· GW10309 · 2009-02-17 14:46:42 — har frågat mig om jag avser att på samma sätt som gjort ta fram en offentlig lista över de varumärken som är garanterat fria från ett antal särskilt kritiserade tillsatser. Frågor har också ställts om vilka åtgärder jag avser att vidta för att azofärgämnen tas bort från svenska butiker samt vilka initiativ jag tänker ta för att målområde 5 i de nationella folkhälsomålen, sunda och säkra produkter, ska uppfyllas. Slutligen har jag också fått frågan vilka initiativ jag tänker ta för att ska kunna tillämpa försiktighetsprincipen för att garantera ett starkare skydd för medborgarnas hälsa.Gunvor G skriver att hon tidigare både interpellerat och ställt en skriftlig fråga till mig i samma ämne. Jag har därför redan redogjort för hur har valt att hantera frågan om azofärgämnen. I dessa svar framhöll jag bland annat att vi har ett stort förtroende för det arbete som bedrivs av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, Efsa, och den riskhantering som medlemsstaterna har ansvar för inom ramen för kommissionens genomförandekommittéer. Det är ett arbete som i enlighet med EU:s livsmedelslagstiftning bedrivs utifrån en försiktighetsprincip.I det arbetet ingår system för att ompröva eller pröva nya vetenskapliga eller tekniska uppgifter när de dyker upp. Efsa prioriterade till exempel den brittiska studien som hänvisar till och tog snabbt fram ett utlåtande. Detta utlåtande var till hjälp när den nya EG-lagstiftningen togs fram och slutligen beslutades. stödde tillsammans med de andra medlemsstaterna efter diskussioner med kravet på varningstext.Jag anser inte att det är ett bra förslag att ge i uppdrag att ta fram en offentlig lista över de varumärken som är garanterat fria från de aktuella tillsatserna. Den nya lagstiftningen är snart på plats, och den kommer enligt min uppfattning att leda till önskvärda förändringar.Kravet på varningstext är ett ovanligt grepp som kommer att få företagen att söka andra sätt att färga sina produkter. Dessutom kan med inrättande av en offentlig lista oklarheter uppstå om vem som har ansvaret för att garantera att ett livsmedel på en sådan lista inte innehåller azofärgämnen trots allt.Avslutningsvis rörande fråga vilka initiativ jag avser att ta för att målområde 5 i de nationella folkhälsomålen, sunda och säkra produkter, ska uppfyllas vill jag nämna att regeringen inom ramen för en förnyad folkhälsopolitik har aviserat en rad insatser inom området. har bland annat fått i uppdrag att i samverkan med initiera ett samverkansprojekt inom området matvanor och fysisk aktivitet.Regeringen har också skapat ett dialogforum för att förbättra samverkan med nyckelaktörer för att gemensamt diskutera nationella utmaningar och olika aktörers möjliga bidrag till gagn för folkhälsan. hölls ett dialogforum med livsmedelsbranschen och ytterligare två forum planeras äga rum . Jag tackar för svaret, även om det tydligt visar att jordbruksministern inte tar frågan på fullt allvar utan tror att varningsmärkning ska få bort de hälsovådliga ämnena, trots att nyare studier visat hälsorisker.Jag har ställt frågorna och ställer dem igen på grund av den utveckling vi har haft av antalet produkter. Jag har som nämndes i svaret ställt frågor till ministern tidigare. visar det sig, trots uppmaning till försiktighet, att det finns azofärgämnen i allt fler produkter . ville stoppa azofärgämnena. Men i förhandlingarna med ministrarna från medlemsländerna bidde det en tummetott: en varningsmärkning.Visst, det är bättre än ingenting, men när ministern påstår i sitt svar att det skulle leda till önskvärda förändringar är det en naiv förhoppning. Varför röstade inte ens , som tidigare haft förbud, för ett stopp? Vill inte jordbruksministern få bort azofärgämnena? För mig är det oacceptabelt att azofärger finns kvar.Förra året kom en uppmärksammad brittisk studie, publicerad i den vetenskapliga tidskriften , som visade att azofärger kan bidra till att göra barn hyperaktiva. Svenska Kemikalieinspektionen skrev 2004 i en rapport: Azofärgämnen anses vara lätta att använda och förhållandevis billiga och ge starka, klara färger. Flertalet är vattenlösliga och anses därför vara lätta för kroppen att ta upp. Färgämnena kan också vara giftiga för levande mikroorganismer och orsaka skadliga långtidseffekter i vattenmiljön.Jag kan inte förstå varför jordbruksministern tycker att dessa färgämnen behövs. Det stämmer inte med lanseringen av som ett bra matland. Jag tycker att det är viktigt med god och bra mat, men att azofärgämnena skulle platsa där har jag svårt att förstå. Det finns andra alternativ som är mindre riskfyllda.När jag senast debatterade med ministern om det här lät det på ministern som att livsmedelsindustrin