· GW10594 · 2009-09-10 13:34:14 — har frågat mig om jag är beredd att verka för att den så kallade tremånadersregeln i förordningen om jobbgaranti för ungdomar avskaffas i syfte att unga arbetslösa erbjuds arbetsmarknadsåtgärder på ett så tidigt stadium som möjligt.Forskning har visat att tidiga programplaceringar bör undvikas för ungdomar eftersom detta kan leda till inlåsning och lägre sökaktivitet. erfarenheter visar också att arbetsmarknadspolitiska program för ungdomar inledningsvis bör inriktas på att upprätthålla sökaktivitet och att ge coachning och vägledning. Jobbgarantin för ungdomar är utformad mot bakgrund av just detta. Ungdomar ska få ett omfattande stöd, utan de inlåsningseffekter som de tidigare ungdomsprogrammen varit förenade med, och fokus ligger därför inledningsvis på matchning och coachning. Matchningsinsatserna kan efter en inledande period, i normalfallet , förstärkas med insatser som praktik eller kortare utbildning.För att Arbetsförmedlingen ska kunna erbjuda deltagare inom jobbgarantin aktiviteter med utgångspunkt i individens behov måste regelverket ha en viss flexibilitet. Så som förordningstexten för jobbgarantin är utformad finns just den flexibiliteten. Det är alltså möjligt att erbjuda praktik och utbildning tidigare. Jag är därför inte beredd att förändra förordningen med avseende på vad kallar tremånadersregeln. Tack, ministern, för svaret! Jag hade förvisso hoppats på att statsrådet för en gångs skull tänkte passa på att förtydliga hur regelverket i praktiken fungerar och komma med konstruktiva idéer för att åtgärda den problematik som vi ser där ute.Nu är det ju så att vi har haft flera debatter där vi från oppositionen har påtalat hur tremånadersregeln faktiskt slår ute i verkligheten, hur ungdomar tvingas vänta alldeles för länge, där arbetslösheten dras ut alldeles för länge, där man inte får en chans till utbildning och praktik. Vi har lyft fram konkreta vardagsproblem för unga människor. Vi har lyft fram arbetsgivare som säger: Vad konstigt att vi möter en arbetsförmedling som faktiskt inte vill hjälpa oss att liksom hjälpa ungdomar in på arbetsmarknaden. Det här har vi påtalat under . Littorin har då avfärdat kritiken.Det blev därför lite förvånande när Littorin sade att Arbetsförmedlingen helt missförstått regelverket och att det fanns en öppning för att ge ungdomar praktik och utbildningsinsatser mycket tidigare. Det ledde till en dispyt mellan Arbetsförmedlingen å ena sidan och Littorin å den andra. Jag hoppas att ni har rett ut den dispyten, för det värsta av allt är ju att ni inte är överens om hur regelverket ska tolkas.Nu är vi ju inte ensamma i oppositionen om att påtala att tidiga insatser för ungdomar är viktiga. En del av era allianskompisar, bland annat och , vill också ändra på regelverket i den riktning som vi pekar på, tidiga insatser. Uppenbarligen har alla där ute missuppfattat regelverket förutom Littorin. Annars skulle varken , vi i oppositionen eller ha denna uppfattning. Arbetsförmedlingen gick i taket när Littorin inte kunde stå upp för de direktiv han skickat.Jag hade hoppats på att Littorin här skulle rätta till den här missuppfattningen och säga att det finns all anledning att rätta till de här reglerna och att det nog vore förnuftigt att göra något åt dem så att vi faktiskt ser till att ungdomar som behöver en tidig insats kan få det och att de som kanske inte behöver det kan få den korttidsinsats som är viktig för dem. Är det inte förnuftigt att ändå ändra på regelverket så att alla andra utöver och Littorin också förstår det? If it ain't broke, why fix it? Arbetsförmedlingen gick ut med klarlägganden om hur den här förordningstexten skulle tolkas som just lever upp till det som efterfrågar, det vill säga att möjligheterna finns att i jobbgarantin för unga sätta in just den typ av aktiva åtgärder som efterlyser. Det är lite grann att slå in öppna dörrar. Den möjligheten finns, den utnyttjas redan i stor utsträckning.Hela våren när jag reste runt och träffade arbetsförmedlare runt hela landet visade det sig att det i början fanns frågor om hur man skulle tolka regelverket. Men eftersom vi fick ett tydligt besked från Arbetsförmedlingen centralt hur regelverket enligt dem skulle tolkas så var det just på det sättet att man utnyttjade det på det sätt som efterlyser. Återigen: Det finns alltså möjligheter i garantin att sätta in individuellt anpassade insatser. Exakt hur de ska se ut måste Arbetsförmedlingen i samråd med den enskilda personen kunna bedöma, men möjligheterna finns. Därför tycker jag att svaret är enkelt; vi behöver inte ändra någon förordning när det fungerar i praktiken. I grunden tror jag att det handlar om att vi har olika syn på hur man löser problemet med arbetslösheten. Vi socialdemokrater är tydliga med att vi menar att ungdomar, precis som alla