frsrdg · GW04RB1 · 2009-01-01 00:00:00 — Men osäkerheten i bedömningen ansågs vara stor. Exempelvis innehöll den penningpolitiska rapporten ett riskscenario där ett högre oljepris de kommande tre kvartalen skulle ge högre inflation och reporänta samt lägre BNP-tillväxt. konstaterade att penningpolitiken måste ta hänsyn till två motstridiga krafter å ena sidan hög inflation och ett högt kostnadstryck och å andra sidan risker förknippade med turbulensen på de internationella finansiella marknaderna och en svagare internationell konjunktur. Vid mötet hade den grundläggande bilden inte förändrats i någon större utsträckning. lämnade därför räntan oförändrad och den förväntades bli kvar på . Diagram 1: Reporänteprognoser 2008, procent, kvartalsmedelvärden 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 5,0 02 03 04 05 06 07 08 09 10 11 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 5,0 Reporänta Reporänteprognos PPR 08:1 Reporänteprognos PPR 08:2 Reporänteprognos PPR 08:3 PPU december 08 Anm. PPR betecknar penningpolitisk rapport och PPU betecknar penningpolitisk uppföljning. Räntan höjdes och ränteprognosen justerades upp Även handlade de penningpolitiska övervägandena i hög grad om att hantera å ena sidan ett stigande inflationstryck och å andra sidan en svagare konjunktur. Tillväxten fortsatte att dämpas både i och i omvärlden, inte minst till följd av den internationella finansiella oron. konstaterade att det fortfarande inte gick att säga när läget på de finansiella marknaderna skulle normaliseras. Det fanns tecken på att inbromsningen i den svenska konjunkturen kommit snabbare och blivit mer uttalad än vad som väntades . bedömning var dock att resursutnyttjandet skulle vara normalt . hade inflationen fortsatt att stiga och nådde , vilket är den högsta nivån . Även inflationsförväntningarna hade stigit. Uppgången förklarades till stor del av att energipriserna stigit mer än förväntat . hade oljepriset stigit så mycket att det låg i linje med priset i riskscenariot i föregående penningpolitiska rapport. betonade att penningpolitikens uppgift inte är att försöka påverka förändringar i relativa priser, det vill säga att vissa priser stiger mer än andra. gjorde dock bedömningen att det fanns risk för att de kraftiga prisuppgångarna på livsmedel och olja skulle leda till att också andra priser började stiga för snabbt. Mot bakgrund av att inflationen stigit överraskande snabbt, och att risken för att den höga inflationen skulle bita sig fast bedömdes ha ökat, höjde räntan till . Man bedömde vidare att reporäntan behövde höjas ytterligare två gånger för att föra tillbaka inflationen mot målet . De penningpolitiska avvägningarna vid mötet var svåra, vilket bland annat framgick av att tre av direktionsledamöterna reserverade sig mot prognosen i den penningpolitiska rapporten. Deras reservationer inkluderade den framtida räntebanan. Enligt de tre direktionsledamöterna skulle uppbromsningen av ekonomin dämpa inflationstrycket i större utsträckning än vad som förutsattes i prognosen. Samtliga ledamöter stod dock bakom beslutet att höja räntan . Räntan höjdes återigen , men ränteprognosen justerades ner Oron på de internationella finansiella marknaderna fortsatte . konstaterade att det fortfarande var ovisst vad som skulle hända på de finansiella marknaderna framöver och att osäkerheten sannolikt skulle finnas kvar ett tag framåt. Konjunkturen i omvärlden hade dämpats mer än vad förväntade sig . Oljepriserna och övriga råvarupriser på världsmarknaderna hade också fallit och väntades nu bli lägre framöver. I likhet med utvecklingen i omvärlden blev BNP-tillväxten i svagare än väntat. Framåtblickande indikatorer pekade på en fortsatt försvagning och BNP-tillväxten reviderades ner. Inflationen fortsatte att vara hög. Detsamma gällde inflationsförväntningarna (se diagram 2 och 3). Löneökningarna blev visserligen något lägre än väntat men arbetsproduktiviteten utvecklades betydligt svagare jämfört med bedömningen . Sammantaget medförde detta att