· GW10272 · 2009-03-09 12:18:49 — , och har alla ställt frågor som berör utanförskapet. Jag avser att ge ett samlat svar på frågorna i samtliga dessa interpellationer. fråga är tvådelad. Hon frågar dels vad regeringen avser att göra för att minska utanförskapet, dels vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att klargöra hur begreppet utanförskap används. fråga är av likartad karaktär. Han undrar vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att klarlägga innehållet i begreppet utanförskap. Avslutningsvis frågar vilka initiativ jag avser att ta så att väl definierade begrepp används för sysselsättningspolitiken.Låt mig till att börja med konstatera att utanförskapet är ett internationellt vedertaget samlingsbegrepp för ett allvarligt samhällsproblem och diskuteras flitigt i ekonomiska rapporter från , IMF och inom EU. Begreppet syftar till att belysa att betydligt fler än de som i statistiken räknas som arbetslösa kan ha arbetsmarknadsrelaterade problem. Utvecklingen på arbetsmarknaden måste därför följas med en bred uppsättning indikatorer. På regeringens initiativ pågår ett arbete med att vidareutveckla arbetsmarknadsstatistiken. har de första resultaten av arbetet sett sitt ljus, och SCB kommer successivt att publicera nya och bättre indikatorer. På andra fråga om vilka åtgärder regeringen avser att vidta för att minska utanförskapet kan jag konstatera att regeringen vidtagit en rad åtgärder som stärker arbetsmarknadssituationen för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. För unga och äldre utgörs den viktigaste åtgärden av nedsättningen av arbetsgivaravgiften. Unga kan få nystartsjobb redan efter sex månaders arbetslöshet. För äldre är subventionstiden i nystartsjobben dubbelt så lång som för andra grupper, och för utrikes födda finns instegsjobb. Därutöver har regeringen enligt propositionen Åtgärder för jobb och omställning vidtagit ett antal åtgärder för att motverka ett ökat utanförskap till följd av den internationella krisen. Bland annat föreslås ett förstärkt stöd till långtidsarbetslösa genom en fördubbling av kompensationen till arbetsgivare vid nystartsjobb. Tack för svaret. Utanförskap var någonting som lanserades i svensk politik i förra valrörelsen. Det var någonting som växte fram inom högerinriktade PR-byråer och var ett oväntat politiskt grepp. Man beskrev det som att av svenska folket omfattades av det så kallade utanförskapet. Det var öppet arbetslösa, det var sjuka, det var heltidsstuderande, pensionerade, hemmaarbetande, arbetssökande, värnpliktiga. Värnpliktiga var alltså med i utanförskapet. Räknar man enligt den modellen var det 922 100 personer i så kallad bred arbetslöshet och utanförskap . Räknar man på samma sätt handlade det om 5 000 personer fler. Det har alltså ökat. Min uppfattning är att beräkningsunderlaget från första början inte var seriöst. Det här var mer ett PR-trick, ett valrörelsegrepp, det handlade om att skapa uppmärksamhet, det var inte seriös politik. Dessutom visar nu utvecklingen av högern inte håller vad den lovar. Utanförskapet, om man nu ska använda det begreppet, minskar inte. Än mer uppseendeväckande är att man sedan valet ändrat beräkningsmetoder vid olika tillfällen. Först ut var moderata partisekreteraren , som slog ihop siffror från Ams och SCB och försökte leda i bevis att under första regeringsåret hade 164 000 färre personer hamnat i det så kallade utanförskapet.Sedan kom själv med en finansdepartementsmodell med så kallade helårsekvivalenter. Det är kanske någonting som är rätt så svårt att begripa sig på. Därefter har , folkhälsoministern, påstått att antalet människor i utanförskap har minskat med 125 000 . Det är alltså så att man blandar efter vad som passar olika beräkningsmodeller. Man anpassar sig efter läget.Riksrevisionen har granskat detta och i sin rapport kommit fram till att man saknar definition. Det tycker jag är rätt så pinsamt, och det borde också tycka. Det sägs i