· GW10322 · 2009-03-10 13:57:25 — har frågat mig om jag har någon beredskap att vidta åtgärder för att möta ett växande utanförskap med anledning av de nya sjukskrivningsreglerna.Sedan alliansen tillträdde har det så kallade ohälsotalet sjunkit kraftigt från 40,2 . Detta motsvarar ca 77 000 årsarbetare, och sjukfrånvaron fortsätter att sjunka. Inför årsskiftet menade att de nya sjukskrivningsreglerna skulle innebära att tiotusentals människor skulle riskera att bli av med sin sjukpenning. Det visade sig vara obefogat. återkommer med ett likartat budskap om nästa årsskifte.De främsta faktorerna bakom den minskande sjukfrånvaron är att färre sjukanmäler sig och att de som är sjukskrivna är det under betydligt . Däremot ökar inte indragningarna av sjukpenning jämfört med vad som var fallet före den nuvarande regeringens tillträde. Regeringen har vidtagit en rad åtgärder för att bryta den utveckling mot utanförskap som pågått . Den nya sjukskrivningsprocessen innebär betydligt snabbare och fler vägar tillbaka till arbete. En rehabiliteringsgaranti byggs successivt upp för att ge människor bättre stöd. Vidare har arbetsrätten förstärkts för att underlätta omställningen för den som vill söka och pröva annat arbete utan att säga upp sig från sin tidigare anställning. För att ytterligare underlätta en sådan omställning ska Arbetsförmedlingen erbjuda hjälp redan efter tre månaders sjukfrånvaro. Även reglerna i arbetslöshetsförsäkringen har anpassats så att den som behöver byta arbete på grund av sjukdom, och är tjänstledig från sin ordinarie anställning, kan få arbetslöshetsersättning utan att säga upp anställningen.För att hjälpa människor ut ur utanförskapet har reglerna ändrats för dem som redan har beviljats sjukersättning. Med de nya reglerna kan de pröva att återgå i arbete utan att riskera att mista sin ersättning. Vidare har åtgärder genomförts för att underlätta anställning av den som varit långtidssjukskriven. Till exempel har arbetsgivarnas medfinansiering av sjukpenningen avskaffats och nyfriskjobb har införts.Hittills har ofta långtidssjukskrivna inte fått någon rehabilitering alls och sjukersättning har blivit enda lösningen. Utgångspunkten för regeringens insatser är att människor som varit borta länge från arbetslivet behöver stöd för att deras resterande arbetsförmåga ska kunna tas till vara. Även i fortsättningen kommer naturligtvis en del människor att behöva sjukersättning, men det ska inte vara ett resultat av en passiv sjukskrivningsprocess. jag gick hit fick jag ett brev från . Hennes ärende bedöms just nu av . Hon har passerat de och är orolig för att hennes sjukpenning ska dras in. Hon skriver till mig: Jag vill inte vara ett offer. Jag är ett offer för min sjukdom. Jag vill inte också ligga samhället till last.Jag är till övertygad om att det är så de allra flesta människor i vårt land känner. Man vill vara med, man vill vara en del av ett socialt sammanhang och man vill göra rätt för sig. Därför är de nya sjukskrivningsreglerna oroande. Det är dogmatiska tidsgränser ensidigt riktade mot den enskilde sjuke individen. ska man prövas mot hela arbetsmarknaden. åker man ut ur försäkringen. Om man lyckas att argumentera väl och hålla sig kvar kan man som längst få . Sedan är det slut. Det finns ett slut på sjukförsäkringen.Jag läste om som har varit plåtslagare. Det har slitit på hans handleder, så han har opererat dem. Han säger själv att han inte klarar av att få på locket på medicinburken. Dessutom har hans häl krossats vid en olycka. säger, när han nu har passerat de , att han har arbetsförmåga. Han kan ha ett stillasittande arbete om han utbildas för det och under förutsättning att han inte behöver förflytta sig över huvud taget eftersom han måste ha foten i högläge. Hans sjukpenning dras in.Torbjörn går till Arbetsförmedlingen. Där sorterade de in honom som icke arbetsför eftersom han faktiskt är icke arbetsför. Dessutom kräver a-kassan att