frsrdg · GW04ER1 · 2009-03-10 00:00:00 — Enligt församlingens generalsekreterare fungerade samarbetet mellan det svenska ordförandeskapet och församlingen mycket väl, inte minst tack vare samarbetsviljan hos utrikesminister , kabinettssekreterare och ambassadör . Möjligheten att ställa muntliga frågor till ministerkommitténs ordförande lyfts fram som en särskilt betydelsefull insats av det svenska ordförandeskapet för att främja relationerna mellan ministerkommittén och församlingen. Det faktum att såväl som besvarade spontana muntliga frågor upplevs som mycket positivt och anses ha bidragit till en spänstigare debatt mellan parlamentariker och ministerkommitténs ordförande. Enligt bidrog det svenska ordförandeskapet till att befästa sedvanan med muntliga frågor mellan parlamentariker och ministerkommitténs ordförande: extremely positive in the relationship between the Assembly and under the Swedish Chairmanship is that we have now consolidated the practice of having truly spontaneous questions and answers in the debate with the Chairperson of . This is much appreciated by the members of the Assembly. There is now an understanding that they can ask him or her real political questions and receive real political answers in return. This permits a true dialogue to take place. Åsikterna går isär om det faktum att utrikesminister inte var närvarande som representant för ordförandeskapet vid församlingens höstsession den 29 september3 . Å ena sidan finns de som anmärker på Bildts frånvaro. (, SOC), (, SOC) och (, UEL) yttrade alla vid olika tillfällen under församlingens höstsession att Bildt borde ha varit där för att besvara deras frågor om Georgienkrisen. Gross och Kox, liksom (), () och (), anser att Bildts frånvaro var anmärkningsvärd då den inföll strax efter det att två av medlemsländer hade varit i krig med varandra. Å andra sidan finns de som försvarar Bildts frånvaro. () påpekar att Bildts närvaro hade krävts vid ett mycket viktigt statsbesök i , vilket dessvärre hade sammanfallit med församlingens höstsession. Bland andra Alexandër Biberaj (, DEM) och (, SOC) fäster tonvikten vid att den ministernärvaro var mycket hög vid de två sessioner som församlingen höll under ordförandeskap. Samma ståndpunkt uttalas av flera av de svenska Europarådsparlamentarikerna. Vid höstsessionen räknade kabinettssekreterare upp ett antal Europarådssammanhang där Bildt hade närvarat i egenskap av ministerkommitténs ordförande, inte minst församlingens sommarsession 2008. (, SOC) uttalade inför församlingen att det svenska ordförandeskapet hade satt en mycket hög standard genom sin höga grad av engagemang, något som borde ses som en förebild för andra ordförandeskap. Flertalet intervjupersoner anser att ordförandeskapets ministernärvaro över lag var mycket god. Det faktum att integrations- och jämställdhetsminister deltog vid återinvigningsceremonin av ungdomscenter i signalerade exempelvis att månar mycket starkt om ungdomsfrågorna. En generaldirektör vid beklagar å andra sidan att det till slut inte kom att finnas någon svensk politisk närvaro vid det sommaruniversitet som ett antal skolor för politiska studier anordnade i . 4.4 Insatsernas betydelse Intervjupersonerna uttalar sig övervägande positivt om betydelsen av det svenska ordförandeskapets insatser. Kollokviet i om en bättre tillämpning av på nationell nivå är ett exempel. Arbetet med att reformera arbetsregler har kommit att bromsas in till följd av att protokoll 14 inte har kunnat träda i kraft. Flera av intervjupersonerna ser det därför som strategiskt riktigt att lägga extra tonvikt vid åtgärder på nationell nivå för att därigenom försöka minska antalet anmälningar till . kanslichef framhåller som mycket positivt att kollokviet resulterade i ett substantiellt utfall, något som inte alltid är fallet vid denna typ av evenemang. Direktiven till styrkommittén för mänskliga rättigheter bör enligt Fribergh ses som ett steg i rätt riktning i arbetet med att försöka förbättra domstolens situation: Även om stater respekterar domar riktade mot dem själva är deras insatser för att förhindra liknande framtida överträdelser ofta otillräckliga. Likaså kan stater göra mycket för att på ett bättre sätt beakta domar riktade mot andra stater. I intervjuerna betonas också vikten av att översätta domar och sprida dem till berörda myndigheter. Merparten av de idéer som presenterades vid kollokviet var förvisso upprepningar av tidigare förslag. antog ministerkommittén exempelvis ett omfattande reformpaket bestående av fem rekommendationer till åtgärder på nationell nivå. En oberoende expertgrupp har dessutom presenterat reformförslag om bl.a. förbättrade rättsmedel i medlemsstaterna. Intervjupersonerna anser emellertid inte att kollokviet var någon onödig upprepning av gamla idéer. Tvärtom framhåller man vikten