rapporten att kejsaren står här naken utan kläder, fullständigt avklädd, bluffen är avslöjad. Det står att definitionen inte finns. stiger antalet socialbidragstagare. räknar med en rejäl ökning ända . Även om man försöker dölja det under begreppet helårsekvivalenter räknar man med en ökning år av antalet människor som inte klarar av att leva på annat sätt än med socialbidrag. Arbetslösheten är på väg att skena i väg från , arbetslinjen är havererad, 500 000 personer har på grund av höjda a-kasseavgifter försatts i en situation där de saknar försäkringsskydd. Klyftorna ökar, och ni sänker skatterna mest för de rika.Ni använder begreppet utanförskap på ett sådant sätt att människor stämplas. Uttrycket är stigmatiserande. Jag har träffat människor i många sammanhang som inte haft ett jobb och som har sagt till mig: Vet du hur det känns att ständigt få höra att man tillhör utanförskapet, att man inte är en fullvärdig del av samhället? Vet du hur det känns? Det har jag mött upprepade gånger vid olika möten. Hur har ni tänkt? Är det så att etablissemangets ovanifrånperspektiv är så självklart för er att ni inte begriper att ert ordval och sätt att bedriva kampanj stämplar människor, skadar människor och gör att de inte känner sig hemma i samhället? När får vi se en definition av begreppet utanförskap som även kan acceptera? vill regeringen inte låtsas om begreppet utanförskap längre. Man vill prata om andra saker och försöker lägga på dimridåer. Det är inte så konstigt. Er politik har fullständigt kraschat. Er politik har inte gett några som helst jobb. Er politik har lett till att ungdomsarbetslösheten rusar i höjden, att människor får gå på socialbidrag. Försörjningsstöden ökar ute i kommunerna. Det är er politik som har lett till att människor som vill jobba inte får jobba längre.Ni försöker påstå att det är den internationella lågkonjunkturens fel att människor inte får jobba längre. Men ni gick väl inte till val och sade: Vi kan regera bara vid högkonjunktur i det här landet. Blir det lågkonjunktur lämnar vi walk over. Det sade ni inte till väljarna. Ni borde i så fall ha sagt tydligt att er politik fungerar bara i högkonjunktur. gjorde den inte ens det. De jobb som strömmade till sedan ni tagit över var för att vi från Socialdemokraterna hade lagt grunden till det och för att det var högkonjunktur. Er politik gav inte några som helst nya jobb. sade i och för sig att det skulle ta innan er politik börjar bita. vet att det inte var er politik som gjorde att det tillkom nya jobb under 2007.Nu vill ni inte prata om de här begreppen längre, men i valrörelsen gjorde ni en stor sak av utanförskapet. Ni sopade med folk som var föräldralediga och som gick på högskolan. Ni sopade in alla. Oj, vad hemskt det var att de var i utanförskap, som ni kallade det. I själva verket har och den svenska modellen en sådan beräkningsgrund att de som kan räknas som varande i utanförskap i själva verket är innanför i samhället eftersom de får en form av ersättning. Men vad som händer nu i samhället är att det riktiga utanförskapet ökar, antalet människor som inte kommer att få något som helst skyddsnät i samhället, som hamnar utanför helt och hållet. Ni har försatt dem i den situationen. Ni har förskjutit dem från a-kassan, ni har sett till att det inte tillkommer några nya jobb, och ni ser till att kommunerna inte har möjlighet att vara regulatorn på arbetsmarknaden.De människor som lämnar arbetsmarknaden eller ungdomar som inte ens får möjlighet att komma in på arbetsmarknaden får ingen ersättning alls. De ska leva på allmosor. De ska leva på sina släktingar och bekanta, och det är så högern vill ha ett samhälle. Man vill inte ha ett skyddsnät. Det är så här ni vill ha det i ett samhälle, stora skillnader. Ni gick till val på det. Det ska vara skillnad på folk, det ska vara större skillnader. Det är inte så konstigt att ni tillät bonusar, som diskuterades i den förra debatten. Ni har människosynen att