andra, är olika, och de har olika behov av stöd. En del har en lång utbildning med sig när de blir arbetslösa, och därför behöver de inte någon kortare arbetsmarknadsutbildning. Andra behöver lite erfarenhet, och de behöver olika praktikplatser för att känna sig för. Andra som kanske helt saknar gymnasieutbildning behöver en helt annan insats.I praktiken har Littorins jobbgaranti för ungdomar gjort precis tvärtom. Alla har behandlats på i stort sett samma sätt. Därför har vi under påtalat att det finns många därute som hamnar i kläm eftersom regelverket är otydligt.Arbetsförmedlingen har gjort dessa prioriteringar eftersom det i grunden saknas resurser, det vill säga att ge de utbildningsinsatser som behövs - inte minst för alla de ungdomar som inte har en fullständig gymnasieutbildning. Det behövs mer av utbildningsinsatser. Det är ännu viktigare nu när vi inte kan trycka ut alla på praktik eftersom det inte finns så många praktikplatser som ungdomsarbetslösheten skenar. En av fyra ungdomar är nu arbetslös, . Det är allvarligt.Vi socialdemokrater är övertygade om att investeringar i utbildning är en väg framåt för många ungdomar, inte minst för de stora grupper som saknar fullständigt gymnasium. Där har vi hånats i kammaren för att vi vill låsa in människor i Amsåtgärder och utbildningsinsatser. I praktiken är det mer än viktigt att investera i utbildning för att möta den lågkonjunktur vi är inne i.Littorin säger att det har varit möjligt, men av de ungdomar som har omfattats av jobbgarantin för ungdomar har varit i en aktiv insats fram till . Det är , herr arbetsmarknadsminister. Uppenbarligen har det sagt här inte efterlevts. Står du här och upp för att regelverket gör det möjligt för många ungdomar att tidigt få en utbildningsinsats? hävdar att det är så, det vill säga att han ser till att det finns tillräckligt med resurser att förverkliga ambitionerna så att ungdomarna inte bortprioriteras. I praktiken får de vänta mer än hundra dagar för att över huvud taget få en chans att möta en arbetsförmedlare för vägledning och stöd.Det har i praktiken varit så för många unga människor. Vi vet hur förödande bara kan vara för en ung person. De vänder och går och drar. Det måste alltid vara så att aktivitet går före passivitet. Förutom att vi ska ha förväntningar på att ungdomar gör sitt yttersta för att skaffa ett jobb, ska det också finnas ett samhälle som erbjuder möjligheter att förkovra sig, utbilda sig vidare och få praktikplatser. Det räcker inte med att stå här och prata om det. Jag hoppas att gör något åt problemet framöver. För en gångs skull håller jag faktiskt med . Aktivitet är absolut att föredra framför passivitet. Utbildning i det här läget, när det är svalare på arbetsmarknaden, är absolut bättre än att låta bli.Just av det skäl också pratade om, nämligen att alla ungdomar är olika, måste det finns både en flexibilitet och en möjlighet för Arbetsförmedlingen att göra en bedömning från person till person hur den bästa mixen av insatser ska kombineras ihop för att så snabbt som möjligt hjälpa ungdomar tillbaka till arbetsmarknaden.Sedan var det frågan om att det saknas resurser. Där håller jag inte med . Det kom 4 miljarder extra i decemberpaketet, och det kommer 4 miljarder extra i budgeten som presenteras . Vi har ökat ramanslaget för Arbetsförmedlingen för coacher, arbetsförmedlare och annat. Vi kommer att ha 250 000 personer i aktiva arbetsmarknadspolitiska åtgärder när det "peakar". Det är av arbetskraften. Det har nog aldrig varit så många svenskar som har erbjudits en aktiv arbetsmarknadspolitik som just . Arbetslinjen stavas aktiv arbetsmarknadspolitik när det är kris. Så är det med det.Det som vi gemensamt kan vara bekymrade över - eller oroliga över, om man så vill, låt mig vara ärlig med det - är naturligtvis det vi hörde på Ekot , nämligen kvaliteten i de insatser som kommer att genomföras i takt med att volymerna växer. Det är något som vi naturligtvis måste följa oerhört noga eftersom det är fråga om en snabb utbyggnad.Det vi normalt brukar höra i alla de kommentarer till det vi presenterar är "för lite och för sent". Det är den Östrosska papegojrepliken. Just i det här fallet är det egentligen precis tvärtom. Det är så mycket att vi gemensamt borde fundera över och se till att kvaliteten kan upprätthållas, som de har rätt att förvänta sig av oss.Vi har också presenterat investeringar och utbildningar. Det är fråga om 30 000 nya utbildningsplatser - högskola, komvux, yrkesvux och olika typer av utbildningar. De syftar till att hjälpa bland annat enskilda personer som saknar utbildning. Inom ramen för folkhögskolan ger vi möjligheter för dem som befinner sig i långtidsarbetslöshet att läsa in sin gymnasie- eller grundskoleexamen. Det är en bra investering. Jag har pratat mycket med en partikollega till , kommunalrådet