man ska stå till arbetsmarknadens förfogande i den bransch där man har sin a-kassa, vilket han inte kan.Torbjörn får inget stöd. Han får inga aktiva åtgärder. Han får inte ens en gång en passiv sjukförsäkring. Han får en utförsäkring. Det är inte rimligt i ett välfärdssamhälle.Här är vi oense. Jag vill ha en annan typ av sjukförsäkring. Jag vill ha en aktiv sjukförsäkring som är en standardtrygghet med inkomstbortfallsprincip som modell. Jag medger att allt inte var bra under den förra regeringens tid. Jag vill utveckla sjukförsäkringen.Jag drar mig till minnes att den moderatledda regeringen och den moderata majoriteten i kammaren inför beslutet om den nya sjukförsäkringen sade att ingen skulle hamna utanför. Man tog bort den tidsbegränsade förtidspensioneringen och satte in de dogmatiska tidsgränserna. När den sjukskrivne kom fram till den och skulle hamna utanför var det antingen arbete, permanent förtidspensionering eller socialbidrag som gällde.Cristina Husmark sade att detta handlar om en grupp som inte är sjuka nog för att få sjukersättning, alltså förtidspension, men heller inte är friska nog att sköta ett jobb ute på den ordinarie arbetsmarknaden. Mot någon form av motprestation skulle de få lämpliga arbetsuppgifter. Ni kallade det resursarbeten.Cristina Husmark , när kommer dessa resursarbeten? Eller ska detta betraktas som ännu ett svek av den moderatledda regeringen mot de människor som har det allra tuffast i samhället? Jag tackar sjukförsäkringsministern för svaret. Det är ett mycket bra svar som sätter fokus på en interpellation som är ställd utifrån ett helt annat perspektiv än det som statsrådet ger svar utifrån.Det som skrivs i svaret från statsrådet har kommit fram till är en korrekt ingång i en ny politik. gav i princip tre svar. Det första var en eloge till statsrådet för den valda linjen. Det andra var ett konstaterande att är ett av de sämre länderna när det gäller bland annat förtidspensioneringar. Det tredje var en uppmaning att fortsätta på den valda linjen. Det är det entydiga beskedet från OECD.På vilket sätt skulle den politik som har förts av den socialdemokratiska regeringen vara lösningen på detta? Även om interpellanten lite försiktigt sade att allt inte var bra vill jag ändå ta upp ett par principiella frågor som interpellationen berör.När det gäller utanförskap i sjukförsäkringssystemet är det inhumant att enbart ersätta folk med passiviserande bidrag om de fortfarande har arbetsförmåga och vill arbeta och göra rätt för sig. Det är inhumant av den anledningen att forskningen har visat att om man blir förtidspensionerad löper man sju gånger större risk att dö . Det är en medicinsk anledning till att aktivt införa de åtgärder som regeringen så klokt har gjort.Interpellanten säger i sin interpellation att man medvetet puttar ut sjuka människor ur sjukförsäkringsförsörjningen. Man kan dock ställa motfrågan om interpellantens förslag tillsammans med socialdemokratin i allmänhet skulle vara att medvetet knuffa människor med arbetskapacitet och intresse av att arbeta in i den passiva bidragsförsörjning som jag precis nämnde är mycket hälsovådlig.År 2005, herr talman, försörjde sig var sjunde svensk på sjukpenning eller förtidspension. När det förtidspensionerades som värst slussades 140 personer över i denna hemska form av farligt leverne. Man misstänker att socialdemokratin använde detta som ett universellt verktyg för att lösa en rad olika sociala problem som inte nödvändigtvis hade med sjukdom att göra och där det fanns arbetskapacitet och individerna själva ville arbeta för att försörja sig.I stället har man nu tagit fram ett sjukförsäkringssystem som bygger på ett antal riktade insatser där sjukpenningen ska gå till dem som är sjuka, precis som ministern poängterar i svaret. Man har inte fått några indragningar av sjukpenningen på det sätt som det målades upp som en svartbild av oppositionen. Man har därtill fört snabba