straffa dem som har det svårt, de ska bara bli fattigare och fattigare, och de som har glidit in på en räkmacka i livet ska bara få det bättre. Det är er människosyn. Det är inte så konstigt att det blir så . Ni har lagt grunden för de stora skillnaderna. när arbetslösheten ökar så dramatiskt säger ni: Vi kan ingenting göra. Det är någon annans fel, vi styr inte i det här landet.Men det är ni som har sett till att människor inte har sådana inkomster att de räcker. Det är ni som har sänkt skatterna för de rika och förskjutit människor från a-kassan. Alltså är det ni som har sett till att det riktiga utanförskapet ökar. Tack, finansministern, för svaret på interpellationen! Interpellationen har, precis som mycket riktigt konstaterade, stora likheter med den interpellation som vi debatterade här precis innan. Jag vet inte om det var någon sorts gudomlig ingivelse som fick de här debatterna att gå samman, för det gör att man på något sätt kan få en förståelse för vad den här debatten handlar om och varför vi lyfter fram frågan om utanförskapet igen. Den har vi ju diskuterat ända sedan valrörelsen , då vi ifrågasatte det här sättet att argumentera.Vad som har hänt nu är att också ifrågasätter den borgerliga argumentationen och den borgerliga regeringens sätt att argumentera i den här frågan. Det gör att den här debatten blir extra intressant, spännande och aktuell.Att vi från den socialdemokratiska oppositionen länge har kritiserat och sett blottorna i den här typen av retorik är som sagt var känt. Men får vi stöd från i vår kritik och faktiskt från , där även representanter för de borgerliga finns med och som är tvungna att instämma i den kritik som ger. Sedan har jag förstått att finansministern i sin tur riktar väldigt skarp kritik mot och kallar dem för inkompetenta eller oförmögna att göra sådana här analyser. Jag tycker i och för sig att det är anmärkningsvärt att man försöker ta sig ur debatten på det sättet.I min interpellation var det väldigt lätt för mig att formulera mig, för jag behövde bara citera ur skrivelse: "Avsaknaden av en klar definition av vad som utgör utanförskapet kan medföra problem för politikens inriktning. Om ett uttryckligt mål är att minska utanförskapet som målgruppen är oklar kan detta innebära svårigheter att rikta åtgärder mot de grupper där effekten förväntas bli störst. En felaktig inriktning av politiken kan leda till betydande dödviktseffekter. Om utanförskapet dessutom används som det övergripande målet för sysselsättningspolitiken innebär det att andra potentiella mål, som en låg arbetslöshet, förlorar i vikt. Detta kan vara problematiskt då det kan finns starka empiriska belägg för att arbetslöshet innebär betydande individuella välfärdsförluster. "Jag vill bara tillägga att det här inte är mina ord och mitt sätt att uttrycka mig på. Jag skulle normalt sett kanske inte valt den typen av uttryck. Men oavsett det tycker jag att det är viktigt att använda det här citatet eftersom det belyser vad i sin genomgång av det här begreppet har kommit fram till. Det är alltså en mycket, mycket förödande kritik. Då ska man inse att det egentligen inte är en kritik mot regeringens åtgärder. Man kan ju fortsätta diskutera innehållet i den politiken, som inte kan mätas på grund av att det ställs upp sådana här konstiga mål. Då blir debatten naturligtvis en annan debatt och en större debatt. Men bara för att se vidden av kritiken är det viktigt att ta till sig vad säger. Det ska bli väldigt spännande att höra hur finansministern använder sin tid och svarar på kritiken.Orsaken till att man gör det här är egentligen ingenting som går in på, alltså den politiska delen, för konstaterar att regeringens argumentation och den här typen av begrepp inte håller. Men den politiska komplikationen är inte att man använder detta begrepp på grund av någon sorts dålig insikt i hur samhället fungerar, utan att den borgerliga regeringen använder det mycket insiktsfullt med en