arbetskostnaden per producerad enhet bedömdes öka snabbare än man tidigare förväntat, framför allt på kort sikt. Det inhemska kostnadstrycket var således fortsatt högt. beslutade att höja reporäntan till . Jämfört med prognosen justerade man dock ned den framtida banan för reporäntan (se diagram 1). Skälet var dels att oljepriset och andra råvarupriser fallit, dels att tillväxten bromsat in mer än förväntat både i och i omvärlden. Det svårbedömda läget illustrerades av att tre av direktionsledamöterna reserverade sig mot både beslutet att höja räntan och den framtida räntebanan. De räknade med att uppbromsningen i ekonomin skulle komma att bli mer uttalad och inflationstrycket mer dämpat än vad prognosen förutsatte. Efter det penningpolitiska mötet publicerade () reviderade uppgifter för inflationen för månaderna januarijuli 2008. Dessa uppgifter visade att inflationen mätt i termer av KPI var något lägre jämfört med vad SCB tidigare hade uppskattat. Den årliga ökningstakten i KPI var dock fortfarande hög och uppgick till . Diagram 2: Olika aktörers inflationsförväntningar , procent 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 2008, kvartal 1 2008, kvartal 2 2008, kvartal 3 2008, kvartal 4 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 Penningmarknadens aktörer Arbetsgivarorganisationer Arbetstagarorganisationer Inköpschefer handeln Inköpschefer industrin Anm. Uppgifterna för avser inflationsförväntningarna och . Diagram 3: Olika aktörers inflationsförväntningar , procent 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 2008, kvartal 1 2008, kvartal 2 2008, kvartal 3 2008, kvartal 4 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 Penningmarknadens aktörer Arbetsgivarorganisationer Arbetstagarorganisationer Inköpschefer handeln Inköpschefer industrin Den finansiella krisen förvärrades snabbt och sänkte räntan kraftigt förändrades situationen på de internationella finansiella marknaderna på ett dramatiskt sätt. Det som tidigare hade benämnts finansiell oro övergick i en global finansiell kris efter att den amerikanska investeringsbanken hade ansökt om konkurs. Krisen började nu också tydligt påverka de finansiella marknaderna i . tvingades flera centralbanker, inklusive , att vidta åtgärder för att stötta enskilda banker och för att få de finansiella marknaderna att fungera bättre (se avsnittet Ett säkert och effektivt betalningsväsende för en genomgång av de åtgärder som vidtagit). Oron på de internationella finansiella marknaderna hade funnits med som en komponent i analyser . Men det var ändå oväntat att läget skulle försämras så snabbt och så påtagligt som skedde . Den globala finansiella krisen riskerade att avsevärt fördjupa den internationella konjunkturnedgången. De ökade riskerna för en kraftig inbromsning av den ekonomiska tillväxten innebar dock minskade inflationsrisker, bland annat till följd av sjunkande priser på olja och andra råvaror. Mot den bakgrunden sänkte ett antal centralbanker i en gemensam aktion sina styrräntor . De banker som deltog var , , , Federal Reserve, och riksbank. Även vid det ordinarie penningpolitiska mötet sänkte räntan , till . konstaterade att den finansiella krisen förvärrats och tydligt påverkade utvecklingen i . Krisen hade lett till högre lånekostnader för hushåll och företag, krympande förmögenheter, minskad tillgång på krediter och allmänt ökad osäkerhet. Prognosen för både inflationen och BNP-tillväxten reviderades ned kraftigt. Bedömningen var att räntan skulle behöva sänkas med . Räntebeslut Reporäntan höjdes till och bedömdes ligga på den nivån under det närmaste året. Vice riksbankschef och förste vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet att höja reporäntan samt mot Penningpolitisk rapport 2008:1 och dess huvudscenario. De konstaterade att de inhemska faktorerna talade för en höjning av räntan: kostnadstrycket var högt, inflationen låg över målet och inflationsförväntningarna hade stigit både på kort och på lite . Men osäkerheten om utvecklingen på de