i , , som jag känner och respekterar mycket, om just detta. Det gäller i första hand personer som finns i jobb- och utvecklingsgarantin och som saknar färdiga betyg. Det är en bra idé om vi i det här läget kan hjälpa till och se till att de har möjlighet att via komvux eller via folkhögskolorna komplettera och läsa in betyg.Finns det mer att göra? Ja, det gör det säkert. Det är väl bara att konstatera att i ett läge där återigen nio av tio länder i världen befinner sig i recession och i ekonomisk tillbakagång är ingen av oss trollkarlar. Vi kan inte trolla tillbaka kunderna så snabbt som vi skulle vilja, men vi kan arbeta med omställningsförmågan hos de enskilda medborgarna. Jag håller med att utbildning är viktigt, ett bra instrument. Det är bra att passa på nu.För några år sedan hade vi flera debatter. De handlade om att vi skar ned på utbildningar. Historiskt sett är det precis vad socialdemokratiska regeringar alltid har gjort. I högkonjunktur drar man ned, och i lågkonjunktur går man upp. Det finns ett konjunkturellt inslag i volymerna. I grund och botten är det fråga om enskilda människor som behöver hjälp för att ta sig tillbaka till arbetsmarknaden. Den hjälpen ska vi erbjuda dem. Det är alldeles uppenbart att det inte finns någon ambition från statsrådet att ta ett ansvar för den politik som har lagt grunden för jobbgarantin. innan valet ska man prata bort de direktiv man skickade ut till arbetsförmedlingarna. Där framgick hur det ska se ut. Det har fungerat så i praktiken. , innan valet, driver till och med allianskompisarna på för en förändring i regelverket. Littorin säger att det alltid har varit så, trots att allianskompisarna, och oppositionen har påtalat att det finns en brist i verkligheten.När det gäller de kraftfulla insatserna på utbildning och i arbetsmarknadspolitiken går det inte att prata bort den verkligheten heller. , 2009, mitt i krisen, på väg in i en massarbetslöshet, finns färre i arbetsmarknadsutbildningar, färre i komvux, färre i praktik och i andra typer av insatser. Det finns färre anställda på arbetsförmedlingar som kan hjälpa till att få människor tillbaka till arbetslivet. Det är en verklighet där ute också. Det är positivt att rätta till och återställa en del, men är det så att den regering som gick till val 2006 med att fixa jobben har 2009, mitt i massarbetslösheten, gjort färre investeringar för att hjälpa människor tillbaka till arbetsmarknaden. Det är allvarligt. Det är det som kommer att prövas om ett år.Vi ser just ungdomsarbetslösheten som kanske en av de viktigaste framtidsutmaningarna. Vi har själva inte räckt till på området. Därför har vi utvecklat en del idéer och tankar om hur vi kan möta ungdomar och bättre stötta inte minst dem som saknar grundläggande utbildning. Vi har gjort det själva och tillsammans med våra samarbetspartier och . Den här regeringen kommer att prövas på vad den levererar på området. Om vi skalar bort lite av den kanske något högstämda retoriken är vi inte så långt ifrån varandra, om man ska vara ärlig. Det är klart att vi alla kan enas om att arbetslöshet i största allmänhet är oerhört allvarligt, och för ungdomar är det oerhört besvärligt när man inte har en möjlighet att komma in. Vi skulle ju alla vilja att arbetslösheten är så låg som möjligt. Det finns ingen anledning att betvivla ambitioner i den delen.Sedan diskuterar vi hur vi ska få till det på olika sätt och vis, och då är jag tillbaka till att när vi har recession i nio av tio länder i världen kan ingen av oss trolla fram de jobb som vi skulle vilja ha fram. Det vi kan göra är att se till att vi återställer förtroendet för det finansiella systemet, att vi har ett blodomlopp så att de mindre företagen vågar expandera och anställa, att vi har ordning och reda i statens finanser och att vi kan möta de personer som tvingas lämna arbetsmarknaden eller kommer ut som nya.Jag vill påminna om att det är fler sysselsatta ungdomar just i detta nu än det var när vi tog över från er 2006. Men det som har hänt är naturligtvis att stora ungdomskullar har kommit ut.Vi har sett att sysselsättningen har ökat, men har arbetslösheten ökat för att underlaget har blivit större.Hur ska vi då få in dessa ungdomar? När det inte finns kunder och företagen inte vågar anställa måste vi jobba, och där är vi nog egentligen överens. Vi måste arbeta med utbildning, vi måste arbeta med en arbetsförmedling som aktiverar och vi måste försöka se till att hantera också dem som var arbetslösa redan när vi gick in i krisen och som i många fall saknar grundskoleexamen eller saknar gymnasieexamen.Om det är vi egentligen inte så oense. Däremot vet jag att det ligger i sakens natur att alltid ska säga att vi inte bryr oss, att vi inte lyssnar, att det alltid ska vara mer och alltid ska vara bättre. Så är det med opposition, och så får det vara.