kunskap och att man försöker dölja sin politik. Det ska jag komma in på i mitt andra inlägg. Jag tycker att det var intressant det som sade här tidigare, nämligen att begreppet utanförskap växte fram som ett oväntat grepp i valrörelsen och bara var avsett att skapa uppmärksamhet. Ja, men ni förlorade ju valet på detta bland annat, inte minst enligt era egna valutvärderingar, så det måste nog ha varit någonting mer.Det är en väldig underskattning av väljarna att tro att man kan förföra dem genom PR-byrågrepp eller att uppmärksamhetsskapande åtgärder av ytlig karaktär skulle lura väljarna. För egen del har jag nog faktiskt en högre uppfattning om väljarna och deras förmåga att ta ställning i politiska sammanhang än vad har.Både och talade här om att det görs stora skillnader och att målet för regeringens politik är att skapa stora skillnader i samhället. Då kan man säga att på den punkten har regeringens politik misslyckats å det allra grövsta. har väl börsen fallit med . Någon större förmögenhetsutjämning i det svenska samhället har säkert inte skett sedan kriget. Om oppositionen tror att det är regeringens mål att öka förmögenhetsklyftorna, är det bara att konstatera att det målet har den helt misslyckats med.Det är intressant det som säger, för det ligger en väldigt långtgående slutsats i det, nämligen att människor kan uppfatta det som stigmatiserande om man säger att den grupp de tillhör är i utanförskap. Det innebär alltså att och oppositionen anser att man inte ska tala om problemen, om de som ingår i gruppen kan uppfatta det som stigmatiserande, att det är bättre att dölja problemen än att tala om dem och lyfta fram dem, att det är bättre att mörka problemen än att ta fram dem i ljuset så att man kan diskutera vilka åtgärder som kan vidtas, vilka statistiska mått som ska användas för att fånga problemets omfattning och så vidare.Jag tycker att det är en fullständigt förödande inställning i politiska sammanhang att om man har ett problem och det finns någon som skulle kunna missuppfatta problemets verkliga innebörd ska man inte tala om det. I själva verket vore det en väg rakt ned i det politiska helvetet, om man skulle ha handlingslinjen att undvika att tala om problem bara därför att det är någon som kan ta illa upp. Den här diskussionen handlar egentligen inte om ett statistiskt begrepp eller olika statistiska mått, utan den handlar om full sysselsättning.Full sysselsättning har vi när alla som vill och kan arbeta har ett arbete. Spegelbilden till det är ett utanförskap. Det är när vi inte har uppnått full sysselsättning. Det är när människor som vill och kan ha ett arbete på grund av arbetsmarknadens funktionssätt, på grund av hur vi utformar skatter och regelverk eller på grund av hur vi utformar transfereringssystem hamnar utanför arbetsmarknaden.Naturligtvis ska vi ha en god ekonomisk trygghet för människor, en bra inkomsttrygghet i samband med sjukdom, allvarliga funktionshinder eller arbetslöshet. Men den svenska arbetsmarknaden har gått in i en alltmer problematisk utveckling. Vi har haft en arbetslöshet som har kommit upp på högre nivåer. Vi har haft arbetsmarknadspolitiska åtgärder som har stigit som de ska i lågkonjunktur, men sedan stannat kvar på en hög nivå och cementerat att människor inte kan försörja sig på marknadsarbete. Vi har haft en sjukfrånvaro som har kommit upp till allt högre nivåer, trots att befolkningen blivit allt friskare. Både den upplevda hälsan och den som kan mätas i studier har förbättrats, och har sjukfrånvaron ökat. Förtidspensioneringen har år för år ökat till nya nivåer. I många fall har det funnits en oro för att detta i grunden har handlat om ett bristande funktionssätt för arbetsmarknaden.Full sysselsättning är eftersträvansvärt. Eftersom full sysselsättning är det som vi strävar efter måste vi titta på hur utanförskapet utvecklats. Det har gjorts . Jag rekommenderar att gå tillbaka till de socialdemokratiska finansplanerna. Jag