internationella finansiella marknaderna hade ökat . Reporäntan lämnades oförändrad på . Synen på räntebanan var oförändrad. Reporäntan höjdes till och räntebanan justerades upp. Direktionsledamöterna ställde sig bakom beslutet att höja räntan men reserverade sig mot huvudscenariots prognoser för reporäntan, inflationen och tillväxten framöver. De förordade en lägre räntebana. Reporäntan höjdes till , men räntebanan justerades ner. Direktionsledamöterna reserverade sig mot beslutet att höja reporäntan och ansåg att reporäntan skulle hållas oförändrad. De reserverade sig även mot den räntebana som inkluderades i den penningpolitiska uppföljningen och förordade en lägre räntebana. Reporäntan sänktes till . Reporäntan sänktes till och räntebanan justerades ner kraftigt jämfört med . Reporäntan sänktes till och räntebanan justerades ner kraftigt jämfört med bedömningen . Årets sista penningpolitiska möte tidigarelades till . försämrades konjunkturen snabbt och BNP-tillväxten föll både andra och tredje kvartalet. Hushållens konsumtion minskade och konfidensindikatorerna som sammanfattar stämningsläget i svensk ekonomi sjönk till historiskt låga nivåer. Arbetsmarknaden fortsatte att försvagas och antalet varsel om uppsägningar ökade snabbt. Finanskrisen ledde dessutom till en allmän kreditåtstramning som de korta marknadsräntorna på grund av stigande riskpremier kopplades loss från sin normala relation till reporäntan. Det innebar att de räntor som allmänheten möter blev högre än normalt, givet nivån på reporäntan. Oljepriset och andra råvarupriser fortsatte att falla, vilket pressade tillbaka inflationen. Mot den bakgrunden bedömde att det var nödvändigt att kraftigt sänka reporäntan och räntebanan för att dämpa fallet i produktionen och klara inflationsmålet . direktion beslutade därför att sänka reporäntan till . Uppföljning penningpolitik utvärderas av finansutskott. Till denna utvärdering sammanställer en skriftlig redogörelse Underlag för utvärdering av penningpolitiken som publiceras strax efter den första penningpolitiska rapporten . Redogörelsen, som utgör en enskild publikation, överlämnas till kort efter årsredovisning. Den följande uppföljningen av penningpolitiska beslut är av detta skäl kortare än redovisningarna . Eftersom effekterna av förändringar av reporäntan kommer gradvis, måste en uppföljning och utvärdering av penningpolitiken ta sin utgångspunkt i de prognoser som gjorts och de räntebeslut som fattats de två föregående åren. Utfallet för inflationen 2008 bör alltså i första hand relateras till de prognoser som gjordes under 20062007 och de räntebeslut som fattades . Inflationen 2008 Inflationen steg snabbt under större delen av året och låg högt över inflationsmålet (se diagram 4). En stor del av uppgången förklarades av att priserna på energi och livsmedel kraftigt ökade på världsmarknaden. Även ett allt högre inhemskt resursutnyttjande bidrog till den stigande inflationen. Vid slutet av 2008 började inflationen snabbt sjunka tillbaka i samband med att den finansiella krisen förvärrades och energi- och livsmedelspriserna föll. var KPI-inflationen , att jämföra när den var som högst . Diagram 4: KPI, årlig procentuell förändring -1 0 1 2 3 4 5 05 06 07 08 -1 0 1 2 3 4 5 Källor: SCB och . I genomsnitt över året var KPI-inflationen , vilket kan jämföras 2007 (se tabell 1). Den underliggande inflationen steg också. Mätt med KPIF (KPI med fast bostadsränta) var den underliggande inflationen nästan en dubblering jämfört med året innan. KPIF exklusive energipriser steg 2008 att jämföra 2007. Detta visar att energipriserna hade stor betydelse för inflationen . De stigande energiprisernas direkta effekt på KPI var . Effekten av ränteförändringar mätt som skillnaden mellan KPI och KPIF var lika stor. Tabell 1: Jämförelse mellan olika inflationsmått, årlig procentuell förändring 2006 2007 2008 KPI 1,4 2,2 3,4 KPIF KPIF exkl. energi 0,8 1,6 1,9 Källor: SCB och . Prognoser och direktionens penningpolitiska beslut bedömde att inflationen 