självmant skulle ta bort de här färgerna. Så har det inte blivit. Minister , er politik fungerar uppenbarligen inte, eftersom det finns fler sådana ämnen på svenska butikshyllor i dag.Jag undrar vilka prioriteringar har gjort. Varför stödde inte krav på totalstopp? Håller inte ministern med om att det behövs ett totalförbud mot azofärgämnen?Parlamentet tog fram sitt förslag om stopp i samband med en bred översyn av reglerna för tillsatser i livsmedel. medverkade till att det inte blev något sådant beslut, utan i stället ett krav på märkning. Men EU har ett förbud mot azofärgämnen, dock inte i mat, utan i vissa textilvaror och läderprodukter, eftersom azofärgämnen kan avge cancerframkallande arylaminer.Jag tycker ändå att det vore intressant att höra vilket resonemang ministern har bakom sig, eftersom han inte röstade för förslag. Låt mig först tacka interpellanten för interpellationen. Jag gör det med tanke på att jag vågar påstå att interpellanten och jag egentligen inte ligger så långt från varandra i våra åsikter.Jag anser liksom att vi inte ska ha några produkter i affären som inte är säkra att äta. Jag och jobbar hårt inom Europeiska unionen för att vi ska få bort produkter som inte är säkra från vår gemensamma marknad.När vi röstar måste vi emellertid rösta på det förslag som vi anser har bäst möjligheter att gå igenom och som är i linje med vår övergripande prioritering, i det här fallet att vi ska ha säkra produkter i våra hushåll.Över till den tidigare refererade studien! Efsa, den europeiska livsmedelssäkerhetsbyrån, konstaterade att den brittiska studien tydde på att det finns ett visst samband mellan färgämnen och till exempel överaktivitet hos barn, men att sambandet inte är tillräckligt starkt för att motivera ett förbud. stöder den uppfattningen, för den är gjord på vetenskapliga grunder, och anser att det krav på varningstexter som finns i den nya lagstiftningen är ett rimligt sätt att hantera det problem som är refererat och undersökt.Som jag nämnde i mitt tidigare interpellationssvar förutsätter den nya lagstiftningen att alla tillåtna tillsatser, alltså även azofärgerna, ska omprövas av Efsa. är det bara så att Efsa inte har hunnit slutföra den här omprövningen. När omprövningen finns på bordet kommer frågan om azofärgerna återigen att diskuteras.Låt mig slutligen konstatera att kunskapen om konsumtionsmönster inom den europeiska gemenskapen kommer att fördjupas. Den nya EG-lagstiftningen ställer krav på att medlemsstater sätter samman data och på EU-nivå redovisar var och hur olika människor äter av olika livsmedel. En sådan information gör att vi kommer att få bättre verktyg för att göra bra analyser och utifrån dem fatta bra beslut. Ministern lovade företrädare för matupproret att han skulle lyssna på kraven om mindre tillsatser i maten. Men låter det inte så. Vi behöver inte rösta för stopp för azofärgämnena, utan det här förslaget har bättre förutsättningar att gå igenom, sade ministern.Jag delar inte den uppfattningen. Jag tror att politiken måste ta ansvar i stället för att lägga hela ansvaret i knät på konsumenterna. Det är vad som sker . Varningstexter hjälper inte alla att förstå innebörden när det gäller de här färgerna. Det läggs ett för stort ansvar på konsumenterna. De här färgämnena finns inte minst i godis, lösgodis, där barn är målgruppen. Vad hjälper då varningstexter?Nej, jag anser att det behövs ett politiskt ansvar. Omprövningen av tillsatsämnena sker just . Det är nu kan påverka EU. Det är nu kan se till att det blir en förändring. Tillsatsdirektiven för aromämnen, tillsatser, sötningsmedel och färgämnen håller på att ses över. Det har skett en process under i EU, . Man är nu inne på spurten för att fatta beslut. Därför är det väldigt tråkigt att vi från svensk sida inte har stött kravet på ett totalstopp för azofärgämnen.I gör man en annan bedömning. Den engelska motsvarigheten till gör en sådan lista som jag frågade ministern om och varom ministern svarade att det inte är aktuellt för Sverige.Engelska motsvarigheten till tycker tydligen att det behövs bättre upplysning än varningstexter och mer för att konsumenten ska slippa få i sig den här typen av produkter. Det är ett politiskt ansvar att se till att vi ska ha sunda och säkra produkter. Därför är det förvånande att ministern i sitt svar till mig blandar ihop målområden när det gäller folkhälsopolitiken.Det är jättebra att och initierar samverkansprojekt för området matvanor och fysisk aktivitet. Men det handlar inte om säkra produkter. Det ligger under målområde 5 och handlar om vilka tillsatser som finns i maten. Det handlar inte om de goda matvanorna som sådana utan vilka ämnen vi tillåter i maten.Jag håller med dem som gjorde matupproret här