· GW10562 · 2009-06-16 11:32:07 — har frågat mig vilka initiativ jag har tagit, eller avser att ta, för att åtgärda de brister som många upplever att reformen har.Reformen om ett nytt statligt tandvårdsstöd trädde i kraft . De övergripande målen för tandvårdsstödet är att bibehålla en god tandhälsa hos individer med inga eller små tandvårdsbehov och att möjliggöra för individer med stora tandvårdsbehov att få tandvård till en rimlig kostnad.För att finansiera reformen har regeringen ökat tandvårdsanslaget, vilket långsiktigt innebär en fördubbling av anslagsnivån från till per år.Det nya tandvårdsstödet innehåller dels ett allmänt tandvårdsbidrag, en så kallad tandvårdscheck, dels ett högkostnadsskydd för tandvård. I lagen om statligt tandvårdsstöd finns grundläggande bestämmelser om för vilken tandvård som tandvårdsstöd kan lämnas. Närmare föreskrifter meddelas av . Syftet med reglerna är att använda de statliga pengarna på ett så effektivt sätt som möjligt och att stödet ska träffa patienter med de största behoven. Det är därför nödvändigt att ha vissa begränsningar för vad staten ersätter, till exempel begränsningar vad gäller en del protetiska åtgärder.Vid omfattande tandvårdsbehandlingar ger det nya tandvårdsstödet i allmänhet lägre patientkostnader . Personer som är eller äldre hade tidigare ett särskilt högkostnadsskydd för protetiska behandlingar. Det nya stödet innebär att all bastandvård omfattas av skyddet mot höga kostnader, det vill säga även behandlingar som inte är protetiska.I syfte att stärka patientens ställning har regeringen vidtagit en rad åtgärder, bland annat krav på vårdgivarna att tillhandahålla prislistor och information om behandlingsförslag och patientens tandhälsa. Regeringen har gett i uppdrag att införa en elektronisk prisjämförelsetjänst inom tandvårdsområdet för att på ett enklare sätt möjliggöra jämförelser av olika vårdgivares priser. fick i uppdrag att utbetala bidrag till Kommuner och Landsting för arbetet med att utveckla en rådgivningstjänst på Internet för patienter inom tandvårdsområdet.Det nya tandvårdsstödet innebär väsentligt förbättrade möjligheter till uppföljning jämfört med tidigare. Regeringen har fattat flera beslut i syfte att bättre kunna göra uppföljningar och utvärderingar inom tandvårdsområdet. Till exempel har i uppdrag att samordna ett utvärderingsprogram avseende reformeringen av det statliga tandvårdsstödet.Sammanfattningsvis har således tandvårdsreformen skapat förutsättningar för att fler ska stimuleras att besöka tandvården och att patienter med stora tandvårdsbehov ska få tandvård till lägre kostnad. Runt om i landet går människor och oroar sig för hur de ska kunna betala den dyra tandläkarräkning som de har fått. Väldigt många avstår också från att gå till tandläkaren av ekonomiska skäl. Sådana som mycket väl skulle behöva gå till tandläkaren avstår.Min interpellation bygger på en artikel i som beskrev hur situationen ser ut framför allt för gruppen . I den artikeln skrev de att tandvårdsreformen inte fungerar för äldre med stora behov. Stora ingrepp kostar mer . Det leder till diskriminering av dem som är äldre än 65 år.En tandläkare säger att före reformen kostade en implantatbehandling av över- och underkäken vid hans klinik maximalt för den som var . kostar exakt samma behandling ca trots att de har samma taxa och samma produkter som . Att samma behandling har blivit dyrare leder till att allt fler äldre patienter tvingas avstå behandling eller söka andra, billigare och sämre alternativ.Det som oroar honom mest är att de ger de äldre patienterna enklare behandlingar än vad de egentligen behöver. Det handlar inte enbart om att de äldre inte har råd att betala utan också om att själva ersättningssystemet fungerar så dåligt. Han säger i artikeln att det nya systemet är så tungrott att tandläkaren sitter lika framför sin dator som i sitt behandlingsrum. Han går till och med så långt att han kallar tandvårdsreformen för tandvårdsdeformen.En patient säger: Jag känner stor ilska och besvikelse över regeringen som jag anser ger en vilseledande information. På dess hemsida står att reformen innebär att av alla kostnader över 15 000 ersätts av staten, men det stämmer inte. Då anser jag att de far med osanning.Min fråga till socialministern var: Vilka