· GW10579 · 2009-09-10 14:48:56 — har frågat mig dels vilka initiativ jag avser att ta för att hindra utländska företags illojala konkurrens och lönedumpning i , dels vilka initiativ jag kommer att ta under det svenska ordförandeskapet för att alla länder ska respektera fyramånadersregeln.Den andra frågan, och även stora delar av den bakgrund som ges till båda frågorna, rör huvudsakligen socialförsäkringsområdet och faller egentligen utanför mitt ansvarsområde. När det gäller frågan om illojal konkurrens och lönedumpning vill jag ändå säga några ord från mer principiella utgångspunkter.I har vi som bekant ett system där stora delar av villkoren för de anställda regleras i kollektivavtal. Själva grunden för den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på att statlig inblandning ska undvikas. Det är arbetsmarknadens parter som ansvarar för att reglera villkoren och även utöva tillsyn över att villkoren tillämpas i praktiken.Särskilt viktigt är parternas ansvar när det gäller lön eftersom vi inte har någon minimilönelagstiftning i . Att parterna ansvarar för lönebildningen är kanske den enskilt viktigaste ingrediensen i vad vi brukar kalla den svenska modellen.När det gäller arbetstagare som tillfälligt arbetar i , det vill säga den situation som interpellationen rör, ska enligt utstationeringslagen vissa grundläggande arbets- och anställningsvillkor i den svenska lagstiftningen tillämpas. Det rör sig om bestämmelser i semesterlagen, arbetstidslagstiftningen, arbetsmiljölagen och diskrimineringslagstiftningen. När det gäller vilken lön som ska tillämpas på, som frågan rör, polska utstationerade arbetstagare är detta dock en fråga som helt ligger på de svenska fackens ansvar att genomdriva. I kölvattnet efter den så kallade Lavaldomen i pågår just nu arbetet med att se till att facket även ska kunna ta detta ansvar.När det gäller svaret på den andra frågan handlar frågan som sagt närmast om regler på socialförsäkringsområdet och inte på arbetsmarknadsområdet som jag ansvarar för. Men såvitt jag förstår syftar i interpellationen på tillämpningen i av de EU-regler som samordnar medlemsländernas socialförsäkringssystem. Reglerna gör det bland annat möjligt för arbetstagare och egenföretagare vid arbete i ett annat land att fortsätta tillhöra sitt hemlands socialförsäkringssystem . Det kallas utsändning, och ett intyg utfärdas av ansvarig myndighet i det aktuella landet. I är denna myndighet . Jag är inte rätt person att kommentera regelverket eller dess tillämpning i de olika medlemsstaterna närmare, men såvitt jag förstår måste en rad faktorer beaktas i varje enskilt fall innan ett utsändningsintyg kan utfärdas. För egenföretagare gäller som en sådan faktor att verksamhet med viss varaktighet måste ha bedrivits i det land där intyget utfärdas. Den så kallade fyramånadersregeln är enbart en riktlinje när det gäller bedömningen av om ett av ett flertal kriterier för utsändning är uppfyllt. i gör en samlad bedömning av samtliga kriterier i varje enskilt fall. Nya regler om samordningen av socialförsäkringen inom EU kommer att börja tillämpas , förordning nr 883/2004 med tillhörande tillämpningsförordning. De nya reglerna är förenklade, moderniserade och anpassade till rättsutvecklingen. Reglerna om utsändning har utvecklats och förtydligats. Dessutom ställs nya krav på myndigheterna i de olika länderna att samarbeta och nå samsyn i enskilda fall. har varit aktivt i framtagandet i de nya bestämmelserna, och under det svenska ordförandeskapet kommer arbetet att inriktas på de omfattande förberedelserna som krävs för att de ska kunna tillämpas på bästa sätt. Jag vill tacka arbetsmarknadsministern för svaret. Jag förutsätter, även om det andas något annat i svaret, att arbetsmarknadsministern företräder hela regeringen och i den egenskapen också får klara ut alla de frågor som interpellationen handlar om.Mot bakgrund av den debatt som var alldeles är det intressant att notera att det jag tar upp, frågan om olika bemanningsföretag som finns i utlandet och som olika företag i hyr in arbetskraft från, är en verksamhet som expanderar och har expanderat . Det är många fler från