tror att begreppet utanförskap introducerades i budgetproposition, där också helårsekvivalenterna träder in som ett av de många mått man kan använda för att mäta vad detta är.Full sysselsättning är inte ett entydigt begrepp. Vi har ingen statistik som säger när det råder full sysselsättning eller inte, utan det är ett eftersträvansvärt mål där en lång rad indikatorer visar om vi gör framsteg. Är det fler som långsiktigt har arbete? Är det färre som är arbetslösa? Är det färre som står utanför arbetsmarknaden än när den fungerar illa? Är det färre som är i sjukskrivning eller arbetslöshet? Det är viktiga frågor för ett samhälle eftersom arbete är så mycket mer än bara inkomst. Arbete är en stor del av tryggheten i livet.Kärnan i att Socialdemokraterna har bekymmer med utanförskapet är att de inte riktigt vill erkänna det grundläggande problemet. har en arbetsmarknad som , , har fungerat så att en betydande grupp och en växande grupp har ställts utanför den reguljära arbetsmarknaden. Det är grundproblemet som vi måste försöka göra något åt. Det är detta problem Socialdemokraterna har så svårt att förhålla sig till eftersom de då skulle behöva diskutera de egna systemen, de egna riktlinjerna, de egna försäkringssystemen och de egna regleringssystemen. Det är detta Socialdemokraterna har så svårt för.Därför är detta i grunden ingen fråga om vilket statistiskt mått SCB ska utveckla eller hur ser på det ena eller det andra utanförskapsbegreppet. Det är en fråga om den grundläggande skiljelinjen i svensk politik där vi i alliansen vill återupprätta full sysselsättning, minska utanförskapet och i åtgärd efter åtgärd lägga fast en arbetsmarknad där alla som vill och kan arbeta också ska ha en möjlighet att arbeta. Det här handlar om att ni i politiskt syfte använder begrepp som ni inte kan definiera. Ni har inget konkret svar på kritik. sade att det fortfarande saknas en redovisning av vilka antaganden som ligger bakom prognoser för utanförskapet, att olika reformers effekter på utanförskapet inte redovisas i de ekonomiska propositionerna och att det inte heller redovisas vilka grupper inom utanförskapet som bör och kan påverkas av regeringens politik. Men ni har inget att säga om detta.För mig är det så att arbetslöshet är arbetslöshet, sjukdom är sjukdom, handikapp är handikapp och värnplikt är värnplikt. Det behövs inga utanförskapsbegrepp som stigmatiserar människor för att beskriva den typen av verklighet.Svara på frågan varför människor som jag möter som är i det så kallade utanförskapet upplever detta som negativt, stigmatiserande och som att få en stämpel i pannan som säger: Du är utanför; du är tärande och inte närande!Det här är bara en variant på debatten som borgerligheten förde om offentlig sektor som tärande och privat som närande. Ni hittar på begrepp för att nå era politiska mål.Borg, du talar om att bekämpa arbetslösheten. Den var och blir 2010 enligt Arbetsförmedlingens statistik. Ni har misslyckats. Arbetslösheten ökar och socialbidragstagarna blir fler enligt ditt eget departement och enligt dina egna helårsekvivalenter. Så ser verkligheten ut i - i ditt som du ansvarar för med dina politiska åtgärder. Människor som lämnar a-kassan står utan försäkringsskydd. Så ser det ut i ditt , . Ni kör ut människor i det ni själva kallar utanförskap.Vi har en statsminister som säger att det bara går att påverka arbetslösheten marginellt och att ingen regering kan göra något åt detta.Borg, du talar om full sysselsättning. Delar du inte uppfattning? Tar du avstånd från hans uppfattning som han har redovisat här i talarstol? Han sade att man bara kunde göra något marginellt.Jag kan upplysa herrarna om att 119 000 fler platser i arbete, utbildning eller arbetsmarknadsåtgärder finns redovisade i Socialdemokraternas alternativförslag, finansierat och klart. Det går att stödja det. Så enkelt är det. Det går att åstadkomma saker om viljan finns och om retoriken bottnar i någon sorts