· GW10295 · 2009-02-13 11:42:03 — har frågat mig om jag delar och Arbetsförmedlingens bedömning att det behövs en heltäckande utredning med uppgift att se över hela systemet med tolk till döva, hörselskadade och dövblinda och om jag avser att ta initiativ till en sådan utredning. har också frågat mig om vilka övriga initiativ jag är beredd att ta för att förbättra tillgängligheten till samhällets olika områden för målgruppen exempelvis i fråga om utbildning av tolkar och mer resurser.Att samhället görs tillgängligt för döva och hörselskadade personer är en viktig fråga. Den övergripande principen är att varje samhällssektor ska utforma sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla medborgare, inklusive personer med funktionsnedsättning. Kostnader för nödvändiga anpassningar som exempelvis tolk ska finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten enligt den så kallade ansvars- och finansieringsprincipen.Den rapport har lämnat till regeringen har gett mig ytterligare kunskap om vardagstolkningen som faller inom mitt ansvarsområde och vilka gränsdragningsproblem det kan finns gentemot andra huvudmän som ska ge tolk inom arbetsmarknads- och utbildningsområdena. Det och även Arbetsförmedlingens rapport visar på är att systemet för tolk är svåröverskådligt och att det ytterst drabbar den enskilde som inte alltid vet vem man ska vända sig till för att få tolk och för vilka ändamål tolk kan ges.Jag kommer noga att analysera för att bedöma vad som behöver göras för att tolkservicen ska förbättras utan att man åsidosätter den viktiga principen om att varje samhällssektor ska ta ansvar för att den verksamhet den bedriver är tillgänglig för alla medborgare inklusive personer med funktionsnedsättning.Det som är väsentligt är att korrekt, lättåtkomlig och lättförståelig information om nuvarande tolksystem blir tillgänglig för såväl tolkanvändare som andra berörda intressenter. Det ska inte vara så att brist på kunskap och korrekt information om tolksystemet leder till att personer blir utan stöd.När det gäller andra initiativ för att förbättra tillgängligheten till samhällets olika områden har regeringen infört en ny fördelningsmodell för statsbidraget till . Den nya fördelningsmodellen tar i högre grad hänsyn till faktiska kostnader för tolkverksamheten, då det har visat sig att statsbidragets andel av totalkostnaden varierar väsentligt mellan landstingen. Den nya fördelningsmodellen införs successivt under tre års tid.Vidare har de särskilda insatserna för personer med funktionsnedsättning som Arbetsförmedlingen erbjuder förstärkts. För att arbetsgivare i större utsträckning ska anställa personer med större stödbehov höjs det ekonomiska stödet för arbetshjälpmedel till . Av samma anledning höjs också stödet för personligt biträde till för anställda och för företagare. Ett exempel på hjälpmedel är bildtelefoner där man kan se motparten använda teckenspråk. Ytterligare ett exempel är samtalsförstärkare och konferenshjälpmedel för att underlätta för en person med hörselskada att delta i personalmöten och liknande.I takt med att döva och hörselskadade blir alltmer aktiva inom många samhällsområden ökar kraven på ett tillgängligt samhälle. Den tekniska utvecklingen har också bidragit till att tillgängligheten ökat för denna målgrupp. Därför har företrädare för i samarbete med och tagit initiativ till ett seminarium där det närmare kommer att diskuteras hur olika typer av tekniska lösningar kan tillämpas inom arbetsmarknadsområdet, den kommunala vuxenutbildningen, kultursektorn och vardagslivet. Jag välkomnar det här initiativet eftersom det kommer att bidra med ytterligare kunskap om hur samhället kan bli mer tillgängligt för döva och hörselskadade.När det gäller utbildning av tolkar har det visat sig vara svårt att fylla de utbildningsplatser som finns. Därför har vid ett uppdrag att genomföra särskilda rekryteringsinsatser för att få fler med rätt förkunskaper att söka till tolkutbildningen. Jag tackar statsrådet för