rehabiliteringsinsatser som är oerhört värdefulla, just för att folk ska komma bort från det farliga utanförskapet. Man har även en engagerad arbetsmarknadspolitik som syftar till att se den arbetskapacitet som finns hos dem som tidigare dömdes till en passiviserande förtidspension.Detta är viktiga redskap som har lett till de minskningar i ohälsotalen som inte bara ministern konkret redogör för utan som också har hyllat ministern och därmed alliansregeringen för att ha åstadkommit.Jag förväntar mig att vi får en fortsatt minskning av sjukskrivningarna och ett bejakande av den arbetskapacitet som finns hos befolkningen. Detta handlar ytterst, herr talman, om att tillfredsställa människors behov av att själva vilja försörja sig och därmed öka makten hos varje individ i samhället - till skillnad från att överflytta denna makt till politikerna. Den diskussion vi har här är väldigt viktig, och det är speciellt bra att ha den eftersom det var - alla kvinnors namnsdag, men speciellt min eftersom jag heter har tidigare interpellerat i denna fråga när det gäller jämställdhet. Därför tycker jag att det är bra att har interpellerat.Jag och LiseLotte från har interpellerat om hur de nya sjukförsäkringsreglerna slår på kvinnors situation och hur de påverkar de jämställdhetsmål som vi alla här i har antagit.Ett av de övergripande målen är att var och en ska kunna försörja sig själv. Det är oroväckande att av alla kommuner nu påtalar att försörjningsbördan för skattekollektivet i kommunen har ökat. Det är en konsekvens av sjukskrivningsreglerna, eller också hittar era partivänner i kommunerna på detta. SKL varnar för att en del av det som ligger bakom detta är de förändrade sjukskrivningsreglerna. Det är viktigt att fastslå att vi alla tycker att människor som har arbetsförmåga ska arbeta. Frågan är bara hur vi kommer dit.Som Finn så målande säger: Alla som har arbetsförmåga ska arbeta. Det sade jag också till som ringde till mig och grät. Hon hade varit sjukskriven i sju år.Då sade jag: Ministern har sagt att du ska få en rehabiliteringsplan.Jag har inte det, , och får jag inte något socialbidrag för de säger att jag är frisk.Det är du ju , sade jag. Även om du har psykiska störningar och ont i ryggen finns det arbetsuppgifter som du kan utföra. Du får börja arbeta igen.Jag har ju ångest . Jag vågar inte. Mamma är här.Den här kvinnan är och har tre vuxna barn. Hon bor alltså ensam. I är det så att om man inte kan betala hyran har man ingen lägenhet.Hon har alltså en mångfasetterad sjukdom. ska hon ställa sig till arbetsmarknadens förfogande tillsammans med alla som har arbetat på - alla de kvinnor som inte får fortsatt timanställning eller vikariat. Hur stor är hennes möjlighet att få ett jobb?Jag sade så här till - hon heter egentligen något annat: Jag ska fråga ministern. Du ska få ett resursjobb. Det har vi pratat om i över ett år.Min fråga till är: Var är resursjobbet? har fått avslag på sin begäran om socialbidrag. Hon kommer inte att kunna betala sin hyra om inget görs. När kommer resursjobbet till henne?Vi hade en debatt i tv jag och . Jag vet att inte ska uttala sig om enskilda fall, men om principen. När kan alla de som är elallergiker till exempel och har slutdatum på sina sjukförsäkringar få skogshuggarjobb i ? När kan de få de jobben?Reglerna är ju ändrade så att man är skyldig att ta alla jobb på arbetsmarknaden. Det betyder att de som bor i måste flytta. De måste flytta upp till , även om de råkar ha en man i Göteborg.När kommer resursjobben? Jag tycker att det är viktigt.De anställningsstöd för långtidssjuka som ni har inrättat måste vara något för dessa. Men enligt de uppgifter jag har är det tio personer som har fått det . Jag undrar: Var är jobben för de sjuka? När gick in i regeringssamarbetet och in i alliansen var vår utgångspunkt när det gäller socialförsäkringar att en modern välfärdsstat självklart måste ha fungerande socialförsäkringar. Försäkringarna ska