initiativ har socialministern tagit eller avser att ta för att åtgärda de brister som många upplever att reformen har?Det är lite förvånande att den problematik som många upplever nästan inte alls berörs i svaret. Det är ett fåtal administrativa åtgärder som beskrivs i svaret. Jag hoppas att socialministern kommer att utveckla detta ytterligare i den här interpellationsdebatten.Jag har sökt lite grann på nätet i de här frågorna. Jag hittade en artikel i där rubriken är "Äldre har inte råd att gå till tandläkaren".På många vis har den här regeringen satt äldre personer i en strykklass. Det gäller inte bara via tandvårdsreformen som har gjort det dyrare att gå till tandläkaren, utan det gäller också på andra områden. Man betalar högre skatt än de som jobbar. Regeringen har också prioriterat skattesänkningar för högavlönade i stället för anställda i äldreomsorgen. Många ser framför sig att pensionerna sänks på grund av att bromsen i systemet slår till. På område efter område drabbas pensionärerna. Efter sin långa tid som ledare för det här landet avgav förre statsministern ett slags facit på sin regeringstid där han djupt ångrade att han inte prioriterade att få till en reform på tandvårdsområdet.Den sjösatte alliansregeringen snart efter valet genom en mycket konsekvent politik att först skaffa pengar, det vill säga att vi dubblerade stödet till tandvården för att senare också få en åldersneutral struktur. Det fanns många problem som hade dolts bakom den oförmåga som och den socialdemokratiska regeringen visade med att inte få en sådan här reform på plats och som mörkas i inlägg.Det är så, herr talman, att när man tittar lite grann på den otacksamma uppgiften som har att för sitt parti företräda en reform som man själv aldrig lyckades åstadkomma och försöka hitta fel i vad alliansregeringen har lyckats med ser man att han i det här fallet går tillbaka till en interpellation som i princip bygger på en artikel i tidningen . Det är en artikel där man väljer att plocka ut vissa sakuppgifter som ministern naturligtvis kan kommentera, men det blir ju närmast så att det blir enskilda fall som kommenteras med så lite uppgifter som det är, vilket gör att det riskerar att bli ministerstyre att ens tolka det.Det är klart att alla reformer kan ha problem, och alla reformer ska också gås igenom. Men det påstås att det här skulle vara någonting så allvarligt, och det är stött enbart på en intervju i Veteranen av en tandläkare som är specialist på att bygga upp nya käkar åt äldre, och som är största användare av titanskruvar och dessutom delägare i ett käkkirurgiskt centrum med kliniker i och . Han säger också i intervjun att han inte har några problem att fylla sina tidböcker, för det finns stora behov i alla åldrar av att operera visdomständer, rotspetsar, cystor, tandlossning och mycket annat som kommer till uttryck och som varit dolt innan den här reformen genomfördes.Så, , om man läser en sådan här insändare ska man inte bara läsa den kritik som till viss del kan vara riktig om att det kan vara svårt att ställa om inför en ny reform med de förändringar av såväl regelverk som annat som krävs för att vi också ansvarsfullt ska kunna genomföra en sådan här reform med skattebetalarnas pengar.Jag har också läst en del sådana insändare, men viktigare för mig är att jag sedan reformen infördes i min kontakt med tandläkare som jag träffar väldigt ofta, både i länet och i mitt civila liv, har frågat hur de har upplevt den här reformen. Jag kan säga att den upplevelse jag har, till skillnad från vad säger om att många känner sig klämda, är att många tandläkare och även patienter känner att det här har varit ett lyft för deras tandhälsa.De tandläkare som har något klagomål säger oftast att just omställningen med har varit ett problem, och det lyfts ju också upp i den här interpellationen. Jag tror att har haft många strukturella problem. Inte bara tandvårdsreformen är ett sådant, utan det handlar kanske också om den gigantiska reformprocess som Socialdemokraterna utsatte för och som ännu inte har landat. Där måste alliansregeringen ta ett samlat grepp för att effektivisera arbetssätt.Sammantaget, herr talman, vill jag påstå att det här är en vittnesinlaga från en artikel i där det finns olika saker att utläsa men där jag återigen kan