· GX10104 · 2009-12-01 13:16:08 — Först vill jag tacka för svaret. Det är mycket vatten som har runnit under broarna sedan jag skrev den här interpellationen. Jag skrev den direkt när jag hade tagit del av agerandet från moderata kommunalpolitiska ledning. Debatten som följde hade i och för sig det goda med sig att samhället i stort blev uppmärksammat på situationen för ensamkommande flyktingbarn och att regeringen och statsrådet i alla fall i ord har tvingats ta tag i frågan. Åtgärder som vi i oppositionen tidigare hade krävt var nu plötsligt möjliga. Det är ju en del av det svar jag har fått . Det är gott så långt.Det krävs sannerligen både statliga insatser och långt vidare kommunalt engagemang om vi ska kunna ge de här barnen ett värdigt liv. Transitkommunerna som agerar slussar har fått ta ett allt större ansvar för vad som egentligen är ett nationellt ansvar. Det behövs fler transitkommuner men framför allt ett gemensamt ansvarstagande i mottagandet.Men, herr talman, min interpellation handlar egentligen om en djupare frågeställning än så. Det handlar om ledarskap, om politiskt ansvar för grundläggande mänskliga rättigheter och värderingar, om ledarskap som står upp för alla människors lika värde och inte underblåser fördomar och främlingsfientlighet. Det handlar också om kommunernas ansvar för den nationella politiken.I dessa avseenden har statsrådet avstått från att över huvud taget svara mig. Det är väldigt olyckligt, för det här behöver verkligen diskuteras. Men det är klart, det är ju moderata partikamrater till som är upprinnelsen till den här debatten.Som sagt: Det som fick mig att ställa interpellationen var att moderata kommunledning använde kommunens hemsida till att misstänkliggöra både flyktingbarnen och den nationella flyktingpolitiken som det skulle hållas informationsmöte för medborgarna om ett transitboende i kommunen.Formuleringarna var både insinuanta och försåtliga. Så här stod det:Detta agerande, som också skett i andra mindre kommuner i , visar på ett sammanbrott för svensk flyktingpolitik. Det kan inte längre vara ett kommunalt problem i att ta emot denna strida ström av tonårspojkar från oroshärdar i och . Det måste lösas på nationell nivå inom ramen för EU. Vi kommer därför att undersöka vilka möjligheter vi har för att stoppa denna cirkus. Så här får det inte gå till.Det säger sig självt att de medborgare som den kvällen gick till mötet med företaget som anordnar kom dit med förutfattade meningar.Den moderata kommunledningen har mycket starkt väljarstöd och därför ett mycket stort ansvar för vad man säger och gör. Jag lider med alla de Vellingebor som i riksmedier utmålats som inskränkta och hjärtlösa egoister. De har fått lida för en kommunledning som brustit i sitt ansvar. Jag säger tack till alla de modiga, framför allt ungdomar, som visat att det finns andra krafter i kommunen.Vellinges moderaters beskrivning av den nationella flyktingpolitiken som en cirkus och deras oförbehållsamma uttalande om att inte delta ställer alla kommuners ansvar på sin spets. består faktiskt av kommuner. Staten har själv inget territorium att upplåta för flyktingmottagande.Att, som gör , vägra kommentera så uppenbara angrepp på grundläggande svenska värderingar är inte klargörande. Jag tycker att det behöver sägas klart och tydligt från talarstol att alla kommuner har ett ansvar och att det inte är acceptabelt att kommunalpolitiker underblåser främlingsfientlighet. Att inte gör det , herr talman, är fegt. Först vill jag tacka för svaret. Det är mycket vatten som har runnit under broarna sedan jag skrev den här interpellationen. Jag skrev den direkt när jag hade tagit del av agerandet från moderata kommunalpolitiska ledning. Debatten som följde hade i och för sig det goda med sig att samhället i stort blev uppmärksammat på situationen för ensamkommande flyktingbarn och att regeringen och statsrådet i alla fall i ord har tvingats ta tag i frågan. Åtgärder som vi i oppositionen tidigare hade krävt var