· GW10359 · 2009-04-03 09:02:29 — har frågat mig om jag är beredd att driva FN:s begäran om en grundlig och oberoende utredning av bruk av våld vid nedslagningen av de tibetanska protesterna , om jag är beredd att stödja den tibetanska exilregeringens vädjan om att de kinesiska myndigheterna ska avblåsa sin Slå hårt-kampanj och upphöra med sin hårda politik i , om jag är beredd att driva på för att föra samman de kinesiska ledarna med eller hans representanter i en allvarligt menad dialog med utgångspunkt i det memorandum om genuin autonomi för det tibetanska folket som presenterades under den senaste dialogrundan samt på vilket sätt jag avser att använda position i EU-trojkan och det kommande EU-ordförandeskapet för att bidra till att åstadkomma en lösning på Tibetfrågan.Sven tar i sina frågor upp många av de problemfrågor som finns rörande Tibet.Låt mig först säga att situationen i förblir mycket allvarlig. Såväl som EU fortsätter att följa den nära. , i samband med att protesterna eskalerade, gjorde Europeiska unionen ett uttalande i vilket både de kinesiska myndigheterna och de tibetanska demonstranterna uppmanades att avhålla sig från våldshandlingar. De kinesiska myndigheterna uppmanades att hantera demonstrationerna i enlighet med internationellt accepterade principer. Unionen underströk vikten av att de mänskliga rättigheterna, inklusive yttrandefriheten och rätten att fredligt uttrycka sin åsikt, respekterades. De kinesiska myndigheterna uppmanades att hitta sätt för att hantera de bakomliggande orsakerna till demonstrationerna och göra det på ett sätt som respekterar de mänskliga rättigheterna. Slutligen upprepade Europeiska unionen sitt mycket tydliga stöd för en verklig och substantiell dialog mellan den kinesiska staten och representanter för lama.Dessa punkter förblir relevanta för och Europeiska unionens syn på utvecklingen i . ifrågasätter inte överhöghet över eller den så kallade ett-Kina-politiken. I flera olika sammanhang har emellertid såväl unionen som vädjat till de kinesiska myndigheterna om att inte använda övervåld i . Vi har också, som jag tidigare nämnt, upprepade gånger framfört att de motsättningar som finns måste lösas genom fredliga medel och att en substantiell dialog mellan centralregeringen och företrädare för och den tibetanska exilregeringen måste komma till stånd. Självfallet måste dialogen vara allvarligt menad och accepterad av båda parter.Jag sade vid mitt samtal med utrikesminister i att en dialog är viktig för att skapa ett som kan inrymma ett mångkulturellt samhälle. Jag uttryckte oro för situationen för MR och kulturell mångfald i . Såväl som Europeiska unionen framför regelmässigt att respekten för de mänskliga rättigheterna måste förbättras i , inte minst vad gäller kulturella rättigheter och mötes-, religions- och yttrandefrihet. Vid överläggningar mellan företrädare för den svenska och den kinesiska regeringen diskuteras regelmässigt frågor med kopplingar till de mänskliga rättigheterna. När så bedöms som konstruktivt för vi även fram frågor om individuella fall.Den dialog om mänskliga rättigheter som Europeiska unionen har med utgör ytterligare en kanal för att regelbundet resa dessa frågor. diskuteras dels övergripande frågor, dels har en lista överlämnats omfattande ett drygt hundratal politiska fångar som EU uppmärksammar och vill få mer information om. Vi har även nationellt en kanal genom de MR-konsultationer som hålls mellan delegationer ledda av respektive MR-ambassadörer. Dessa konsultationer har hållits två gånger och man söker nu en lämplig tidpunkt för ett tredje möte. Även vid dessa konsultationer behandlas dels övergripande MR-frågor, dels enskilda personers situation när så bedöms konstruktivt.I båda dessa typer av kanaler, reguljära MR-konsultationer och överläggningar mellan regeringarna, har Tibetfrågan diskuterats.Vi träffar också och lyssnar på företrädare för tibetanerna. För vår del är det viktigt att få information från båda sidor och därigenom bilda oss en egen uppfattning.Förenta nationerna som organisation har, mig veterligen, inte gjort någon formell begäran om en utredning av bruk av våld vid nedslagningen av protesterna