. Det blir avgörande för om vi kommer att ha en framtid där vi ligger i topp i ekonomin. Därför kommer vi naturligtvis att även driva på WTO-förhandlingar och annat, alltså för att hävda dessa regler. Som liberal är jag just nu den främsta företrädaren eftersom jag är ordförande, och jag lovar att kampen för den öppna och fria konkurrensen i står högst på min dagordning, och det ska den också göra.