konstatera att det är en samlad satsning som dubblerar stödet till tandhälsan och som Socialdemokraterna av regeringsmakt inte lyckades genomföra. Det är mycket beklagligt, men det är desto mer glädjande att den nu har kommit på plats. Finns där sedan skönhetsfläckar som kan justeras är jag säker på att ministern och kommer att se över det. Men att anklaga den här reformen och alla dem som har fått glädje av den genom ett enstaka fall är inte trovärdigt. Tack, , för att du har tagit upp denna viktiga fråga!För min del är reaktionerna på tandvårdsförändringarna som har genomförts i huvudsak positiva när det gäller reformens innehåll. Däremot är det många, tandläkare och också patienter, som har synpunkter på hantering och de datasystem som inte svarar upp mot de högt ställda krav som vi har på att det här ska kunna fungera. Det beklagar jag ytterligt mycket, och väldigt mycket resurser läggs ned för att få det att fungera på bästa möjliga sätt. Men finns det skäl att vara väldigt ledsen över det som har varit och också beklaga inför alla de tandläkare som har väldigt mycket extraarbete och irritation till följd av att datorerna inte riktigt vill. Det drabbar förstås också patienterna i sin tur.Med det sagt ska jag ändå säga att när det gäller innehållet får jag väldigt många brev som är av närmast rörande karaktär. De är från äldre människor som har gått och väntat väldigt länge på att få en mycket omfattande behandling genomförd. Man har skjutit på det här år . Man har inte haft råd. Man har skjutit på det lite till. Man har hoppats, men man har inte haft pengar för det.Så har det kommit en reform som har gett dem möjlighet att få den här behandlingen genomförd, och plötsligt blir livet lite lättare att leva. Jag tycker att det är väldigt glädjande i varje enskilt fall som man kan hjälpa människor.Det är sant som är inne på att det finns människor som oroar sig över tandvårdskostnaden. Det är fortfarande en kostnad som i jämförelse med när vi uppsöker den vanliga hälso- och sjukvården är relativt hög. Vi har ett större personligt ansvar för tandvårdskostnaderna av historiska skäl och som alltså ligger kvar sedan lång tid tillbaka.Man kan säga att i det gamla systemet fanns ett särskilt skydd för personer som var . Väldigt hög ersättning utgick till personer som var när det gällde protetik, men väldigt lite stöd gick till annan, vanlig tandvård. Detta ledde förstås till att det inte stimulerade till att bevara tänderna, utan tvärtom till att vänta och plocka ut dem, för då fick man väldigt mycket stöd genom protetiken.För personer fanns det inget verkligt högkostnadsskydd, utan kostnaderna för omfattande behandling kunde bli väldigt höga. Det gjorde att man sköt på behandlingen. Om det var så att man hade kommit upp en bit men ännu inte nått 65 väntade man, och det gjorde att åtgärderna blev mer omfattande än vad de hade blivit om man hade tagit itu med det tidigare. Därför fanns det skäl att få bort den åldersgräns som fanns och skaffa ett mer enhetligt system.Det finns förstås enskilda fall där man kan hitta personer som i jämförelse med tidigare nu har en högre kostnad, men det är självklart, som också Finn är inne på, att fördubblar man stödet har det här för de allra flesta människor erbjudit ett väldigt mycket bättre stöd. Det är en rejäl försäkring som gör att de högsta topparna i kostnaderna kapas, och det blir möjligt för vanligt folk med små marginaler att få den tandvård som de behöver. Det är alltid intressant att få interpellera med två personer trots att man började med en. Jag tycker nog att Finn , om jag börjar med det, kanske koncentrerar sig lite väl mycket på den artikel som ju i och för sig är grunden till interpellationen men som ändå bara beskriver den problematik som finns totalt sett.Jag har en artikel till här som kom ganska och som bygger på Statens folkhälsoinstituts nationella enkät som kommer . Där säger man att nästan en miljon svenskar inte har råd att gå till tandläkaren. Man pekar i artikeln ut ungdomar, arbetslösa, sjukskrivna och äldre som extra utsatta. Det har inget att göra med den artikel som jag byggde min interpellation på, utan det är en beskrivning av hur läget är totalt sett.Vi socialdemokrater stod som parti bakom högkostnadsskyddsdelen i den här reformen. Det vi var