i . Generalsekretare har dock i ett uttalande sagt att han är oroad över utvecklingen i . Han uppmanar parterna att lösa motsättningarna på fredlig väg och genom dialog. Den dåvarande högkommissarien för mänskliga rättigheter, , har i uttalanden vädjat till kinesiska regeringen att inte använda övervåld med anledning av oroligheterna. I samband med dessa uttalade även FN:s specialrapportörer att de önskade se ett fritt flöde av information om vad som hänt och öppet tillträde till området för oberoende bedömare. Vi har genom Europeiska unionen och vid våra överläggningar med kinesiska ledare vädjat till dem att öppna gränserna till och tillåta diplomater, journalister och andra oberoende personer att besöka och andra tibetanska områden för att skapa sig en egen bild av situationen. Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag förstår av svaret att utrikesministern delar den stora oro som jag och den tvärpolitiska Tibetgruppen i känner för situationen i . Att situationen i förblir mycket allvarlig framhålls i svaret. Utrikesministern understryker också att de mänskliga rättigheterna, inklusive yttrandefriheten och rätten att fredligt uttrycka sin åsikt, måste respekteras.Detta har sagts tidigare av företrädare för såväl som många andra länder liksom företrädare för och FN utan att någon förbättring kunnat skönjas i fråga om övervåld i och det förtryck och den förföljelse som det tibetanska folket utsätts för.Låt mig i detta sammanhang påpeka att jag med den FN-begäran som utrikesministern inte känner till avser den begäran som Committee against Tortures avslutande iakttagelse gjorde 2008 i . Det var väl tungt så det räckte.Inför förra årets i gavs stor uppmärksamhet åt förtrycket och de brott mot de mänskliga rättigheterna som utövar i . när är över är det dessvärre inte alls samma uppmärksamhet på förtrycket i . En del uppmärksamhet blev det förvisso inför de högtider och minnesdagar som startade vid firandet av det tibetanska nyåret Losar - likaså runt då det var slog ned det folkliga upproret i och såg sig nödsakad att gå i landsflykt.Nu förefaller tystnaden åter lägra sig i Tibetfrågan, inte minst i skuggan av den ekonomiska kris som världen går igenom. Sannolikt hoppas att denna kris ska göra att omvärldens uppmärksammande av ska försvinna helt, åtminstone för en tid.Man försöker att med olika former av murar hålla omvärlden utanför. Utrikesministern råkade ju själv ut för en sådan mur, en digital sådan, i samband med sitt besök i då han inte kunde kommunicera med omvärlden via Internet. Det finns alldeles uppenbart många olika slags murar både runt och runt i ett slags omöjlig ambition att försöka hejda omvärlden från att få veta den sanning som ändå på olika sätt tränger sig ut till omvärlden.Jag tror och hoppas att utrikesministern delar min frustration över att de traditionella diplomatiska framstötarna om vikten av respekt för de mänskliga rättigheterna och vikten av en substantiell dialog mellan centralregeringen i och företrädare inte tycks leda till någon framgång.Jag skulle vilja följa upp mina inledande frågor med en uppmaning till utrikesministern att något utveckla på vilket sätt mer konkret, inte bara i generella ordalag, han som utrikesminister för och med den ytterligare tyngd som ordförandeskapet i EU ger , avser att skärpa tonen mot i fråga om Tibet.Ställer utrikesministern, och EU upp på att det memorandum om genuin autonomi för det tibetanska folket som presenterats är en rimlig utgångspunkt för den nödvändiga dialogen mellan och representanter?På vilket sätt avser utrikesministern att gå vidare om fortsätter att nonchalera denna dialog och nonchalera kraven på mänskliga rättigheter i ? Tack, , för de synpunkterna. Låt mig, lite parentetiskt, börja med att säga att jag förvisso vid mitt besök i konstaterade att min blogg tillhörde de delar av Internet som var blockerade från kinesisk utgångspunkt. Jag har sedermera fått information från individer i om att så icke längre är fallet. Framsteg kan noteras åtminstone på detta lilla område när det gäller utvecklingen i , även om jag inte ska överdriva betydelsen av detta.Tibet är dock, lindrigt uttryckt, en något