2008 skulle ligga kring eller strax över målet (se diagram 5) trots en fortsatt konjunkturuppgång. Anledningen var att man väntade sig att en god tillväxt i produktivitet och ett högt konkurrenstryck skulle hålla tillbaka den inhemska inflationen. Prognosen förutsatte också att höjde reporäntan gradvis i linje med förväntningarna på de finansiella marknaderna. Direktionen beslutade således att höja reporäntan vid de penningpolitiska sammanträdena , . Världsmarknadspriset på olja föll , vilket väntades ge en ytterligare press nedåt på inflationen. Inflationsprognosen reviderades därför ned sista rapport. Men ny statistik över nationalräkenskaper och arbetsmarknad visade att uppgången i konjunkturen var starkare än vad hade räknat med. Direktionen noterade också att läget på arbetsmarknaden tydligt hade förbättrats och att sysselsättningen tagit fart. Prognosen för BNP-tillväxten 2008 började revideras upp (se diagram 6). Dessutom ökade hushållens upplåning och bostadspriserna steg. Allt detta talade för att skulle behöva höja reporäntan ytterligare för att inflationen skulle ligga på målet 2008. Reporäntan höjdes därför , oktober respektive . Prognoser för KPI-inflationen 2008 , årsgenomsnitt 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 IR 06:1 IR 06:2 IR 06:3 PPR 07:1 PPR 07:2 PPR 07:3 PPR 08:1 PPR 08:2 PPR 08:3 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 prognos Utfall IR betecknar inflationsrapport och PPR betecknar penningpolitisk rapport. Källor: SCB och . Diagram 6: Prognoser för BNP-tillväxten 2008 , årsgenomsnitt 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 IR 06:1 IR 06:2 IR 06:3 PPR 07:1 PPR 07:2 PPR 07:3 PPR 08:1 PPR 08:2 PPR 08:3 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 prognos Utfall IR betecknar inflationsrapport och PPR betecknar penningpolitisk rapport. Utfallet för BNP-tillväxten avser de tre första kvartalen 2008. Statistik för BNP var inte publicerad när denna årsredovisning sammanställdes. Källor: SCB och . Prognoser och direktionens penningpolitiska beslut presenterade sin egen prognos för reporäntan . Enligt prognosen behövde reporäntan höjas . Skälet till det var att såg en stark konjunktur framför sig såväl i som i omvärlden. Inflationen bedömdes således stiga framöver i takt med att resursutnyttjandet ökade. Vid det penningpolitiska sammanträdet beslutade direktionen därför att höja reporäntan till (se diagram 7). I mitten av 2007 reviderades inflationsprognosen upp. Läget på arbetsmarknaden hade blivit mer ansträngt. Produktivitetstillväxten såg ut att bli lägre och enhetsarbetskostnaderna högre än vad tidigare räknat med. Världsmarknadspriserna på olja hade stigit och väntades fortsätta att stiga framöver. Allt detta talade för högre inflation, vilket ledde till att höjde reporäntan till . Prognosen för räntebanan justerades också upp både och . Direktionen bedömde att reporäntan borde ligga kring och sedan höjas ytterligare en eller . kom ytterligare tecken som förstärkte bilden av en stram arbetsmarknad och ett högt resursutnyttjande. Ny information tydde på att inflationstrycket var lite starkare än väntat. Bland annat hade livsmedelspriserna börjat stiga till följd av att priserna på livsmedelsråvaror på världsmarknaden vänt upp. Det talade för att prognosen för reporäntan borde justeras upp något. Å andra sidan var det betydligt mer osäkert hur stark tillväxten i omvärlden var efter den finansiella oro som brutit ut i spåren av krisen på den amerikanska bolånemarknaden. bedömde att detta kunde dämpa utvecklingen något, även i . Sammantaget var slutsatsen vid sammanträdena att reporäntan skulle behöva höjas i ungefär samma takt som direktionen räknade med . Reporäntan höjdes vid respektive tillfälle. tilltog osäkerheten om utvecklingen i omvärlden till följd av krisen på den amerikanska bolånemarknaden. Den svenska tillväxten såg också ut att bromsa in snabbare än väntat (se diagram 6). Den finansiella oron medförde att lånekostnaderna steg för företag och hushåll, vilket