svaret. Även om jag inte riktigt kunde hitta svaren på mina frågor var det ändock ett svar.En av de viktigaste sakerna för ett samhälle är att man ser till att göra det tillgängligt för alla dess medborgare. Det är i det perspektivet vi måste se dagens debatt.Tolktjänsten för barndomsdöva, dövblinda, vuxendöva och hörselskadade regleras i hela fem lagar och en regeringsskrivelse. Att den regleras av så många lagar beror till största delen på att man försökt att lösa tolkbehovet allteftersom efterfrågan uppstått. Det här har inneburit särlösningar. Man har aldrig förmått se till helheten.Av den anledningen har också tolktjänsten kommit att delas in i tre olika kategorier: vardagstolkning, arbetsmarknadstolkning och utbildningstolkning. Det här var heller inte något som var tänkt från början. Det har bara blivit så. Systemet hänger inte ihop.Det som först beslutades var att döva skulle få tillgång till tolk för vardagliga situationer och att ansvaret för det skulle ligga på landstingen och regleras genom hälso- och sjukvårdslagen, vilket i sig är märkligt. Varför ska tolkservicen falla under sjukvården? Det handlar inte om sjukdom, utan om språk. Det handlar om att göra kommunikationen möjlig mellan döva och hörande, inte om sjukdom.Tolkning i arbetslivet är i princip inte vardagstolkning. Viss tolkning i arbetslivet omfattas ändå av ansvar. Men man får inte tolk för att utföra sitt arbete. En döv som ska instruera någon på arbetsplatsen får inte tolk. En döv som behöver tolk för kundkontakt får inte tolk. Gränsdragningen är inte lätt, och tillämpningen varierar från tolkcentral till tolkcentral. Och var går gränsen mellan landstingens åtaganden när det gäller tolkning i arbetslivet och Arbetsförmedlingens? Ingen vet säkert. Landstingen bedömer olika, och arbetsförmedlingarna bedömer olika. Vilka arbetsgivare vill anställa döva när det är krångligt, tidsödande och dyrt?Det tredje området, utbildningstolkning, ingår inte i ansvar och är ytterligare ett exempel på ett område där man inte har sett till helheten utan bara löst vissa delar. För studier på universitet, högskolor och folkhögskolor finns särskilda medel avsatta för teckenspråkstolkning. Men för studier inom den kommunala vuxenutbildningen gäller ansvars- och finansieringsprincipen, vilket innebär att det är upp till varje kommun att avgöra om de har råd att bevilja tolk.För privata utbildningar saknas helt kostnadstäckning, och det regleras inte av någon lag. Eftersom tolkservice är kostsamt innebär det ofta att man utestängs från studier inom både den kommunala och den fristående vuxenutbildningen.Alla inblandade känner till problemen och har fått det bekräftat genom utredning om vardagstolkning och Arbetsförmedlingens redovisning. Varken tolkcentralerna, arbetsgivarna, eller utbildningsanordnarna vet var gränserna går för det ena eller andra. Än värre är det naturligtvis för brukarna som ofta inte har en aning om hur hans eller hennes behov av tolk för att kunna delta i en fortbildning eller klara sitt arbete ska lösas. Döva nekas tolk på grund av bristen på resurser, ett oklart betalningsansvar och ett otydligt regelverk. ingår i en regering som sedan den tog över ansvaret för landet utan att tveka har sänkt skatter motsvarande kostnaderna för all äldreomsorg i landet. Men i en fråga som handlar om att försöka göra samhället tillgängligare för en på många sätt utsatt grupp vågar hon inte ens säga: Ja, det tänker jag göra. Vad är problemet, ? Det är väldigt bra att vi får den här diskussionen om dövblindas situation och behov av tolkar. ordnade Förbundet om just behovet av tolkar och över huvud taget de behov som människor som är dövblinda har av olika skäl.Det var där en forskare, , som redovisade sin avhandling som just behandlar dövblindas situation. Hon underströk att det är en heterogen grupp. Vi har barn som föds dövblinda. Vi har ungdomar och vuxna som successivt förlorar syn och hörsel, och vi har äldre som också gör det. Det är olika behov i de olika grupperna.Hon