omfatta alla, ha ett samband mellan avgifter och förmåner och skydda vid inkomstbortfall. ska försäkringarna i så stor utsträckning som möjligt också bidra till att en människa klarar av en omställning vid sjukdom. Försäkringarna ska uppmuntra till att komma tillbaka till arbetslivet.De ska naturligtvis också betalas ut till rätt ändamål. Den som är sjuk ska ha sjukpeng. Den som är frisk ska inte ha någon sjukpeng. Det är utgångspunkten.Den som är arbetslös ska kunna få a-kassa. Den som frivilligt låter bli att jobba ska inte ha a-kassa. Den som studerar ska ha studiemedel. Den som inte studerar ska inte ha studiemedel.Ersättningsnivån ska vara rimlig. , som gäller , tycker vi är bra.Det blev en bra välfärdssjukförsäkring med alliansens politik, tycker vi i . Det blev också en mycket aktivare sjukförsäkring, som uppmuntrar till rehabilitering och återgång till arbetet, än den vi hade med den tidigare regeringen.All erfarenhet visar att tiden innan åtgärder sätts in har väldigt stor betydelse när det gäller för en sjuk att få rehabilitering. En mycket stor grupp av dem som är långtidssjukskrivna har antingen någon form av psykisk ohälsa eller problem med leder, muskler och rygg. Undersökningar visar att det i de fallen är nödvändigt med insatser efter helst mindre än för en aktiv rehabilitering. I verkligheten har många av dessa människor fått vänta upp till innan det har blivit någon rehabilitering, om det över huvud taget har blivit någon rehabilitering värd namnet. Det har verkligen släpat efter i Sverige.Som alla vet, men det tål att upprepas, fördes massor av människor - unga, alldeles för unga, och medelålders - automatiskt över i förtidspensionering i det gamla systemet. Många av dem får nu en ny chans med de möjligheter att pröva arbete som förtidspensionerade - eller de med sjukersättning som det heter - får.Vi har tre tydliga avstämningstillfällen i sjukförsäkringen där man ska prövas på olika sätt. Man ska pröva vilken rehabilitering man har gått igenom och vilka möjligheter vi har.Reglerna är ju inte så väldigt nya. Det nya är tydligheten och möjligheterna att pröva andra arbeten utan att bli uppsagd. Dessutom görs många andra insatser som till exempel sänkt arbetsgivaravgift om man anställer människor som har varit sjukskrivna.Interpellanten säger att reglerna puttar ut sjuka ur sjukförsäkringssystemet. Jag undrar vad oppositionen menar med det. Är det fel på reglerna? Det har väl alltid varit diskussioner om enskilda sjukfall som vi verkligen ska ta på allvar och fortsätta att diskutera. Men menar verkligen oppositionen att människor som inte är sjuka ska ha sjukpeng? Det tycker jag är grundfrågan i denna debatt.Jag tackar ministern för svaret. Jag vill också tacka ministern för svaret på interpellationen.Jag är förvånad över att Socialdemokraterna över huvud taget vill diskutera den här frågan. Bokslutet över den politik som Socialdemokraterna förde är ju så dystert.När Socialdemokraterna lämnade ifrån sig regeringsmakten var mer än en miljon människor i utanförskap. Två tredjedelar av dem var i utanförskap på grund av att de var fast i långa passiva sjukskrivningar eller i förtidspension och sjukersättning.Det var så det såg ut. Det var inga tidiga aktiva rehabiliteringsinsatser, utan långa passiva sjukskrivningar.På den tiden arbetade med en sjustegsmodell för att hjälpa människor tillbaka till arbetslivet. sjukskrivning var fortfarande av de sjukskrivna kvar i steg ett. Det hade inte hänt någonting. Det hade inte gjorts någonting.Vad hände ? Då kom man fram till den tidsgräns som Socialdemokraterna införde då man automatiskt skulle prövas för förtidspension.Jag vet inte hur många människor jag har pratat med som har berättat hur bedrövade de var över den situation de hamnade i när de tvingades över från en sjukskrivning till en förtidspension. De hamnade i ett permanent utanförskap. De har själva beskrivit hur det har förstört livsgnistan, skapat social isolering och fått dem att helt tappa självförtroendet.Denna förtidspensionering var den åtgärd som Socialdemokraterna införde för att snygga till sjukskrivningstalen. Det var fruktansvärt cyniskt. 