utlandet som jobbar via dessa bemanningsföretag i . Det är egentligen, tycker jag, ett systemskifte på den svenska arbetsmarknaden som sker.Då kan man ställa sig frågan: Varför är det så? Ja, det är av det enkla skälet att det finns många sätt att kringgå de lagbundna skyldigheterna att betala arbetsgivaravgift, att betala skatt. Det här är ett sätt, att via andra länder försöka hyra in arbetskraft i och på det viset kunna minska kostnaden. Men det är en fråga om illojal konkurrens.Det ser vi nu i bransch efter bransch, främst inom byggbranschen men också inom städbranschen och inom skogsbranschen. Bärplockning, som kommer att diskuteras senare, är ett annat sådant exempel. Den gemensamma nämnaren är nämligen att det är fråga om branscher som har lättrörliga arbeten, där det inte krävs maskininvesteringar och liknande, utan där det i första hand handlar om arbetskraft, alltså människor av kött och blod. Därför är det extra viktigt att man ser på den här utvecklingen, och det är bakgrunden till min interpellation.Jag har också tagit del av en rapport från GS, alltså LO-facket för skogs-, trä- och grafisk bransch, som de kallar för Det gröna guldet, om vilda västern i den svenska skogen. Det är en ganska intressant redovisning av hur det ser ut , och jag vill uppmana arbetsmarknadsministern att ta del av den rapporten, för den beskriver just den här utvecklingen.Bakgrunden till det som jag tar upp i interpellationen som handlar om är att EU:s administrativa kommission om social trygghet för migrerande arbetare har satt upp särskilda riktlinjer i ett intyg som heter E 101, och de ska följas av medlemsstaterna.Det handlar för det första om att bemanningsföretag vars enda sysselsättning är att skicka arbetare till ett annat land inte får något intyg E 101 för sina anställda. Man måste för det andra bedriva av sin verksamhet i hemlandet, och den ska ha pågått . Och man får inte enbart ha administrativa kontor i hemlandet, utan man måste ha anställda som är verksamma i hemlandet och som man sedermera kan skicka vidare till ett annat land via ett bemanningsföretag.Det är framför allt en av de här punkterna, den om fyramånadersregeln, som aktivt bryter mot. Min fråga var, och jag har inte fått svar på den, vad arbetsmarknadsministern avser att vidta för åtgärder. Jag har heller inte fått svar på frågan om arbetsmarknadsministern tänker lyfta fram frågan under det svenska ordförandeskapet. Som skriver i interpellationen är kravet för utsändning "att företaget bedrivit verksamhet i landet där intyget söks ". Ja, det är det som står i förordningen 883. Men sedan är det vissa medlemsstater som har gått längre än de gemensamma reglerna och ställt upp samma praxis för hur reglerna ska tillämpas. I sammanställningen enas man om att "betydande omfattning" kan anses föreligga om verksamheten har pågått . Har verksamheten pågått måste andra faktorer vägas in i varje enskilt utsändningsfall. Vad jag förstår tillämpar inte praxis generellt utan gör en bedömning från fall till fall.Det är rätt lätt att ansluta sig till grundfråga i interpellationen. Det är naturligtvis vår utgångspunkt, och det har det varit ända sedan första Lavaldiskussionen och hela vägen igenom, att svenska avtal ska gälla i . Vi har legat på för att denna förordning, som är uppe för diskussion och omförhandling inom ramen för rådet, ska förenklas och förtydligas och att transparensen ska öka för att på det sättet se till att reglerna efterföljs. Och det är klart att har rätt i att de här reglerna ska följas.Eftersom det är som förhandlar i om just den här förordningen ska jag ta kontakt med henne och naturligtvis också med kommissionen för att höra hur de ser på den här typen av frågeställning. Jag misstänker att den praxis som jag refererade till är tolkningsbar. Och låt oss vara ärliga med att en hel del av de förordningar som finns på EU-nivå, som sedan tolkas av , är rätt besvärliga. De har tillkommit efter det att 27 länder ska komma överens, och ska 27 länder komma överens blir det per definition kompromisslösningar med många tolkningsmöjligheter och utrymme för olika typer av specialpraxis och andra lösningar. Det gör