för någon vecka sedan. Vi behöver ha bra mat. Vi behöver inte ha onödiga tillsatser. Azofärgämnen är en sådan onödig tillsats som vi kan vara utan.Folkhälsoinstitutet jobbar också med de här frågorna för att vi har ett miljömål som heter En giftfri miljö. Det är ett av de miljömål som kommer att ha svårast att nå upp till. Det har en betydelse för vilken mat vi får.Vi kanske inte alltid tänker på kemikalier i maten. En del produkter är bra, men en del tillsatser behövs faktiskt inte. När det gäller de azofärgämnen som vi debatterar och diskuterar här finns det andra ämnen som man kan använda som färg. Man kan som ett exempel ta rödbetsextrakt.Vore det inte dags att vi kan enas om att vi ska försöka hjälpas åt att få bort azofärgämnena? Låt mig först konstatera följande, vilket jag gör i ganska många sammanhang som jag medverkar i: måste man rösta på det näst bästa förslaget för att komma så långt som möjligt. Annars vinner den sida som vi absolut inte vill stödja.Låt mig också i det här sammanhanget hänvisa till att producenter i olika led har ett ansvar gentemot oss konsumenter. Vi har också ett ansvar som konsumenter, nämligen att välja eller välja bort.Jag påstår att det inte finns någon producent som producerar något vi väljer bort som konsumenter. Det är alltså vi som indirekt avgör huruvida någonting produceras eller inte. Det gäller i det här sammanhanget och i väldigt många andra sammanhang.Herr talman! Det nya förslaget till lagstiftning om tillsatser, enzymer och aromer har trätt i kraft. I lagstiftningen finns också en ny, låt oss kalla den horisontell, procedur för godkännande av nya tillsatser men också för omprövning av redan godkända tillsatser.I har vi en rad rådsarbetsgrupper som har stött det arbete som har gjort att vi nu har en ny lagstiftning. Jag anser att det är en klar förbättring jämfört med hur det var tidigare.Den nya godkännande proceduren kommer, som jag nu har nämnt , att göra det lättare att få snabba beslut om omprövning av redan godkända tillsatser för det fall det dyker upp nya vetenskapliga rön av intresse. Jag noterar att jordbruksministern ändå är ärlig nog att säga att man röstade på det näst bästa. Det visar ändå att det finns en hållning från att få bort detta. Min förhoppning är det. Men det verkar inte som att direkt står på barrikaderna för att få bort azofärgämnen, vilket jag beklagar.Ministern får ena dagen ta emot ett antal namnunderskrifter för att få bort tillsatser men tar här ändå inte tydligt avstånd. Jag hoppas att ministern kan svara ärligt och tydligt på att han kommer att medverka till att få bort azofärgämnen.Visst har producenter och vi konsumenter ett ansvar. Men för att vi ska kunna ta det ansvaret har vi som politiker ett ansvar att se till att det finns sjysta spelregler. Det tycker inte jag att det är i dag.Det är inte så lätt för alla att läsa varningstexter och innehållsförteckningar. Där finns det en skillnad mellan och i hur man ser på folkhälsofrågor. Vi ser att politiken har ett ansvar för att utforma reglerna så att människor kan göra goda val.Det jag hörde ministern säga var att det är konsumenterna som har ett ansvar. Jag hörde ingenting om politikens ansvar. Jag tycker att politiken måste ta ett ansvar. Men det verkar inte som att jordbruksministern anser att det finns ett sådant ansvar.Jag ställer frågan igen. Vilka åtgärder avser ministern att vidta för att skapa sunda och säkra produkter? Det som är målområde 5 handlar inte främst om matvanor utan det som är i maten. Varningstexten som det nu finns möjlighet och till och med lag på att införa var en kompromiss. Det var så långt vi kom i förhandlingarna med de övriga 26 medlemsländerna i Europeiska unionen.Vi kunde ha gjort som insinuerade eller kanske till och med påstod att vi skulle göra, nämligen röstat nej. Då hade vi inte fått någon varningstext alls. Så fungerar det i beslutssammanhang där den här typen av beslut fattas.Min hållning är att vi inte ska ha tillsatser där vi på vetenskaplig grund eller med beprövad erfarenhet kan stödja oss på att det inte är bra för vår hälsa. Men själva prövningen av huruvida en sak är farlig ska inte vi i politiken göra.För det har vi livsmedelssäkerhetsmyndigheter. Vi har vårt livsmedelsverk i , och i finns den europeiska livsmedelssäkerhetsorganisationen. Det är dem vi måste vända oss till. För att de ska kunna fatta rätt beslut måste vi från politiska sammanhang tala om vad vi vill ha. Vi vill inte ha livsmedel och produkter på marknaden som är farliga.Jag vill avsluta med att säga att den som har en tro på någonting eller på att någonting inte är bra har alltid möjligheten att välja eller välja bort eftersom det finns lagstiftningar om ingrediensförteckningar och liknande.