viktigare fråga.Kina är ett stort, mäktigt och viktigt land som själv berömmer sig, delvis på goda grunder, av den kulturella och nationella mångfald som finns i detta stora rike. Den bekännelsen till det mångkulturella testas ju ständigt, inte minst när det gäller utvecklingen i som har varit synnerligen besvärlig under en lång följd av år, inte minst som refererade till.Utvecklingen innebar utan tvekan först ett steg tillbaka. Det våldsutbrott som vi såg i , från bägge sidor ska sägas, ledde enligt min mening till att situationen försämrades för bägge sidor i försöken att åstadkomma en dialog eller utveckling.Det som skedde var att det påbörjades en försiktig dialog mellan företrädare för och företrädare för . Det har varit ett antal samtalsomgångar. Det är svårt att säga att de har lett till några avgörande resultat, men så är det ofta i situationer som denna. ställer konkret frågan om vi ser det memorandum som har överlämnats från den tibetanska sidan som grunden för den dialogen.Låt mig på den punken säga att det är klart att det är grunden för den tibetanska ståndpunkten i den dialogen. Man kan inte gärna begära att den kinesiska sidan ska acceptera just den grunden för dialogen i synnerhet som den kinesiska uppfattningen inte överensstämmer med de förslag som lades fram, framför allt på den territoriella sidan. På tibetansk sida har man en annan definition - en mycket vidare definition - av vad innebär än vad man accepterar på kinesisk sida. Därför är det kanske inte rimligt att bägge ska utgå från det. Memorandumet ligger där som den tibetanska utgångspunkten. Det är bra att man på detta sätt har formulerat sig. Att man i inledningsskedet av en dialog eller en förhandling tar till relativt maximalistiska ståndpunkter är väl kanske inte ägnat att förvåna. Det kan noteras att man från kinesisk sida har ansett att ståndpunkterna var så pass maximalistiska att man har reagerat med viss skärpa mot dem. Inte heller det är kanske ägnat att förvåna mot bakgrund av de motsättningar som finns.Vi kan bara uttrycka en förhoppning om att den dialogen kommer att fortsätta, trots de svårigheter som finns. Jag tror inte att man ska göra några föreställningar om att det blir ett snabbt resultat av det hela, men i dialogens förlängning kan ligga en successiv förbättring av situationen och en successivt ökad förståelse för respektive ståndpunkt.Det är självfallet viktigt att de kinesiska myndigheterna i den löpande politiken, i den dagliga verksamheten i respekterar de medborgerliga fri- och rättigheterna, respekterar rätten till insyn och informationsfrihet samt respekterar den bekännelse som man i alla fall i ord har till kulturell mångfald. representerar en på många sätt annorlunda kultur. Det kan finnas värderingar och praktik i den kulturen som är främmande för oss, men respekten för den kulturella och religiösa egenart som representerar är viktig också för det kinesiska samhällets förmåga till fortsatt utveckling och framtid. Jag tackar för den utveckling av svaret som utrikesministern ger, även om jag kanske inte tycker att vi uttrycker nyanserna på samma sätt.Utrikesministern säger att memorandumet är en maximalistisk ståndpunkt. Det är väl att ta i. har ju övergett kravet på självständighet . Vad man nu talar om är genuin autonomi. Det är det man framhåller i memorandumet. Det är, enligt mitt sätt att se, en mycket rimlig ståndpunkt att denna del av ska få den autonomi som man så länge har arbetat för.Utrikesministern säger också att det förekommer våld från båda sidor. Ja, naturligtvis. I den desperation som det tibetanska folket känner av förtryck, övervåld och bristande respekt för mänskliga rättigheter kan jag förstå att det brister också för de människor som kämpar förtvivlat för att få de mänskliga rättigheterna respekterade.För en knapp månad sedan hade vi i Tibetgrupp möjlighet att träffa en av de tibetanska företrädarna i . Det var Kelsang Gyaltsen, speciella sändebud i , som gästade . Han är också medlem av . En grupp riksdagsledamöter hade möjlighet att sammanträffa med honom här i i samband med besöket. Vi fick då återigen mycket starka och mycket trovärdiga vittnesmål om den väldigt