redovisade också, som var inne på här, de lagar som vi har stiftat här i . De har alla haft det goda syftet att göra det bättre för människor med funktionshinder, och i det här fallet människor med dövblindhet. De har varit välmenta, men de är inte samordnade och har tillkommit vid olika tider. Detsamma gäller också finansieringen.Det är därför bra att och Arbetsförmedlingen, såsom statsrådet redovisar här, har tagit tag i frågan och pekar på problematiken. Jag ser av svaret att utredningarna nu bearbetas i . Det är alldeles utmärkt att man ser problemet.Det är viktigt att man följer den nya fördelningsmodellen. Jag förutsätter att fortsätter att blicka in i den så att vi ser hur det fungerar. Vi ska inte börja ändra i nya system för tidigt.Det är bra med det stöd som har kommit för Arbetsförmedlingen som statsrådet redovisade här. Jag tror att här har en väldigt viktig roll att spela. Det har fått ganska stora anslag för att pröva olika hjälpmedel. Det jag kan mest om är hjälpmedel till äldre personer, men det gäller även andra. Det handlar om att föra ut kunskaper till olika delar av landet om vilka hjälpmedel som är bra eller inte.Statsrådet lyfte fram frågan om fler tolkar som ett problem. Det är svårt att fylla platserna. Det är oerhört viktigt att man beskriver arbetets innehåll. Det är ett väldigt meningsfullt yrke att vara tolk för dövblinda.Jag vill komma in på äldres situation. lyfte fram äldre som successivt blivit dövblinda. Dödligheten bland dem är högre än bland andra äldre. Det finns inga rena sjukdomsskäl för det annat än att de råkar ut för olycksfall och depressioner när de inte ser och hör längre.Jag ser att klockan går. Jag kommer i mitt avslutande inlägg att gå in på vad jag tycker att man ska göra för just äldre dövblinda. Man kan tycka att det är en något defensiv hållning. Visst kan det vara viktigt att hålla sig till principer. Det gäller framför allt principen om allas tillgänglighet i samhället. Men när vi lever i ett samhälle som ständigt stänger ute människor blir en sådan princip enbart ord och ingen verkfull kraft att förändra ett samhälle.Vi har normer som jobbar mot tillgänglighet och det vi nu diskuterar i den specifika frågan. har vi i kammare, som ändå måste ingå i någon sorts samhällssektor, teckentolkar som tolkar den pågående debatten. Det är inte en daglig bild för oss riksdagsledamöter att vi har tolkar som gör platserna uppe på läktaren tillgängliga för dem som behöver det hjälpmedlet för att kunna följa en samhällsdebatt.Även när det handlar om vår egen sektor har vi problem att nå hela vägen ut när det gäller att vara öppen och tillgänglig. Det är väl ändå lite allvarligt eftersom utgör den högsta beslutande församlingen i Sverige.Jag tycker att det är defensivt. ställde en fråga om man kan tänka sig en utredning som baserar sig på vad kommer fram till. Man bör vara så pass öppen. Vi är öppna i andra sammanhang. Vi ställer inte samma krav på olika sektorer att klara sysselsättning och jobb.Vi har positiv särbehandling i form av lönebidrag och speciella arbetsmarknadspolitiska åtgärder som riktar sig specifikt mot vissa grupper. I regeringens fall handlar det om instegsjobb som riktar sig mot specifika grupper för att hjälpa dem in i samhället.Man ska ha mer öppenhet. Visst ska principer gälla. Men vi måste vara öppna för lösningar hur vi ned som stänger ute människor från tillgänglighet.Regeringens ambitioner har inte riktigt med frågeställningen att göra. Tekniska lösningar kan vara bra. Men tekniska lösningar för gruppen som är i behov av tolk är inte vad som behövs för den dagliga konversationen på en arbetsplats.Man kan tänka sig hur det är om jag själv går ut här till kaffeautomaten och behöver en tolk för att kunna följa med i den debatt och diskussion som pågår i kammarfoajén. Om jag inte har det stängs jag ute från informationsinhämtning som borde vara självskriven för människor på en arbetsplats eller som i det här fallet riksdag.Jag vill ta upp en sak till innan min