kritiska till framför allt var att vi tyckte att den förebyggande delen var alldeles för dålig. Vi hade avsatt pengar för att, om vi hade haft möjlighet, kunna förstärka den delen, framför allt kanske för att ge ungdomar ytterligare med fri hälso- och sjukvård tills de kommer in på arbetsmarknaden och avslutar sin utbildning. Som det är är det många ungdomar som inte fortsätter att gå till tandläkaren efter att den fria tandvården upphör av strikt ekonomiska skäl eftersom man inte har inkomsten.Likaså hade vi förslag på att man skulle ha ett högre årligt stöd, egentligen , men framför allt för gruppen . får man ju högre kostnader helt enkelt på grund av ålder. Tänderna precis som resten av kroppen slits , så behovet att gå till tandläkaren och göra större ingrepp ökar naturligtvis med åldern.Finn sade att det finns skönhetsfläckar i alla reformer. Men den skönhetsfläck som handlar om att det bara är två personer av tio som har fått lägre kostnader i och med reformen kan jag inte betrakta som just en skönhetsfläck, utan det är uppenbart att det är någonting som man skulle behöva ta tag i ordentligt. Det är ingenting som löser sig av sig självt. Det är fortfarande så att väldigt många människor går och är bekymrade, som jag beskrev i förra inlägget, över att de inte har råd att betala sin tandläkarräkning.Vi kan gå tillbaka till tiden före den här mandatperioden. I valrörelsen hade vi faktiskt ett förslag om en reform av tandvården som gick mycket längre än det här. Hade vi haft möjlighet, med de pengar som fanns i inledningen av mandatperioden - 70 miljarder i överskott i de nationella finanserna - hade vi inte som första åtgärd gått och sänkt skatten för människor som egentligen inte hade behov av sänkta skatter och väntat med tandvårdsreformen för att sedan när den kom ändå inte uppfylla de mål som vi hade satt, framför allt när det gäller den förebyggande delen. Jag arbetar med i socialutskottet och upplever som en hederlig man. Men jag tycker att det nog här finns anledning att ha lite intellektuell hederlighet också.Vi kan börja med tummetottshistorien, . levererades ingen vante. Det levererades heller ingen tummetott. Och undrar man varför alliansregeringen kunde lämna detta på så . Det är ganska intressant. Jag hörde nästan hur sedelpressen började starta nere i Socialdemokraternas källare för att lösa en eventuell reformförändring, nu när vi har en finanskris och man skrapar på kistbotten för allt möjligt och det finns en stor målträngsel beträffande vad medborgarna behöver.Jag tror att vi ska vara mycket glada att och regeringen via tog initiativ till den här tandvårdsreformen strax efter valet så att vi faktiskt har kunnat sätta av dubbelt så mycket resurser till någonting som har kommit många fler till del.Låt mig, herr talman, säga att jag faktiskt betvivlar uppgiften att två av tio skulle få en mindre kostnad. De uppgifter som vi har fått från departementet - det får socialministern gärna vidimera - visar att så inte alls är fallet. Det är en absolut majoritet som har fått sänkta kostnader. Sedan finns det naturligtvis personer för vilka vi måste se över behovet att få bättre tandhälsa. Ett exempel lyftes fram av . Men då vill jag återigen, herr talman, upprepa att interpellationen bygger på den här artikeln. Även i sitt muntliga inledningsanförande rekapitulerade interpellanten texter i artikeln men utelämnade en del saker, nämligen att den tandläkare som det här berör är just en sådan som har byggt hela sin verksamhet kring sådant som möjligtvis har fått ett sämre utfall av tandreformen. Icke desto mindre konstaterar han att det finns behov i alla åldrar av att operera visdomständer, rotspetsar, cystor, tandlossning och mycket annat, och det är tillfredsställt av den reform som har genomförts. Om man lyssnar på förstår man att om han hade fått bestämma hade han satsat mer på förebyggande tandvård. Ja, men då kan inte gärna kritiken vara att vi satsar för mycket på dem som har de stora kostnaderna, vilket ju är vår idé. Alltså: Du och jag har ett ansvar för kostnader som är låga eller lägre. När man kommer upp så att det blir stora kostnader tar det offentliga alltmer, och när man kommer tar det offentliga av kostnaderna.Men sedan - det är viktigt att tänka på det när man funderar på enskilda