ansträngda situation som råder i just nu.Han sade så här: har helt och hållet stängt från resten av världen. Hela regionen har blivit ett jättelikt fängelse. Ingen vet vad som pågår inne i detta fängelse. säkerhetsstyrkor har fria händer. De finns överallt i Kina.Kelsang Gyaltsen vädjade också till omvärlden att sätta ytterligare press på så att regeringen river de murar som byggts upp kring och att förmås öppna för observatörer från omvärlden. Det handlar om diplomater, journalister och andra oberoende personer, som också utrikesministern i sitt svar framhåller att han vill se i Tibet.Dalai lama är ju den högste ledaren för det tibetanska folket. Han är Nobelpristagare och mycket respekterad. Han har konsekvent förespråkat fredliga lösningar i . är , om jag minns rätt. Oroligheterna är ett tecken på att trycket från det kinesiska styret har gjort att många tibetaner upplever att de befinner sig på bristningsgränsen.Fönstret för en fredlig lösning kommer inte att stå öppet i evighet. Därför tycker jag att det är angeläget att den , EU och FN med kraft verkar för en lösning medan vi har ett visst tryck som uppstod efter OS.Den och våra partner i EU måste vara utomordentligt vaksamma på det ytterligare förtryck som vi ser i och försöka förmå de kinesiska myndigheterna att snabbt frige de tibetaner som har hållits fängslade och se till att de delges en formell anklagelse om förbrytelse, om det nu finns någon sådan.Jag skulle gärna se att utrikesministern i sitt ytterligare svar utvecklar vad vi kan göra mer än generella uttalanden och generella diplomatiska framstötar. Det var mycket av det i svaret. Finns det någonting mer som utrikesministern funderar över för att försöka bidra till att komma någonstans i denna så långa och tragiska konflikt mellan ett folk som kämpar för sin rätt och en centralregering som trycker ned det? Jag tror att det som säger om att vi kan vara i en situation där fönstret för en fredlig utveckling håller på att långsamt stängas illustrerar allvaret i den situation som är i . Under hela denna långa period under har varit det tibetanska folkets talesman, språkrör och symbol. Men han har också varit närmast inkarnationen av tron på en fredlig lösning. Det är klart att det som inträffade också innebar att de som kanske förordade en något annorlunda väg bröt fram. Vi vet från de olika möten som har varit att den annorlunda vägen icke på något sätt har majoritet när det gäller stöd också av tibetanska exilföreträdare. Det är fortfarande den icke-våldsväg som med sådan envishet och sådan övertygelse predikar som dominerar. Men man kan naturligtvis inte utesluta att det kommer en annan tid längre fram och att den då öppnar för en annan utveckling. Det vore tragiskt. Det vore tragiskt för det tibetanska folket, och det vore tragiskt för . Vi vet genom mycket dyrköpt erfarenhet i världen i dess helhet att våld föder våld. Det riskerar att föra in i en cirkel som inget gott kan komma ur ifall våld föder våld alldeles oavsett om det startas från den ena eller den andra sidan. Det är därför som den möjlighet som faktiskt finns - liten som den kan vara - ligger i den dialog som faktiskt kom i gång . Jag låter mig gärna korrigeras av på den punkten när jag sade att detta memorandum var maximalistiska ståndpunkter. Det är alldeles korrekt att det finns den ännu mer maximalistiska ståndpunkten som är att man skulle förorda en statlig självständighet för . Det är viktigt att notera att är tydlig på den punkten. Han förordar inte den statliga självständigheten för . Däremot är kinesiska företrädare av den uppfattningen att innehållet i memorandumet går så långt att det ligger väldigt nära den gränsen och gör det i ett mycket vitt territoriellt utrymme. Nåväl: Det var därför som jag sade att det inte är alldeles onaturligt att man i inledningen av en förhandling eller en dialog, med den reservation som vi är överens om, har relativt maximalistiska ståndpunkter. Det finns de på den kinesiska sidan som har mycket maximalistiska ståndpunkter vad gäller vad de vill göra med . Men det måste ligga i bägge parters intresse att försöka åstadkomma en dialog som långsamt leder framåt. Vad kan vi