talartid är ute. Det gäller utbildningen och att det är så svårt att fylla utbildningsplatserna. Ambitionen att göra någonting är bra. Däremot hoppas jag att man också ställer sig frågan: Varför är det så få som söker till att bli tolkar?Kan det vara så att signalsystemet även där är tydligt? Du kan inte göra ett fullgott jobb. Bristerna i samordning och regelverk gör att du känner: Det här jobbet är inte vad jag hade tänkt mig, och därför söker jag inte den typen av utbildning. har väckt en viktig interpellation. Men jag tycker att ansvarigt statsråd, , verkligen kör en försiktighetsprincip när hon svarar. Det är ett icke-svar. Det borde inte vara så svårt att säga: Vi vill titta på hur vi ska tillsätta en utredning och vilka direktiv vi ska ge den.Vi har från sida väckt ett antal interpellationer om dövas, teckenspråkigas och dövblindas situation. Bland annat motionerade vi om just den här frågan och sade att man omgående måste titta på tolkservicen. De signaler vi har fått från brukarorganisationerna är så tydliga: Det fungerar inte ute . Det räcker inte att säga att vi fördelar om de pengar som finns lite mer rättvist när resurserna inte räcker till och systemet är alldeles för krångligt.Jag tycker att är föredömligt tydlig i sin rapport när man säger att det är svårt för brukarna. Det är mycket svårare att få tolk till aktiviteter som fritid och sociala sammanhang. Människor avstår från att beställa tolk eftersom de vet att de så ofta har fått nej.Det handlar om att andra prioriterar vad som är viktigt för en själv. Självfallet är det viktigt att ha tolk vid läkarbesök och myndighetskontakter. Men det är också oerhört viktigt att fylla sitt liv med meningsfullheter i fritid och kultur, att ha kontakt med människor och att fungera på sin arbetsplats. Det är inte rimligt att andra ska prioritera vad som är viktigast för någon annan. Det handlar om självbestämmande. Man ska naturligtvis ha makten över sitt eget liv även om jag inte är hörande eller varken ser eller hör.Jag tycker att vi fick ett så väldigt bra exempel när jag var på samma konferens som . Där berättade man om mannen som var dövblind och som hade ett intresse som han kunde fortsätta med om han hade tolk. Han tävlade och var framstående, och han ville gärna tävla runt om i . Men det går inte. Han kan inte fortsätta med det som är hans stora intresse därför att tolkservicen inte fungerar där.Jag har också ett annat exempel på en kvinna uppe i som var svårt sjuk. Hon hade dödsångest, men hon kunde inte få teckenspråkigt stöd att bearbeta sin dödsångest under sin sjukdom. Så ska det inte heller fungera.Den andra fråga som tas upp, och som även tog upp, är arbetslinjen. Man måste kunna jobba, fortbilda sig och delta i arbetsplatsmöten. Man ska till och med kunna starta eget som teckenspråkig döv. Då måste man ha hjälp med tolk i olika situationer.Jag tror också att man måste se att om det blir väldigt dyrt för arbetsgivare att ha människor som behöver tolk - teckenspråkiga, döva eller dövblinda - har de ett incitament att inte anställa någon som behöver tolk och drar en kostnad.Jag tycker att det är tydligt på alla plan. För möjligheten att utvecklas, att bestämma över sitt liv, att få jobb, att utbilda sig, att ha en meningsfull fritid, fritidsintressen, kulturliv och kontakter med andra måste vi se över tolkningen. säger tydligt att systemet är så krångligt och rörigt att det inte går att göra om. Vi måste ta ett helhetsgrepp. Jag vill fråga om hon inte kan säga ja till att ta det helhetsgreppet här . Det är en viktig och angelägen fråga som vi diskuterar. Tolktjänst är en viktig förutsättning för att kunna vara engagerad i samhällsliv och i arbetsliv för den som behöver den insatsen.Socialstyrelsens rapport har tydligt visat att det är svårt för den enskilde att få en överblick över systemen. kan man notera en glädjande utveckling; det är allt fler som behöver och efterfrågar tolktjänst. Det betyder att allt fler med en funktionsnedsättning på området har möjlighet