nu plötsligt möjliga. Det är ju en del av det svar jag har fått . Det är gott så långt.Det krävs sannerligen både statliga insatser och långt vidare kommunalt engagemang om vi ska kunna ge de här barnen ett värdigt liv. Transitkommunerna som agerar slussar har fått ta ett allt större ansvar för vad som egentligen är ett nationellt ansvar. Det behövs fler transitkommuner men framför allt ett gemensamt ansvarstagande i mottagandet.Men, herr talman, min interpellation handlar egentligen om en djupare frågeställning än så. Det handlar om ledarskap, om politiskt ansvar för grundläggande mänskliga rättigheter och värderingar, om ledarskap som står upp för alla människors lika värde och inte underblåser fördomar och främlingsfientlighet. Det handlar också om kommunernas ansvar för den nationella politiken.I dessa avseenden har statsrådet avstått från att över huvud taget svara mig. Det är väldigt olyckligt, för det här behöver verkligen diskuteras. Men det är klart, det är ju moderata partikamrater till som är upprinnelsen till den här debatten.Som sagt: Det som fick mig att ställa interpellationen var att moderata kommunledning använde kommunens hemsida till att misstänkliggöra både flyktingbarnen och den nationella flyktingpolitiken som det skulle hållas informationsmöte för medborgarna om ett transitboende i kommunen.Formuleringarna var både insinuanta och försåtliga. Så här stod det:Detta agerande, som också skett i andra mindre kommuner i , visar på ett sammanbrott för svensk flyktingpolitik. Det kan inte längre vara ett kommunalt problem i att ta emot denna strida ström av tonårspojkar från oroshärdar i och . Det måste lösas på nationell nivå inom ramen för EU. Vi kommer därför att undersöka vilka möjligheter vi har för att stoppa denna cirkus. Så här får det inte gå till.Det säger sig självt att de medborgare som den kvällen gick till mötet med företaget som anordnar kom dit med förutfattade meningar.Den moderata kommunledningen har mycket starkt väljarstöd och därför ett mycket stort ansvar för vad man säger och gör. Jag lider med alla de Vellingebor som i riksmedier utmålats som inskränkta och hjärtlösa egoister. De har fått lida för en kommunledning som brustit i sitt ansvar. Jag säger tack till alla de modiga, framför allt ungdomar, som visat att det finns andra krafter i kommunen.Vellinges moderaters beskrivning av den nationella flyktingpolitiken som en cirkus och deras oförbehållsamma uttalande om att inte delta ställer alla kommuners ansvar på sin spets. består faktiskt av kommuner. Staten har själv inget territorium att upplåta för flyktingmottagande.Att, som gör , vägra kommentera så uppenbara angrepp på grundläggande svenska värderingar är inte klargörande. Jag tycker att det behöver sägas klart och tydligt från talarstol att alla kommuner har ett ansvar och att det inte är acceptabelt att kommunalpolitiker underblåser främlingsfientlighet. Att inte gör det , herr talman, är fegt. Av någon anledning har antalet ensamkommande flyktingbarn till och till ökat väldigt kraftigt. Det finns naturligtvis många olika orsaker till att barn kommer. Men utan att fundera över det är vi ju alla överens om att minderåriga barn och ungdomar måste tas om hand, både som de får en prövning av sina asylskäl, när man prövar om de kan åka tillbaka eller inte, och när de eventuellt har fått uppehållstillstånd.I dag är det, vad jag kan se, av dem som har sökt som har fått uppehållstillstånd.Det som hände i var naturligtvis oerhört beklagligt. Trots att kommun själv inte skulle betala för det här transitboendet och trots att det var andra som skulle ta ansvar för det var det uttalanden som kändes mycket obehagliga.Samtidigt, som bland annat själv påpekar, kom det väldigt snabbt reaktioner från många håll i . står folk i kö, mer eller mindre, för att anmäla sig som gode män. Och även andra skånska kommuner som inte har tagit ansvar för ensamkommande flyktingbarn har hört av sig till Migrationsverket.Det riktigt beklagliga är