140 personer - precis som Finn sade tidigare - förtidspensionerades under Socialdemokraternas tid vid makten. 550 000 människor lämnade de efter sig i ett permanent utanförskap.Nu tillförs vården ökade resurser. Vi inför en rehabiliteringsgaranti. Vi gör en psykiatrisatsning som också tillför ytterligare resurser till vården, och vi går verkligen från passiva långa sjukskrivningar till tidiga aktiva rehabiliteringsåtgärder. Precis som socialförsäkringsministern redovisade har ohälsotalet sedan regeringsskiftet fram till sjunkit från 40,2 till 35,5, vilket betyder 77 000 fler årsarbetare. Jag sade inledningsvis att jag var förvånad över att Socialdemokraterna vill diskutera denna fråga om man tittar på det bokslut som de själva lämnade efter sig. Men jag är också förvånad över att de vill diskutera denna fråga av den anledningen att de inte har något alternativ att presentera. Socialdemokraterna vill bara ha en återgång till det gamla. Något gemensamt alternativ från de rödgröna partierna finns inte i sikte. Socialdemokraterna är emot det som vi nu gör när vi rättar till de problem som de lämnade efter sig. Det enda alternativ som de har är att gå tillbaka till det gamla som inte fungerade, det gamla systemet som bara dömde människor till ett långvarigt utanförskap. Jag tycker att Socialdemokraterna borde sätta sig ned med sina rödgröna kamrater och försöka ta fram ett konkret alternativ till denna politik innan de yttrar sig på nytt. Jag får också brev. Jag fick ett brev från en person som skrev: Min fru har varit sjukskriven . är hon på bättringsvägen och har fått ett jobb med hjälp av Arbetsförmedlingen.Jag blir lite förvånad när jag hör och övriga debattörer inom oppositionen som svartmålar regeringens sätt att vilja satsa på företagshälsovård och sjukvård. Jag vet att ni har röstat nej till detta under alla år som jag har suttit i . Ni satsade på rehabilitering. Ni säger att ni vill återinföra i sjukpenning. Men när jag tittar i er egen utredning står det bara från dag ett att det har varit och , och var sjukpenningen . Ni är inte trovärdiga. Jag kan se att ni införde 80 procents sjukpenning precis lagom till valet. Vad vill ni med företagshälsovården? Vad vill ni med rehabiliteringsgarantin? Hur mycket pengar satsar ni på det? Vad vill ni göra med alla de personer som har gått i långa passiva sjukskrivningar? av dem som hade varit sjukskrivna längre än hade inte ens prövats mot andra arbeten utan blev förtidspensionerade. , egentligen är vi nu nere på de ohälsotal som vi hade 1998. kritiserar ni regeringen för att vi har sänkt ohälsotalen och tar det till intäkt för att vi puttar ut människor. Vi börjar nu närma oss normala siffror. Vi är nu nere på de siffror som vi hade när ni regerade. Jag hörde inte att ni då stod här i kammaren och talade om hur hemskt det var med de höga ohälsotalen. Tack och lov för 180-dagarsgränsen och att någonting faktiskt händer under årets sjukskrivning. Det kunde med er politik innebära att man möjligtvis prövades mot arbetsmarknaden . Men det kunde också dröja eller, som framgår av brevet, . Det är väl jättebra att vi har en tydlighet i fråga om detta. När det gäller indragning av sjukpenning har ni fört en landsomfattande kampanj. Lagom till jul skickade ni insändare till alla landets tidningar där ni talade om att 77 000 personer nu skulle gå miste om sin sjukpenning. Det blev 49 personer fler än året innan då rehabgarantin inte var på plats. Detta innebar att ni gav människor väldigt mycket oro och ångest. Det gjorde ni för att ni ville vinna politiska poäng. Det var fler personer som fick sin sjukpenning indragen när ni regerade än när vi regerar. Hur kan det komma sig att ni nu talar om indragning av sjukpenning