det svårt för alla inblandade att veta vad som egentligen gäller. kan man få domar som vi fick, om vi pratar arbetstidsfrågan, i till exempel Simap- och Jäger-domarna eller varför inte Lavaldomen, som är olyckliga och som egentligen ställer fler frågor än de ger svar. Jag misstänker att det här rör sig om ett liknande fall som ännu inte har kommit till EG-domstolen.Eftersom jag på intet sätt är expert på förordning 883 och dess tolkning och hur agerar, ska jag ta med mig den här bollen och försöka bringa ytterligare klarhet i det här specifika fallet och se om jag kan ge lite mer och bättre information till än vad jag faktiskt kan . Jag får vara så ärlig. Jag tackar arbetsmarknadsministern för ett uppriktigt svar. Jag tycker att det är positivt att arbetsmarknadsministern är beredd att titta över frågan. Det är oerhört bra.Jag vill ändå påminna om det jag sade i mitt första inlägg. Vad anser arbetsmarknadsministern och regeringen om den utveckling vi har med allt fler branscher som omfattas av allt fler bemanningsföretag som kommer från utlandet? Det skapar en illojal konkurrenssituation på den svenska arbetsmarknaden både mellan företag och för anställda eftersom det oftast handlar om lägre lönekostnader och arbetskraftskostnader. Det är det som indirekt medverkar till att också de svenska löntagarna kommer att riskera att få sämre anställningsvillkor eftersom människor från andra länder med lägre löner och sämre anställningsvillkor kommer att kunna komma in på den svenska arbetsmarknaden bakvägen. Detta är som jag ser det ett stort systemfel som vi håller på att få på den svenska arbetsmarknaden. Det är ett stort problem, tycker jag.Det finns ingen fullständig statistik över det här, men det har ökat med . Det handlar om dem som har intyg. var det 13 000 som hade ett sådant här E 101-intyg. Men man vet fortfarande inte hur många det är som är här i alla fall och som inte ens har ett intyg.Skogs- och träfacket eller GS, som det heter, har gått fram och sagt att de tycker att man borde ha ett nationellt register för alla utländska företag och deras anställda i så att man kan följa upp det här på ett tydligt sätt. Jag tycker att arbetsmarknadsministern borde ta med sig även detta till de fortsatta överläggningarna. Delvis är ju detta en fråga för , men det borde också vara en fråga för EU att ha ett register som omfattar samtliga EU-länder. På det sättet skulle vi kunna få lite mer ordning på den här frågan på arbetsmarknaden såväl i som i andra länder. Det här är inte en fråga om den svenska modellen och om fackets ansvar för löne- och anställningsvillkor och avtal med arbetsgivaren. Det är även en fråga staterna emellan att tillse att regelverket är någorlunda likvärdigt och att vi förhindrar olika former av lönedumpning på arbetsmarknaden, inte minst på den svenska.Min fråga till arbetsmarknadsministern är om han är beredd att medverka till ett sådant register. är svaret nej. Skälet är naturligtvis att vi har en helt öppen arbetsmarknad när det gäller EU-medborgare. Som EU-medborgare behöver man inte söka arbetstillstånd i , utan man kan komma hit och arbeta ändå. Den grundregeln är i grunden inte bara rätt bra, utan väldigt bra.Det handlar om utstationering. Det är det som gäller. Om man är utstationerad från ett EU-land, till exempel, gäller precis som vanligt samma regler på svensk arbetsmarknad som gäller för alla andra medborgare. Det gäller för övrigt också lönebildning och annat för dem som är utstationerade från ett land utanför EU. Vi ska ju prata om bärplockarna så småningom.Vad jag menar med det är att det inte är , inte och inte som sätter lön i . Det har vi parter till. Vi har ingen minimilagstiftning, och jag tycker inte heller att vi ska ha det. Vi bör göra på det här sättet.När det gäller utstationerade från land utanför EU är det förstås utlänningslagen som gäller. Där är det rätt uppenbart att arbetstillstånd får ges till en utlänning som har erbjudits en anställning om, för det första, anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig och om, för det andra, lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Därmed finns det i svensk lagstiftning