nämligen att så många kommuner har vägrat att ta ett ansvar, att ställa upp, att skriva ett avtal, att ordna familjehem och så vidare för ensamkommande flyktingbarn. Där har både och jag och alla andra som jobbar med rikspolitik ett ansvar att påverka våra partier. Det är nämligen inte så att det är någon tydlig skillnad mellan borgerliga och rödgröna kommuner, utan det är ungefär lika många från båda sidorna som inte har visat sig intresserade av att ställa upp, och det är djupt beklagligt. Om varje kommun i tog emot ett par ensamkommande flyktingbarn skulle vi inte längre ha de här problemen.Nu verkar följden av den här negativa debatten kunna bli en positiv reaktion.Från sida har vi varit väldigt tydliga. Vi tycker att även om utgångspunkten är att man ska komma överens frivilligt måste det finnas en gräns, både när det gäller flyktingar i allmänhet och när det gäller barn, där staten faktiskt kan tvinga en kommun. Det är naturligtvis inte det önskvärda, men möjligheten ska finnas.Därför är vi väldigt glada över att migrationsministern, i fråga om den utredning som ska tillsättas, säger att även olika typer av lagliga åtgärder ska utredas. En svensk kommun tillhör, som sagt, och kan inte bedriva en egen migrationspolitik utan måste solidariskt finna sig i den politik som , ofta i bred enighet, har bestämt. Det är vad det handlar om när det gäller migrationspolitik.Vi har en början. En koordinator har utsetts. Samordningsdiskussioner mellan kommuner startar. Och en utredning ska titta närmare på eventuell lagstiftning. Jag tycker att det glädjande nog tyder på handlingskraft från regeringen.Jag tycker att mycket positivt har hänt sedan skrev sin interpellation. Jag förstår verkligen att han skrev den i den situation som då var, för det var väldigt beklagligt. Men tycker jag att vi är på rätt väg, och det verkar som att vi faktiskt får allt fler kommuner som är beredda att ställa upp. Men både och jag och andra ska hjälpa till och driva på gentemot våra respektive partier. De flesta av oss har barn runt omkring oss, egna barn eller barnbarn. Vi följer dem i deras utveckling. Vi gläds när de mår bra, utvecklas och når framgång i sina liv. Vi känner oro och försöker finnas där när de behöver vårt stöd.Nästan samma känsla och samma handlingskraft har vi också när det gäller våra grannars barn. Det är det som gör så många av oss så stolta över vårt land. Det är därför är så fantastiskt.Mottagandet av ensamkommande flyktingbarn och Vellingesammanbrottet sätter allt det här på prov.För mig är detta inte främst en partipolitisk fråga. Jag är helt övertygad om att alla riksdagspartier vill ha en annan ordning än den nuvarande. Jag är helt övertygad om att de allra flesta svenskar är beredda att ge ensamkommande flyktingbarn med skyddsbehov en hjälpande hand.Situationen har länge varit ohållbar för de fyra transitkommunerna, däribland tidigare hemstad , men framför allt för de ensamkommande barn som det handlar om. Det var också därför jag begärde och hade en debatt kring de här frågorna för exakt , som Vellingesammanbrottet.Då var inte statsrådet lika tydlig. Då var det som fick skäll av . Förslagen om extra transitkommuner, om att se över ersättningssystem och om att överväga en pliktlag var då kortsiktiga. Det var inga lösningar. senare presenterade statsrådet dem som lösningar på problemet.Jag tycker ändå att det är positivt. Det är ett fall framåt. Något gott kanske kom ur Vellingesammanbrottet. Men i värld är fortfarande alla de här lösningarna, som vi debatterade , kortsiktiga. De löser inte grundproblematiken. Det stod statsrådet och sade för tre veckor sedan.Därefter har han också sagt: Om ingenting händer kommer hela systemet att falla ihop i mitten av december.Det är väldigt lite tid kvar. Jag har en fråga utifrån det uttalandet men också utifrån att de lösningar som presenteras bara är tillfälliga och kortsiktiga. Vilka andra initiativ avser statsrådet att ta så att systemet inte ska falla ihop? Jag hade först