väntades dämpa konsumtionen och investeringarna i landet. blev inflationen högre än väntat. Läget fortsatte alltså att vara svårbedömt med krafter som drog åt olika håll. Reporäntan lämnades oförändrad och ränteprognosen var i stort sett densamma som . Diagram 7: Reporänteprognoser , procent, kvartalsmedelvärde 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 5,0 02 03 04 05 06 07 08 09 10 0,0 0,5 1,0 1,5 2,0 2,5 3,0 3,5 4,0 4,5 5,0 Reporänta Reporänteprognos PPR 07:1 Reporänteprognos PPR 07:2 Reporänteprognos PPR 07:3 Anm. Streckad linje avser prognos. PPR betecknar penningpolitisk rapport. Oväntade störningar bidrog till att pressa inflationen över målet Det faktum att inflationen låg högt över målet 2008 reser frågan om reporäntan borde ha varit högre 20062007. Men att utvärdera penningpolitiken med facit i hand kräver en del eftertanke. Ekonomin påverkas ständigt av störningar som generellt sett är svåra eller till och med omöjliga att förutse. Den relevanta frågan är därför om penningpolitiken var rimlig givet den information som fanns tillgänglig vid de tillfällen då besluten om reporäntan fattades. Ett exempel på en störning är att priserna på energi och livsmedelsråvaror kraftigt steg och bidrog till att pressa upp inflationen oväntat mycket världen över. Inte minst oljepriset steg dramatiskt (se diagram 8). Den här utvecklingen förutsågs inte när gjorde sina prognoser 2006 och 2007. Att inflationen överskred målet 2008 berodde alltså delvis på att det inträffade oväntade störningar. föll energi- och livsmedelspriserna snabbt tillbaka varvid inflationen också föll. Till fallet i inflationen bidrog också krisen på de internationella finansiella marknaderna. Ökningen i inflationen blev således tillfällig. Oljepris, Brentolja, USD per fat 0 20 40 60 80 100 120 140 160 06 07 Oljepris, utfall PPR 07:1 PPR 07:3 PPR 08:2 PPR 08:3 PPU Anm. Streckad linje avser prognos. PPR betecknar penningpolitisk rapport och PPU betecknar penningpolitisk uppföljning. Källor: och . forskning Ett viktigt syfte med forskning är att ta fram modeller och verktyg till de analyser som direktionen behöver för att fatta sina beslut. Det är vanligt att centralbankerna strävar efter att förankra sina penningpolitiska analyser i en så kallad allmän jämviktsmodell som gör det möjligt att fånga de viktigaste sambanden i stora delar av ekonomin. modell är väl etablerad i det analysarbete som ligger till grund för den penningpolitiska rapporten. Ett forskningsarbete pågår för att förbättra modellen ytterligare. arbetade med att utveckla modellen främst inom tre områden: den finansiella sektorn, arbetsmarknaden och utrikeshandeln. Utöver använder ett brett spektrum av statistiska modeller för att belysa den förväntade framtida utvecklingen i ekonomin. Det statistiska forskningsarbetet fokuserades på att tillhandahålla modeller med bättre förmåga att fånga upp förändringar i de långsiktiga sambanden i ekonomin. Dessutom arbetade man med modeller för att utvärdera tidigare prognoser i förhållande till utfall och till andra prognosmakare. har också bedrivit ett projekt som syftar till att förklara vilka faktorer som på ett avgörande sätt har bidragit till att hushållens lån hos bankerna ökat kraftigt . Preliminära resultat pekar på att låga krav på kontantinsatser vid husköp i kombination med ett lågt ränteläge förklarar en stor del av hushållens ökade skuldsättning. anordnade en internationell konferens om hushållens skulder och huspriser. Där presenterade inbjudna forskare både teoretiska och empiriska bidrag som försöker belysa bakgrunden till den globala finansiella krisen. Ett säkert och effektivt betalningsväsende ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE 2008/09:RB1 2008/09:RB1 ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE Det svenska finansiella systemet påverkades alltmer av den fördjupade internationella finansiella krisen. De stora svenska bankerna drabbades av växande svårigheter att finansiera sig på de utländska marknaderna trots fortsatt