göra? Vi får nog dessvärre inse att är både avlägset och litet. Men vi har i alla fall den fördelen att vi har relativt goda relationer med , vilket vi ska utnyttja också i detta sammanhang. När jag var i för noterade jag att vi förmodligen har de bästa relationer med som vi har haft på utomordentligt - de bästa någonsin, sade den kinesiska utrikesministern. Men detta lämnade också ett betydande utrymme för en dialog också om känsliga frågor - mänskliga rättigheter och möjligheterna till demokratisk utveckling. Vi hade också ett meningsutbyte om , även om det där finns mycket tydliga kinesiska gränser för vad man är beredd att tolerera. Man är mycket tydlig när det gäller suveränitet och territoriella integritet och ett-Kina-politiken, vilket är föga förvånande. Men det är klart att vi ska utnyttja de små möjligheter som vi kan ha att uppmuntra till den dialog som är den enda möjliga vägen framåt. Vi ska också uppmuntra till en öppenhet i . Jag noterade, liksom , att var hermetiskt avstängt från omvärlden under ett skede. Det har öppnats upp igen därför att man har kommit över vad man betraktar som den kritiska perioden. Men i detta ligger också att vi självfallet ska vara mycket uppmärksamma och vara beredda att påtala de restriktioner som vi finner oacceptabla. Utrikesministern brukar inte vara känd för att sätta sitt ljus under skäppan. Men tycker jag att han tonar ned roll och möjligheter väldigt mycket. Han säger att är ett avlägset litet land med små möjligheter. Vi har ändå en stolt tradition i av att vara tydliga och kraftfulla i vårt utrikespolitiska agerande. har vi dessutom ett läge då vi är med i ledartrojkan i EU, och vi står inför en situation då ska ta över ordförandeskapet . Jag hoppas att utrikesministern håller med mig om att det ändå ger alldeles särskilda möjligheter att ytterligare sätta kraft bakom orden i denna fråga.Utrikesministern säger att det är en känslig fråga men att han ändå har tagit upp den vid sina kontakter med den kinesiska utrikesministern. Det uppskattar jag och alla andra som är engagerade i Tibetfrågan. Jag är övertygad om att också utrikesministern försöker vara så tydlig som han någonsin kan, och vi vill naturligtvis ge ett starkt stöd för detta. Vi ser gärna att ytterligare tyngd kan läggas på denna fråga. Vi vet att det för alla länder som bedriver ett förtryck av mänskliga rättigheter och övervåld är känsliga frågor när de tas upp. Det är inte okänt. Vi får alldeles strax en debatt om och situationen där. Vi känner till hur känsligt det är när sådana här saker påtalas.Men det är ingen tvekan om att det är viktigt för , med de traditioner som vi har, att påtala detta. uttryckte sig kraftfullt när han sade att har blivit ett helvete på jorden. Kelsang Gyaltsen, som vi träffade , sade att det är ett fängelse. Det är självklart att alla med känsla för mänskliga rättigheter och en fredlig utveckling i världen måste ta upp och reagera på allt detta. Jag tackar utrikesministern för svaret. Jag uppmuntrar till fortsatt aktivitet och fortsatt hög svansföring i denna fråga. Vi har en viktig mission när det gäller och . Jag tackar för denna möjlighet att utbyta lite åsikter i denna förvisso synnerligen viktiga fråga. Den är viktig för utveckling, den är viktig för tibetanerna, för den tibetanska nationen och den tibetanska kulturen, och den är också viktig för våra övergripande relationer. Vi kommer under detta år möjligtvis att ha till och med två toppmöten mellan Europeiska unionen och . Även om när vi sitter i ordförandestolen i Europeiska unionen i genuin mening inte företräder utan den samordnade ståndpunkten för de 27 länderna är jag alldeles övertygad om att strålkastarljuset också kommer att vara på situationen i som en del av det engagemang som vi har för medborgerliga rättigheter och respekten för kulturell autonomi också i . Jag kan därför försäkra om att vi med utgångspunkt från vad jag har sagt här under denna interpellationsdebatt kommer att fortsätta att ha situationen nära oss och på de sätt som kan vara lämpliga att försöka uppmärksamma den, allt i syfte att försöka medverka till en bättre situation i och en bättre situation för i dess helhet.