ett skydd för den typ av lönedumpning som på ett riktigt sätt, tycker jag, är orolig för.Det kommer fram nya former, som säger, där man kan misstänka att det pågår någonting som skulle kunna tyckas vara märkligt eller ett sätt att komma runt dessa regelverk. Men då måste jag hänvisa tillbaka till det som faktiskt står i lagen. Vi får helt enkelt försöka se till att efterleva lagen. För det krävs det bland annat starka parter som är beredda att gå igenom och titta över de förhållanden som finns på arbetsmarknaden. Det behövs också myndigheter som lever upp till och tar hand om de regler som finns.Jag går tillbaka till frågan om 883 specifikt. Det är klart att om man i annat lands - ett EU-medlemslands - regelverk för socialförsäkringar inte följer de regler som finns på EU-nivå är det naturligtvis en fråga som man bör lyfta med kommissionen för att påtala detta. Jag ska försöka undersöka hur det står till med den saken så att vi kan få lite klarhet i just den frågan. Det är inte enbart GS, alltså skogs- och träfacket, som har tyckt att man ska ha ett nationellt eller till och med ett internationellt register. Även har pekat på den möjligheten för att man på det viset ska kunna ha kontroll över vilka som har de särskilda intygen, eftersom det är ett problem. Jag tycker att arbetsmarknadsministern bör gå hem och föra en diskussion med regeringen även om den frågan. Det är oerhört centralt att vi har ordning och reda på den svenska arbetsmarknaden. Den systemförändring som pågår är inte av godo.Jag vill dessutom påminna om att det inte bara handlar om att man hyr in arbetskraft via bemanningsföretag i utlandet till svenska jobb i . Det handlar också om att man hyr in enskilda företag och enskilda personer med egna företag i andra länder som hyrs in via bemanningsföretag. Det är alltså flera steg som man går. Syftet hela vägen med alla de här stegen är att komma undan med lägre kostnader i . Därför är det naturligtvis också en fråga om moral - moral bland dem som gör beställningarna. Det gäller stora företag framför allt i som använder sig av den här typen av underleverantörer och underentreprenörer via bemanningsföretag. Det här håller på att successivt äta sig in. Jag har inte hört arbetsmarknadsministern kommentera om han tycker att det är en bra eller en dålig utveckling. Jag ser en fara i att vi har en sådan utveckling i . Den äter sig in i bransch efter bransch.Min slutliga uppmaning i den här diskussionen är att arbetsmarknadsministern ska ta del av GS-fackets rapport. Den är ganska intressant att gå igenom. Där ges många exempel och många intressanta kommentarer från företag och andra som finns på arbetsmarknaden till det här förhållandet. Det här är ett stort problem. Jag vill därför uppmana regeringen och arbetsmarknadsministern att ta upp frågorna och inte bara avvisa dem. Det gjorde inte arbetsmarknadsministern inledningsvis med min fråga, så det var positivt.Men jag tycker att det finns fler frågor i sammanhanget som bör belysas. Den systemförändring som pågår på svensk arbetsmarknad är allvarlig . Om vi ska ha jobb i är det viktigt att vi också kan ha jobb som inte handlar om maskininvesteringar utan om människor av kött och blod. Det håller jag naturligtvis med om. frågar om det är bra eller dåligt. Om man följer lagar och regler är det klart att jag nog inte ska ha någon synpunkt på detta som minister. Däremot är det så som påpekar i interpellationen; man kan kanske misstänka att ett annat EU-land inte följer de gemensamma EU-spelreglerna för 883 i det specifika fallet. Det är ungefär så jag tolkar frågan. Om det är på det sättet har vi anledning att agera. Vi måste självfallet se till att inte bara de svenska arbetsgivarna och arbetstagarna utan också våra "medländer" i EU följer det regelverk som vi gemensamt har kommit överens om.Det finns i grunden anledning att hålla ögonen på den här frågeställningen. Det är klart att vi kan dela synen i något bekymrade frågeställning, nämligen om man nu hittar en massa andra vägar att gå runt det som är god sed och praxis på svensk arbetsmarknad. Det måste vi naturligtvis ha god koll på och vara beredda att agera emot.