och att människor lämnas utan stöd när det var fler som fick sjukpenningen indragen ? Jag kan inte heller låta bli att tänka på det moratorium som ni ville införa. Ni kom till mig och sade att det var så hemskt, att så många blev utförsäkrade och att alla människor i stället skulle vara kvar i sjukförsäkringen tills högkonjunkturen kommer. Om människor har en arbetsförmåga eller om de kan utveckla en arbetsförmåga ska man se till att hjälpa människor att utveckla och få denna. Det får de inte på , men de får det på Arbetsförmedlingen och genom de goda kontakter som råder mellan dessa två myndigheter, så att de är rustade den dag högkonjunkturen kommer. Om de låses fast och blir kvar i sjukskrivning och högkonjunkturen kommer blir de fast där for ever. Det var precis det som hände då 140 personer blev förtidspensionerade. Jag kanske förvånar någon genom att säga att ohälsotalsmåttet och sjukskrivningsandelsstatistiken inte är det viktigaste för mig. För mig är det viktigast att människor faktiskt mår bra, återfår arbetsförmåga och får möjlighet att delta i samhället utifrån sina förutsättningar. Det är det viktigaste för mig. Jag kan inte låta bli att undra om jag lever i en annan verklighet än mina borgerliga kolleger här. Har det förbigått er att det är kris i ? Det är finanskris, det är jobbkris, det är ohälsokris och det är otrygghetskris. Vi har ett hårdare och ett kallare . Vi har en regering som straffbeskattar pensionärer. Vi har en fackföreningsrörelse som känner sig nödd och tvungen att tillåta lönesänkningar, och vi har en arbetsförmedling som är överbelastad. Ärligt talat: I den verklighet som jag lever i står inte den som har varit sjukskriven , som i exempel, först i kön hos Arbetsförmedlingen. Problemet är att de människor som har det tuffast är de som är svårast att arbeta med på Arbetsförmedlingen. får mindre resurser och mindre möjligheter att arbeta är det klart att de människorna kommer att ha det ännu svårare att ta sig ur denna kris. Det sägs att den socialdemokratiska regeringen dolde arbetslöshet i sjukskrivningsstatistik. Det kanske man kan diskutera. säger den nuvarande finansministern att det tar ungefär innan ekonomiska incitament ger full effekt på marknaden. Det är nu ungefär de första borgerliga besluten fattades, och ohälsotalen började sjunka . Det påbörjades alltså ett arbete för en mer aktiv sjukskrivning redan under den förra regeringen. Det som har skett nu är att man har infört dogmatiska och hårda tidsgränser riktade mot den enskilda människan. Jag kan också vara beredd att diskutera om det är riktigt att göra som regeringen gör , nämligen att dölja sjuka människor i arbetslöshetsstatistiken. Ingen människa kan nämligen säga att eller är friska, men sjuka människor puttas ut ur sjukförsäkringen och rakt ut på en allt hårdare och kallare arbetsmarknad för att konkurrera om arbeten som faktiskt inte finns. Vill man att folk ska jobba får man se till att föra en jobbpolitik. Nog om detta. Det gör mig väldigt upprörd.De delar av rehabiliteringskedjan som handlar om mer stöd till landstingen och om förstärkt företagshälsovård röstade vi alla ja till. Vi lade dessutom mer aktiva insatser på tidig rehabilitering nära arbetsmarknaden. Den aktiviteten finns inte . Det som den här interpellationen handlade om och det som är min fråga är: Är det en ny politik? Jag hade förväntat mig ett sådant här svar igen: Vi kommer att diskutera resursjobb. Vi kommer med en proposition längre fram. Vi funderar vidare. Vi har ett arbete pågående i departementet.Inte ens ett sådant svar blev det, utan bara ett icke-svar. Då måste jag tolka det som att det är en ny politik. Det kommer inte att komma några resursjobb, utan de som hamnar utanför, som inte är så sjuka att de blir förtidspensionerade men som inte kommer att komma tillbaka till arbetet, lämnas åt sitt öde. Är det så jag ska tolka svaret från statsrådet? Det börjar bli en intressant debatt!