inte tänkt gå upp i den här debatten, men jag tycker att det är en viktig fråga. Precis som sade här alldeles är det inte en partiskiljande fråga egentligen. Alla är vi lika angelägna om att vi ska lösa den problematik som vi nu har i med att det kommer många ensamkommande barn och att vi inte får ut dem i kommunerna. Det är ett gemensamt ansvar som vi har. Jag tror att vi måste försöka tackla det gemensamt.Jag har och också besökt många hem för ensamkommande barn för att bilda mig en uppfattning om hur det fungerar, på vilka sätt man arbetar. Det är olika på olika ställen. Jag minns särskilt en diskussion som jag hade i med hemmet där. Där berättade de hur de i grannskapet från början var mycket emot att man skulle ha ett hem för ensamkommande barn. Man hittade alla möjliga ursäkter. Det skulle bli alldeles för besvärligt och si och så. Men sedan när det väl hade varit i gång under ett tag var uppfattningen en helt annan. Man kom till hemmet för ensamkommande barn och uttryckte sin uppskattning över killarna - som det mestadels var - som fanns där.Saker och ting förändras när man väl har det inpå knuten. Det är inte bara hem för ensamkommande barn som ifrågasätts. När jag drev igenom ett föräldrakooperativ tillsammans med några andra eller mer var det protester bland grannarna. Sedan var de nöjda med att det var många barn i grannskapet.Den skandal som vi hade med - det är faktiskt en skandal - kanske behövdes för att verkligen få upp frågan på dagordningen så att alla ser vad som händer och för att vi ska kunna få ut något gott av det framöver för barnens skull. Den skandalen kanske behövdes. Vi kan få en större samsyn, och ute i kommunerna kan det bli en större samsyn. Låt mig börja med att vända mig till interpellanten. Regeringens inställning är glasklar i den här frågan. Ska det system för mottagande av ensamkommande barn som vi har i och som har beslutat om fungera måste fler kommuner teckna avtal med . Det finns ingen annan väg. Det finns inget annat som löser det problem som vi ser i dag.De åtgärder som regeringen har vidtagit syftar till att försöka hantera den akuta situationen, bland annat genom att utse en koordinator för mottagandet av ensamkommande barn som har i uppgift att i dialog med kommunerna snabbt se till att antalet platser ökar. Det är min förhoppning att det vi nu ser och hör rapporter om, nämligen att fler kommuner ställer sig i kö hos , ska innebära att det som jag talade om i debatten ska kunna undvikas, nämligen att systemet upphör att fungera. Det finns inget enkelt sätt att hantera detta. Vi har bara 290 kommuner i . Av dem är det bara lite mer än 100 som har tecknat avtal med Migrationsverket.Detta är ett ansvar som åvilar alla oss i den här kammaren som representerar samtliga partier. Samtliga partier i ställde sig bakom den nuvarande ordningen. Även interpellanten ställde sig bakom den nuvarande ordningen och röstade för den när vi införde den . Det kan vara värt att tänka på i det här sammanhanget.Jag har inga problem att diskutera i sig. Jag har varit mycket tydlig med att jag tycker att kommun, precis som alla andra kommuner i det här landet, ska teckna avtal med . Men det finns andra kommuner som har haft exakt samma retorik, exakt samma sätt att resonera kring den här frågan. 2007 väckte mina partikolleger i kommun en motion till kommunfullmäktige om att kommunen skulle teckna avtal om att ta emot ensamkommande barn. Den motionen röstades ned av den socialdemokratiska majoriteten i som använde exakt de argument som har framförts från : Det kostar för mycket, man tycker inte att man får ersättning från staten trots att det är uppenbart att systemet är kostnadsneutralt, och man tycker - upprepade dessutom det argumentet här i talarstolen - att det är ett nationellt ansvar.Men ett nationellt ansvar bygger väl rimligen på att alla är med och gör sin del av jobbet? Det tycker jag i alla fall som migrationsminister. Därför har jag varit tydlig och kommer att fortsätta att vara