att vara delaktiga i arbetsliv och samhällsliv. Jag tycker att det är fantastiskt roligt och glädjande att behovet av tolktjänst faktiskt ökar.Men det är ett struligt system. Jag måste ändå påminna och som står här och kritiserar detta om att det är ert parti som har varit ansvarigt för hur systemet har byggts upp. Det är som sagt var mycket struligt och mycket svårt att överblicka. står ni och önskar att en ny regering genast ska lösa de gamla problem som den gamla regeringen har skapat.Det gör vi, skulle jag vilja säga. Vi har ambitionen att förbättra situationen. Vi jobbar systematiskt med frågorna. Vi har verkstad när det gäller handikappfrågor över huvud taget, och vi har gjort en hel del.Låt mig påminna om möjligheterna till deltagande i arbetslivet, som jag tror väsentligt underlättas när arbetsgivare vet att hjälpmedelskontot höjs från 50 000 till 100 000 . Det är alltså en fördubbling. Det här kan ofta vara ett hinder för att gå in i en anställning. Ersättningen till personligt biträde höjs från 50 000 till 60 000 . Det är stora förbättringar för att öka möjligheterna till ett deltagande i arbetslivet. av nystartsjobben har också gått till personer med funktionsnedsättning. Vi har vidtagit en rad åtgärder som har varit framgångsrika och som har ökat förutsättningarna för deltagande.När det gäller tolktjänsterna fanns egentligen de här ingångarna i . När vi fick den tillsatte vi en interdepartemental arbetsgrupp, för vi såg att det inte är endast ett departements problematik eller ansvarsområde att ta tag i detta. Här behövs många som samverkar med varandra, och alla måste ta sin del av ansvaret. Vi kunde dela upp i en mängd olika delområden där varje del fick sin hemvist på rätt departement.Det var utifrån den utredningen som vi beslutade att be att kartlägga detta och komma med en undersökning som visar hur tillståndet är . Det är ju där man måste börja om man ska göra en förändring. Man måste veta hur situationen ser ut och hur läget är i i dag.Nu har vi fått undersökningen. Vi fick den , så den har anlänt till oss ganska . kom utredningen och rapporten från Arbetsförmedlingen, som indikerar samma sak: Detta är ett svåröverblickbart system - ett lappverk och ett lapptäcke - som har byggts upp och som inte fungerar väl i dag.Nu begärs det av mig att jag genast på stående fot ska säga vad nästa steg är. Det kommer vi naturligtvis att kunna göra, men beredningstiden måste kunna få vara lite längre än så. Min ambition är att hitta möjligheter att förbättra situationen för den enskilde. Det måste vara ett överblickbart system. Man måste veta vart man kan vända sig för att få tolktjänst. Det är otillfredsställande att det ser ut som . Jag ber att få återkomma till detta i mitt nästa svar. Det är lite spännande varje gång att höra ministrar som inte verkar ha förstått att det är de som innehar makten. Det må så vara att vi har varit med och bidragit till den situation som finns ; så är det naturligtvis. Men det är nu som ni har möjlighet att påverka.Allt fler efterfrågar tolktjänst, säger . Det är positivt att det är så. Men om vi inte löser den problematik som vi försöker beskriva här kommer det fortfarande att finnas ett stort antal människor som kommer att nekas tillgång till tolk på grund av att systemet ser ut som det gör.Jag har ett antal exempel som jag tycker belyser problemen på ett bra sätt. Det första är en ung man i som är politiskt aktiv. Han beställde tolkar till partimöten för en hel termin. Han blev nekad alla tolktillfällen med svaret att det inte fanns tillräckliga ekonomiska resurser. Han gav upp och lämnade politiken.En annan ung man som är aktiv simmare och medlem i beställde tolk för tolv träningstillfällen med tränare. Han beviljades fem.En döv flicka vars största intresse är ridning skulle börja på ridskola. Hon beviljades endast tolk för fem ridlektioner under hela terminen och kunde inte börja eftersom hon inte hade någon chans att tillgodogöra sig ridinstruktionerna.Döva föräldrar i anmälde sig