av att bevara ett momentum kring frågan om utökade nationella insatser för att därigenom främja ansvarstagandet på nationell nivå. Onekligen hade det varit en fjäder i hatten för om den ryska duman hade ratificerat protokoll 14 för det svenska ordförandeskapet. Men även om intervjupersonerna är överens om att protokollets ikraftträdande skulle medföra betydande effektivitetsvinster för domstolen är det ingen som lastar det svenska ordförandeskapet för att frågan är olöst. Inte minst påpekas att frågan har drivits utan resultat av tidigare ordförandeskap, den parlamentariska församlingen samt andra stats- och regeringschefer. Enligt är det mycket positivt att ordförandeskapet fick gehör för idén om att försöka bryta ut delar av protokoll 14, detta eftersom domstolens ärendehandläggning därmed skulle kunna förenklas. Ytterligare en aspekt är att vare sig protokoll 14 eller ordförandeskapets kollokvium om en bättre tillämpning av på nationell nivå kan ses som mirakellösningar för att förbättra situation. Det menar och , dåvarande chef för utvecklingsavdelningen för mänskliga rättigheter vid generaldirektorat för mänskliga rättigheter och rättsliga frågor, som pekar på att en fortsatt effektiv funktion för konventionssystemet sannolikt även kommer att vara avhängig medlemsländernas vilja att vidta åtgärder på nationell nivå, såsom handlingsplaner för mänskliga rättigheter. Konferenserna om rättigheter för personer med funktionsnedsättning respektive barnets rättigheter lyfts likaså fram som betydelsefulla. Enligt generaldirektören vid generaldirektorat för sociala frågor bidrog det svenska ordförandeskapet i ministerkommittén till att sätta frågor om rättigheter för personer med funktionsnedsättning högt på politiska dagordning. Generaldirektören påminde i sitt anförande om att endast 6 av 47 medlemsländer har ratificerat FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. Flera intervjupersoner ser konferensen i om barnets rättigheter som ett lysande exempel på ett betydelsefullt substantiellt utfall. De tre prioriteringar provision, protection och participation som lades fast vid konferensen stakar enligt biträdande generalsekreterare på ett tydligt sätt ut inriktningen på arbete med barnets rättigheter för : I have just myself recently participated in this very excellent conference which was organised on childrens rights []. And I was very pleased to see that childrens rights were so much part of the priorities of the Swedish Chairmanship. And I think has lived up to its expectations [] For three years now we know exactly where to go. ses som betydelsefull. Kongressens generalsekreterare och () anser att det var mycket viktigt att involvera den lokala och regionala nivån i arbetet med ett systematiskt genomförande av de mänskliga rättigheterna. Bohner betonar att statliga myndigheter tillhandahåller tjänster på samhällets samtliga styrelsenivåer (nationell, regional och lokal). Tack vare konferensen har de lokala och regionala myndigheternas roll i arbetet med ett systematiskt genomförande av de mänskliga rättigheterna enligt Bohner lyfts fram på ett tydligare sätt. Några av ordförandeskapets insatser anses ha visat prov på nytänkande. Detta gäller inte minst några av de insatser man genomförde i syfte att göra till en mer effektiv organisation. Inom hade man hållit något samordningsmöte mellan ministerkommittén och presidenterna för övervakningsmekanismer. Samordningen mellan övervakningsmekanismer är inte någon oproblematisk fråga, detta eftersom mekanismerna i de allra flesta fall är konventionsbundna och följaktligen självständiga inte bara från varandra utan även från ministerkommittén. Det svenska ordförandeskapets initiativ kom dock att uppskattas, inte bara av övervakningsmekanismerna själva utan även av flera medlemsländer. Tematiska debatter och samordningsmöten mellan rapportörsgrupperna var likaså nya grepp som kom att fungera mycket väl. En annan framgångsrik innovation var det nya upplägget på ministermötet. samlade detta sammanlagt 27 ministrar, varav ett femtontal utrikesministrar. Det senare är rekord inom . deltog på ministernivå . I sin kommuniké av fastslog ministerkommittén att reformen hade resulterat i ett kortare och mer resultatorienterat ministermöte med en mer direkt substantiell och organisatorisk inblandning av de inkommande och avgående ordförandeskapen. Man noterade att förändringarna ligger i linje med Junckerrapportens rekommendation om att utrikesministrarna ska involveras i arbete i större utsträckning. delegationer från , och uttalade senare sin uppskattning av det nya mötesupplägget. Europarådsdelegation lyfter fram det höga ministerdeltagandet som något mycket positivt för . Till exempel menar () att det höga ministerdeltagandet är ett bevis för att organiserade ministermötet på ett sätt som