verklighet. Men det kanske bara är luftballonger, vilket jag uppfattar det som.Jag vill återkomma till socialbidragen. I Borgs helårsekvivalentstatistik står det 2008: 78, 2009: 85 och 2010: 86. Bakom detta döljer sig tusental; 78 000 ökar till 86 000. Man räknar med en mer än 10-procentig ökning av antalet socialbidragstagare . Det är människor som har fått göra sig av med allt - bostadsrätt, bil och andra tillgångar. För att få försörjningsstöd måste man vara ren. Därefter ska man till och vägas, mätas, bedömas och utfrågas. Livet ska läggas upp på bordet.Detta ökar i ditt , . Det kan man kalla ett utanförskap. Vad ska du göra åt detta? När ska regeringen börja satsa på jobben? Det är jobb vi behöver ha här i landet. Hur kan en regering stå handfallen och se på när människor förlorar sina arbeten, socialbidragstagarna blir fler och ungdomsarbetslösheten rusar i höjden? Människor kan inte försörja sig och hamnar i svåra situationer för att ni har tagit bort skyddsnäten, möjligheten att utbilda sig under arbetslösheten och möjligheterna till omställning.Vi vill gärna diskutera dessa frågor; det är precis därför vi interpellerar om detta. Regeringen har totalt misslyckats med det man sade i valrörelsen. Att de borgerliga vann valet är bara att beklaga, men man gjorde det för att man påstod att man skulle komma till rätta med många saker i samhället. Det har dock visat sig att det har blivit precis tvärtom.Det var under vårt senaste år vid regeringsmakten som 153 000 nya jobb tillkom. Året därpå tillkom hälften så många. Det var bra men bara hälften så bra. tvärnitade det som vi alla vet. skyller ni på en internationell lågkonjunktur och säger att ni inget kan göra: Det är inte vårt fel, så vi kan inte göra något.Varför har vi en regering som inte kan eller vill göra något? Ni kan göra saker och ting, men ni vill inte. Ni har sett till att vi har mindre inkomster till staten. ska vi låna till de skattesänkningar som ni har genomfört. Vi har mindre inkomster till åtgärder, och människor har förskjutits från a-kassan. Det har ni gjort. Det är inte någon internationell lågkonjunkturs fel. Det är hemsnickrad politik, för ni vill ha det så. Det är högerns avsikt med de stora skillnaderna i samhället. Ni vill att det ska vara så, och ni har lyckats.Anders säger att man vill satsa på jobben. Det är viktigt att folk får jobb. Varför gör inte det då? Varför förlorar fler och fler sina arbeten när regerar? säger han att det är bra om människor får arbete. Varför gör han inget åt det då utan skyller på andra?Om vi har en regering som har otur varenda gång och säger sig inte kunna regera i lågkonjunktur, varför har vi i så fall regeringen över huvud taget? Varför vill ni inte göra något åt detta? Varför säger ni att ni ska vänta med att vidta åtgärder tills vi kommit längre in i krisen? Jo, för att ni inte vill vidta åtgärder. Ni vill att kommunernas ekonomi ska försämras så dramatiskt att man måste försämra den offentliga sektorns service. Det är er egentliga avsikt, även om ni har försökt skylla på den internationella lågkonjunkturen. Ni säger att ni inte kan göra något. Ni kan om ni vill, men ni vill inte.Jag beklagar att fortfarande försöker skylla på den internationella lågkonjunkturen och säger att han satsar på jobben när han i själva verket inte gör det. Han lägger inte två fingrar i kors för att människor ska ha jobb. Vi behöver en regering som satsar på jobben. Finansministern säger att den här diskussionen inte handlar om statistik. Jag kan delvis hålla med om det, men för att komma fram till vad diskussionen handlar om är vi tvungna att först ta oss igenom det här missförståndet.Jag skulle vilja tala om vad professor säger om den här frågan:När statistiken görs om till ett politiskt kampanjmedel, när alla distinkta avgränsningar mellan olika grupper och tillstånd suddas ut och allt reduceras i en enda formel som massarbetslöshet eller utanförskap rör det sig om missbruk av statistiken.