och sina bebisar till babysim. De beviljades inte tolk.En förälder ville att hennes femåriga dotter skulle få gå på simskola . De nekades tolk. Flickan fick ingen simskola.Den största händelsen för många av de döva pensionärerna i är den årliga julfesten. Gruppen döva pensionärer beställde tolk men blev nekade. Det var tolkbrist på grund av ekonomin.En döv person i hade tätt efter varandra nekats tolk till begravning av nära släktingar.Ett dövt par som skulle köpa hus och behövde tolk vid samtal med mäklaren fick inte tolk.Gunilla i får ingen tolk för sina komvuxstudier eftersom både kommunen och säger nej.Listan på exempel där döva nekas tolk är oändligt lång.Fru talman! Det finns omkring 10 000 personer i , statsrådet, som är födda döva och har teckenspråk som sitt första språk. Ytterligare 20 000 personer använder teckenspråk. Det finns 21 tolkcentraler i . Alla de här väntar på att få tillgång till en ny sammanhållen tolkorganisation som på ett bättre sätt än ser till de enskilda människornas behov. Det är alltså den situationen som vi diskuterar . Det är den diskussionen som måste ta på allvar. Jag förstår faktiskt inte varför det är så svårt att säga att jag kommer att göra allt vad jag kan för att se till att förändra och förenkla det här systemet. Det måste man väl ändå kunna ta utan att binda upp sig.Jag har ett medskick från i som jag har bett lämna synpunkter på det här. Han säger bland annat att vi bör säga svenskt teckenspråk då vårt språk talas endast här i och på . Det är säkert en viktig synpunkt som inte jag hade tänkt på tidigare.Det finns stora regionala skillnader, till exempel i är behovet mycket större än i . På det viset menar han att det är bra att låta en enhet sköta samtliga tolkbeställningar.Han frågar också vilka som är brukare. Ofta hävdas det att enbart de döva behöver tolk fast behovet är exakt lika stort åt andra hållet.Patientsynen bör också bort. Det handlar om språkbruk, inte om sjukvård.Slutligen bör man tänka på att de så kallade CODA-barnen, alltså barn till döva föräldrar, får samma rättigheter till teckenspråkstolkar som döva då det svenska teckenspråket är deras modersmål. Den rättigheten har förvägrats dem tidigare. Jag upplever ju inte statsrådets svar som defensivt utan mer som att man måste tänka till om man ska skriva direktiv till en utredning eller om man ska ge uppdrag till någon myndighet och om ett uppdrag av det här slaget ska begränsas till tolkning eller om det ska vidgas till att också innefatta lite andra insatser.Jag vill lyfta fram äldre dövblindas behov. Omvärlden uppfattar ju att äldre ser sämre och sämre och att det inte är mycket att göra åt, att de hör sämre och sämre och att det inte heller är mycket att göra åt. Därmed kommer de bort i hälso- och sjukvården. De får inte de insatser som de är berättigade till.Östergötlands landsting har tillsammans med Föreningen , Nationellt Kunskapscenter för dövblindfrågor och med stöd från Allmänna arvsfonden gått igenom en rad enkla insatser som avsevärt skulle kunna hjälpa de dövblinda.Det som man kommer fram till, på grund av att ansvaret är splittrat på så många olika händer, är att man skulle behöva ett nationellt handlingsprogram för insatser från olika sektorer för att skapa en bättre situation för den här gruppen. Jag kan tänka mig att detsamma också gäller för andra grupper dövblinda personer. Då var vi där igen: Vad gjorde ni förra mandatperioden och vad gjorde ni inte? Frågan är vad vi håller på med här och just . I kammare håller vi på med en kontrollmakt som vi som riksdagsledamöter använder. hade kontrollmakten att ställa interpellationer till den dåvarande regeringen. Den kontrollmakten utövar vi när vi är i oppositionsställning. Vi följer upp myndigheters förslag och ställer krav på ministern.I dag tycker jag att kravet är ganska modest, att kanske bara få det som tog upp, ambitionen att titta på direktiv, ambitionen att gå vidare i riktning mot en utredning. Det är ungefär så jag uppfattar de behov som för fram.