tydlig med att det som löser det här grundläggande problemet är att vi alla bjuder till, att vi alla ställer upp och tar ansvaret så att de ensamkommande barnen kan få ett värdigt, humant mottagande under sin första tid här i Sverige.En ibland i debatten förbisedd detalj är att deras rättssäkerhet ska kunna garanteras. Det är det som är problemet. Jag lade märke till att både och använde uttrycket transitboende. De pratade om transitboende som en lösning. Det är ingen lösning på det här problemet. Lösningen är att de här barnen får ett permanent boende. Det är också därför som jag i debatten med för någon vecka sedan - eftersom han tog upp det kan det vara värt att rekapitulera den debatten - sade att transitboende inte är en lösning på problemet. Det kan aldrig vara det. Det handlar bara om att tillfälligt placera barnen på ett ställe. Ska prövning av de här barnens ärenden kunna komma i gång måste de ha ett fast boende.Jag menar att det är dags för alla partier att ta sitt ansvar gentemot sina kommunpolitiker. Frågan tillbaka till interpellanten blir: Vilka åtgärder tänker Socialdemokraterna vidta för att samtala med sina kommunpolitiker och få dem att teckna de avtal med som är nödvändiga för att det här systemet ska kunna fungera? Jag kan börja med att svara på fråga. De åtgärder vi kommer att vidta är att vår partiledning kommer att tillskriva samtliga kommuner som styrs av oss och påtala det här. När det gäller har den socialdemokratiska distriktsstyrelsen tagit ett likadant beslut och satt i gång att jobba med varje kommun. Det är alldeles självklart. Jag sade inte att någon går fri.Tobias säger att man använder samma retorik i andra kommuner. Nej, det gör man inte. Det är riktigt att man klagar på ersättningen, och det är riktigt att man pratar om det nationella ansvaret. Men det som stod på hemsida var något helt annat. Det var insinuationer. Det var försåtliga formuleringar som ifrågasatte barnen. Det skulle ha varit ett problem att en stor del av dem var av manligt kön och att de kom från och Afrika.I den texten är det uppenbart vad man vill och vad man underblåser för stämningar. Det är tack och lov inte vanligt i Kommunsverige, oavsett politisk färg. Det är det som har gjort att så många, inte minst Vellingebor, har gått ut och sagt att nu är det stopp, nu kan vi inte leva med en sådan här stämpel på vår kommun.Jag tycker att det är en väsentlig skillnad. Jag försöker prata om och ställa frågan om ansvaret när det gäller att sätta i gång sådana här opinioner och framför allt underblåsa dem med den typ av resonemang som förts på kommuns hemsida av kommunledningen. Jag skulle gärna sett att statsrådet som är ansvarig varit betydligt tydligare i den frågan. Det är snarare den moderata partisekreteraren som har fått ta jobbet att inom partiet ta Vellingemoderaterna i örat och försöka klara upp det.Om vi låter de här formuleringarna stå okommenterade från regeringens sida, om vi säger att det är okej att man underblåser främlingsfientlighet i sin kommun är vi riktigt farligt ute. Vi som bor därnere och som har gjort det vet mycket väl hur fort och illa en sådan utveckling kan ske. Det är bara att titta över sundet hur politiker av olika schatteringar i försök att röstmaximera har hängt på sådana här trender och till och med underblåst dem.Jag säger alltså "ja" när det gäller åtgärderna - bra att regeringen nu är på gång med mycket av det som inte minst har påpekat här i kammaren.Men vi väntar fortfarande på frågan om det politiska ledarskapet när det handlar om de kommunalpolitiker som underblåser främlingsfientlighet. Visst var en del av den retorik som kom fram från kommunledningens sida på blogg och hemsida i tidningen olycklig. Det är bara att konstatera. Man sade helt enkelt att man inte kunde tänka sig några asylsökande i kommunen, trots att lösningen i det här fallet var tillfällig och man inte skulle betala. Då undrar man ju vad det är för motiv som ligger bakom.Nu har man bett om ursäkt för detta