hög intjäning och tillräckliga buffertar för att klara oförutsedda händelser. De finansiella marknaderna fungerade inte normalt, och i vissa fall inte alls. liksom Riksgälden och regeringen genomförde därför olika åtgärder för att underlätta bankernas finansiering och därmed deras möjligheter att klara av kreditförsörjningen. Åtgärderna bidrog till att förbättra funktionen på de finansiella marknaderna. Problemen med marknadernas funktionssätt medförde också att driftstarten av det nya tekniska systemet för betalningar mellan bankerna sköts upp till . Den nya infrastrukturen för kontantförsörjningen bidrog till att kontantflödena blev effektivare. har fått uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Betalningsväsendet är ett vitt begrepp och omfattar i praktiken hela det finansiella systemet. En viktig uppgift för systemet är att omvandla sparande till lån som kan användas till investeringar, konsumtion och köp av bostäder. Systemet ska också hantera finansiella risker och tillhandahålla betalningstjänster. De stora bankerna är särskilt viktiga för det finansiella systemet. För att det finansiella systemet ska fungera säkert och effektivt krävs också en etablerad infrastruktur för betalningar och marknadsplatser där köpare och säljare av olika finansiella instrument kan mötas. I uppdrag ingår att förebygga kriser i det finansiella systemet och att hantera sådana om de ändå uppstår (se figur 1). har också ansvaret för att ge ut sedlar och mynt. Banken tillhandahåller dessutom ett system för stora betalningar i svenska kronor mellan bankerna, det så kallade RIX-systemet. Figur 1: ska främja ett säkert och effektivt betalningsväsende arbete med finansiell stabilitet operativa uppgifter Förebyggande arbete: Övervaka det finansiella systemet Rapportera om finansiell stabilitet Påverka regelverk och lagstiftning Forska Påverka marknadsaktörer och myndigheter genom kommunikation Ge ut sedlar och mynt Tillhandahålla ett system för stora betalningar mellan banker och andra aktörer Krishantering: Upprätthålla en väl förberedd organisation för att hantera störningar i det finansiella systemet Öva kriser Tillhandahålla likviditetsstöd Säkerställa att de finansiella marknaderna fungerar väl FINANSIELL STABILITET Övervakning av det finansiella systemet är en viktig del i förebyggande stabilitetsarbete. Det handlar om en löpande uppföljning och analys för att kunna bedöma om risker är på väg att byggas upp i de stora svenska bankerna eller i den infrastruktur som är viktig för betalningar. Till den senare räknas de tekniska system samt de regler och rutiner som används för att betala för värdepapper, valutor, varor och tjänster. övervakar den finansiella marknaden De stora bankerna står i fokus för övervakning eftersom de har en central roll i det finansiella systemet. övervakar även de finansiella marknaderna eftersom bankerna är beroende av dessa för att kunna finansiera sig och för att hantera sina risker. En stor del av bankernas intäkter kommer dessutom från handel med värdepapper. En förutsättning för att denna handel ska fungera är en säker och effektiv infrastruktur. övervakar därför löpande de system i den svenska finansiella infrastrukturen som bedöms vara kritiska för det finansiella systemets funktion och stabilitet. sprider kunskap För att förebygga kriser måste följa och informera om utvecklingen i det finansiella systemet. ger därför ut en rapport om finansiell stabilitet . I rapporten redovisar direktionen sin bedömning av de stora bankernas motståndskraft mot oväntade händelser och lyfter fram sådant som skulle kunna störa den finansiella stabiliteten. Andra sätt att sprida kunskap om arbete med den finansiella stabiliteten är att föra en kontinuerlig dialog med aktörerna på marknaderna, publicera tal och medverka i den offentliga debatten. har också möjlighet att påverka utformningen av lagar och regler för tillsyn och krishantering, bland annat genom att svara på remisser och att delta aktivt i flera internationella organisationer.