fall - har man naturligtvis varit tvungen att avgränsa på något sätt. Det kan inte vara så att varje behandling, varje alternativ, kommer att finansieras, utan det finns en gräns för det offentligas åtagande. Men väljer man de alternativen ersätter också staten kostnaderna till , och det är ju en oerhört stark subvention.Lennart förordar också uppenbarligen åldersgränser i systemet. Jag tror att det kanske är klokt att från sida tänka över hur klokt det är att ha åldersgränser. Leder inte det till att man avstår från behandling i väntan på att man uppnår den ålder vid vilken ett mer generöst system kommer att träda in? Det är det vi har sett under det gamla socialdemokratiska systemet med 65-plus. Att vi har fått besked om att det blir högre skatter med Socialdemokraterna kanske inte förvånar någon i det här sammanhanget, utan det var kanske väntat.Jag tror att det är väldigt viktigt att ha klart för sig tankegången. Det handlar om checkar till dem som besöker tandläkaren för undersökning och som har låga kostnader. Är det så att man behöver gå igenom en mer omfattande behandling tar det offentliga en allt större del ju högre upp i kostnad man kommer. Det är ett system som jag upplever som rättvist, rimligt och klokt.Sedan måste det göras svåra avvägningar av experter om vilken behandling som ska ersättas. Det har man gjort under stor samstämmighet mellan experter som har deltagit i framtagandet av referensprislistorna. finns det en nämnd som tittar på det här kontinuerligt för att se om det finns sådant som behöver justeras. Men jag tror att man ska akta sig för att ta till de högsta tonerna i debatten, framför allt om man befinner sig i den situationen att man företräder ett politiskt parti som inte kunde mycket mer än gapa stort. Ja, gapa stort - det kan man kanske tycka. Men det handlar ju om att man använder sig av de resurser som finns tillgängliga vid de tillfällen då man har möjlighet att välja. Jag tror att alla som har någon insikt i hur det såg ut är ganska medvetna om det ekonomiska läge som rådde då med en ekonomi som man var tvungen att restaurera. Då var inte utrymmet för reformer lika stort som det kanske var när den nuvarande regeringen tillträdde sedan.När det gäller två av tio är det nog ganska klart belagt att det är så. Det är av dem som går till tandläkaren som har kostnader , och det är först då som den högre subventionen träder i kraft. betalar man alltså själv. Sedan har man checken, som man i och för sig får . Men genom att den tidigare subventionen togs bort är det precis som jag säger: Det är av dem som går till tandläkaren som betalar lika mycket eller mer än man gjorde före reformens införande. Så det är inget konstigt med det.Åldersgränser pratar socialministern om. Men åldersgränserna är det ju faktiskt regeringen som har satt. år är bidraget , mellan 30-74 är det och för personer som är är det . Det är de gränserna som vi har förstärkt vissa delar av, plus att vi har infört en gräns där vi gör det gratis för ungdomar upp till . Det kan ha varit så att jag missförstod tidigare inlägg. Jag fick nämligen uppfattningen att han sade att det skulle innebära förbättringar för de äldre, men då är det uppenbarligen inte på det viset.När det gäller detta med två av tio innebär det, om funderar lite grann över det, att har i kostnader för tandvård och två av tio får förbättringar. Det visar att systemet i så fall är pricksäkert i förhållande till den grupp som har de allra högsta kostnaderna och att vi som har lägre kostnader själva får stå för dem, eller åtminstone för en del av dem. Det tycker jag är en rimlig ordning. Med riktigt höga kostnader följer ett högre skydd. Med lägre kostnader får vi själva stå för en större andel. Det tycker jag är riktigt, rimligt, rättvist.Låt mig avslutningsvis, utan att gnugga in det ytterligare en gång, nämna det som sade om att Socialdemokraterna de hade makten inte hade råd, att det var tuffa tider. Det är nog så, , att det gick upp och ned , och nog fanns det tillfälle att genomföra reformen om man hade prioriterat den. Man valde dock att inte göra det. Riktigt viktig blev den först när vi sade att vi skulle genomföra de förbättringar som är sjösatta och som innebär att de personer som har de allra högsta kostnaderna också får det allra bästa skyddet.