väckte intresse för organisationens arbete. Dåvarande chefen för för mänskliga rättigheter lyfter fram betydelsen av såväl översikten över arbete med rättsstatsfrågor som ministerkommitténs rekommendation för att motverka diskriminering av HBT-personer. Enligt Schokkenbroek bidrar översiktsdokumentet till att artikulera hur arbetar med rättsstatsfrågor som det ger några svar på den svåra frågan om innebörden av begreppet rättsstatens principer. Vidare påpekar han att tar emot alltfler anmälningar om diskriminering av HBT-personer. har inte haft någon rekommendation för att motverka diskriminering på grund av sexuell läggning eller könsidentitet, varför direktiven till styrkommittén för mänskliga rättigheter bör ses som mycket betydelsefulla. Europarådsdelegation är inte samstämmig i sin syn på ordförandeskapets insatser i fråga om en ny konvention om våld mot kvinnor och våld i hemmet. () och () anser att ordförandeskapet inte drev frågan på något aktivt sätt, och att detta förklarar varför ordförandeskapet inte lyckades samla till en uppfattning om konventionens substantiella innehåll. () anser å andra sidan inte att det svenska ordförandeskapet agerade svagt i frågan. () menar att frågan är viktig men att det finns stora kulturella skillnader bland medlemsländerna som måste överbryggas innan enighet kan uppnås om ett tydligt mandat till styrkommittén för mänskliga rättigheter. 5 Ordförandeskapet och Det svenska ordförandeskapet ledde hantering av den väpnade konflikt som bröt ut mellan och . Tillsammans med generalsekreterare reste utrikesminister till för att på plats informera sig om situationen. Ordförandeskapet tog senare fram en rapport om krisen och initierade dessutom ett informellt ministermöte för att få politisk vägledning om fortsatta agerande. Bland annat på grundval av mötesslutsatserna utarbetade ordförandeskapet ett förslag till handlingsplan. Trots att förslaget stöddes av en bred majoritet i ministerkommittén kom det att röstas ned i en proceduromröstning. Flertalet intervjupersoner berömmer ordförandeskapets insatser, inte minst anser man att ordförandeskapet agerade snabbt i krisens inledning. Krisen kom att resa frågor om kan och bör spela någon medlarroll i konflikter mellan medlemsländer. Den andra halvan av det svenska ordförandeskapet kom i hög grad att präglas av den väpnade konflikt som uppstod mellan och . i historia hade två av organisationens medlemsländer fört krig mot varandra. I egenskap av ordförandeland ankom det på att leda hantering av krisen och dess följdverkningar. Det går inte att bedöma graden av framgång i det svenska ordförandeskapets krishantering genom att jämföra agerandet med i förväg uppställda prioriteringar. En fråga som kan av naturliga skäl inte finnas inbyggd i ministerkommitténs löpande agenda. Vid sådana oväntade händelser bör ett ordförandeskap kunna omprioritera och improvisera. I detta kapitel beaktas i stället det svenska ordförandeskapets förmåga till flexibelt agerande och ledarskap. Framställningen följer en i huvudsak kronologisk disposition fördelad på fyra huvudrubriker: Krishanteringen , Informellt ministermöte , Georgienkrisen vid församlingens höstsession och Ordförandeskapets handlingsplan. Till detta kommer ett avsnitt som redovisar omdömen om det svenska ordförandeskapets agerande yttrade i parlamentarisk debatt och intervjuer. Redogörelsen fokuserar på det svenska ordförandeskapet, medan själva konflikten, liksom andra parters agerande, bara berörs i den mån det är relevant för att förstå sammanhanget. 5.1 Krishanteringen utbröt stridigheter mellan och , båda medlemmar av . Enligt en rapport från var reaktionerna bland blandade. , , och presidenter och premiärministrar åkte exempelvis till för att visa sin solidaritet. Enligt rapporten krävde dessa stater, tillsammans med bl.a. och , en tydlig markering mot och vad man ansåg vara en oproportionerlig våldsanvändning medan andra, exempelvis , , och , ville se en mjukare linje mot . Det svenska ordförandeskapet hade uttryckt oro över situationen i och . besökte ordförandeskapet de aktuella områdena tillsammans med ordförandeskapet i EU representerat av utrikesminister och utrikesministrarna för , och . Det svenska ordförandeskapet påpekade behovet av att skydda suveränitet och territoriella integritet och framhöll att fortsatta förhandlingar skulle krävas för att finna en lösning i enlighet med detta. Ordförandeskapets aktiviteter riktade det svenska ordförandeskapet i pressmeddelande uppmaningar till och att upphöra med striderna. Ordförandeskapet underströk att det är ett brott mot grundläggande principer att använda vapenmakt för att lösa konflikter. Man framförde vidare att territoriella integritet och suveränitet måste respekteras. I uttalandet sägs också att de skäl hade anfört för sitt agerande inte berättigar