och ändrat sina uttalanden lite grann. Jag håller med om att det är beklagligt, och jag vet att mina partikamrater i i har drivit att ska ta emot både traditionella flyktingar och ensamkommande flyktingbarn.Men det stora problemet blir ändå, och andra i oppositionen, att oavsett om det är rödgröna kommuner eller allianskommuner så är det alldeles för många kommuner som inte tar sitt ansvar. Där vill jag nästan haka på ministerns fråga. För att ha en dialog här skulle det vara intressant att höra vad ni har för fler förslag.Vi har öppnat för att försiktigt pröva lagstiftningsmöjligheter och att ha en organiserad samordning med koordinator och så vidare och att resonera. Utgångspunkten måste ändå vara att det blir allra bäst om man frivilligt kan komma överens och kan ta hänsyn till kommunens speciella förutsättningar både ekonomiskt och praktiskt. Sedan ska det ändå finnas något slags tvingande möjlighet i bakfickan.Min fråga är återigen: Har ni några andra förslag, mer än det här med koordinatorn och att titta på lagstiftningsåtgärder och så vidare?Jag hoppas och tror att vi ska kunna visa att fler kommuner ställer upp, och det tycker jag är ännu viktigare än att fördöma en del av den retorik som i sig var värd att fördömas - det är jag den första att instämma i. Först vill jag säga till att jag tror att det är tredje gången jag står i kammaren och debatterar frågan om ensamkommande flyktingbarn. Varje gång har vi avkrävts svar på lösningar.För tre veckor sedan hade jag en del förslag som jag resonerade kring. Dessa förslag avfärdades av statsrådet som tillfälliga och kortsiktiga och inte som några lösningar alls. Det handlade om ersättningssystemet, och det var den kortsiktiga lösningen men ändå en lösning för den situation vi har kring transitboende. Det handlade också om att se över möjligheten att stärka lagstiftningen på området så att man inte ska kunna neka att ta emot ensamkommande flyktingbarn.Allt det där resonerade jag kring, men avfärdade det och tyckte inte att det var en lösning.Nog sagt om det. Jag kan konstatera att det är ett underlag för de initiativ som tagits - bra! Vi ska noga följa detta, men i regeringens och egen bok var detta inte en lösning. Kom ihåg det! Vi ska följa om utredningen löser problemen långsiktigt men också om de här tillfälliga initiativen löser det akuta läget som vi har nu.För akut är det. Jag har vänner som jobbar inom psykvården i , och de beskriver hur illa de här ungarna mår, hur de skär sig och hur de försöker ta sitt liv i ren desperation för att bli sedda och accepterade.Det är med dem för ögonen som jag, inte i första hand som socialdemokrat utan som medmänniska, har slagits för att fler kommuner, även socialdemokratiska, ska ta ett ansvar. Det kommer jag att fortsätta göra. De rödgröna har också föreslagit att ingen kommun ska få lov att neka till att ta emot. Det är inte detsamma som att tvinga människor att flytta till en viss kommun, som en kvot eller något annat, men ingen ska helt enkelt få neka som har gjort. Här finns ett boende och möjligheter att ta emot; då ska man inte kunna säga nej.Det man också kan se över är möjligheten för regioner att ta ett större ansvar. Jag vet att man i min region diskuterar att regionen ska vara mer inblandad. Detta har dock stött på patrull på grund av den lagstiftning vi har som säger att det är kommunerna som ska ta emot och inte regionerna. Men regionen har större möjligheter att samordna de tio kommuner som vi består av, och därför bör man titta på möjligheten att ändra lagen så att även regionerna kan ta ett annat ansvar. får man göra det liksom vid sidan av på något underligt sätt, och då blir det inte riktigt som det var tänkt från början. Men det viktiga är att man hittar en lösning så att barnen får någonstans att bo i en kommun som välkomnar dem och ser till att de får gå i skola och annat.Vi som sitter i har självklart ett ansvar i våra hemkommuner att ligga på för att de ska ta det ansvar vi förväntar oss av dem.