till några militära aktioner på georgiskt territorium, och de militära aktionerna mot beklagades djupt. Uppmaningen till vapenvila upprepades i ett uttalande . Ordförandeskapet uttalade stöd för de fredsinitiativ som hade tagits av FN, EU och . roll i fredsarbetet formulerades på följande sätt: Det svenska ordförandeskapet är övertygat om att hållbar fred bygger på respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. kan bidra med expertis och assistans för att uppnå detta. För att orientera sig om situationen på plats reste ministerkommitténs ordförande och generalsekreterare till . Där mötte de bl.a. president och utrikesminister , representant i , FN:s generalsekreterares sändebud , IMF:s sändebud och delegation vid . Bildt och hade även velat besöka , men fick, enligt uppgift, beskedet att Bildt inte kunde tas emot av den . Även om resan inte genererade något särskilt pressmeddelande omnämndes den i flera andra sammanhang. redogjorde även för resan inför för allmänna frågor och yttre förbindelser , vilket rönte uppskattning vid mötet. erkände och som självständiga stater. Det svenska ordförandeskapet fördömde det ryska beslutet med hänvisning till att det motsäger grundläggande principer och förpliktelser som medlem av organisationen, och att det är ett brott mot de ryska garantier som givits om att respektera territoriella integritet och suveränitet. Vid ställföreträdarmötet , det första efter mötesuppehållet , tog man del av redogörelser från och . Generalsekreterare redogjorde bl.a. för den resa till han och företagit och beklagade att de inte hade kunnat tas emot av . anförde att ministerkommittén borde överväga att utse en särskild grupp av ambassadörer för att övervaka hur de båda länderna uppfyller sina förpliktelser som Europarådsmedlemmar. Ställföreträdarna betonade vikten av samordning mellan olika organ i . Man var överens om att konflikten var allvarlig och att ett krig mellan två medlemsstater innebar en utmaning mot grundläggande värderingar. Det svenska ordförandeskapet informerade om att man avsåg att bjuda in till ett informellt ministermöte i syfte att ge politisk vägledning för fortsatta agerande. Diskussionerna i ministerkommittén fortsatte vid nästa möte , då man inhämtade åsikter från flera stater och från ordförandeskapen för EU respektive . kommissarie för mänskliga rättigheter rapporterade om sin senaste resa till . Vid två-plus-två-mötet mellan och diskuterade ministerkommitténs ordförande och generalsekreterare med ordförande, den finske utrikesministern , och direktören för generalsekreterares kontor . I en gemensam deklaration uttalade man beträffande situationen i att det vapenstilleståndsavtal som hade slutits måste följas strikt. Ett ryskt trupptillbakadragande sågs som grundläggande. Starkt stöd uttrycktes för de sex principer för att säkra mänskliga rättigheter och humanitärt skydd som hade lagts fram av MR-kommissarie (se vidare nedan). I deklarationen betonades även att och som medlemmar av och är bundna av förpliktelser och skyldigheter avseende mänskliga rättigheter, och att dessa under alla omständigheter måste följas. MR-kommissarien m.fl. organ inom och uppmanades att fortsätta arbetet med att analysera den övergripande MR-situationen i de berörda områdena. Vid ställföreträdarkommitténs möte rapporterade det svenska ordförandeskapet om två-plus-två-mötet. Här gavs också information om den rapport som ordförandeskapet höll på att färdigställa inför det informella ministermöte som ordföranden bjudit in till i . Aktiviteter företagna av andra delar av Utöver det svenska ordförandeskapet reste även andra delar av till konfliktområdet. Representanter från den parlamentariska församlingen besökte respektive . I de rapporter som skrevs med anledning av resorna uttrycktes både åsikten att det ryska agerandet inte kunde accepteras och att det var nödvändigt med dialog och öppenhet mot båda parter. beslutade den parlamentariska församlingens byrå att tillsätta ett tillfälligt utskott lett av parlamentarikern den Brande (, EPP/CD) för att undersöka förhållandena i och . Delegationen besökte länderna . I en promemoria till byrån konstaterade man att det inte gått att fastställa det exakta händelseförloppet i konfliktens inledningsskede, men att brott mot de mänskliga rättigheterna hade rapporterats och måste utredas. I slutsatserna angavs att båda parterna bär ett ansvar för att striderna hade trappats upp och att båda staterna hade misslyckats med att leva upp till sina förpliktelser som medlemmar av . Angående eventuella åtgärder av den parlamentariska församlingen menade att business as usual inte var något alternativ som han betonade att dialog måste upprätthållas med båda länderna. kommissarie för mänskliga rättigheter besökte och och reste ytterligare en gång till och . MR-kommissarien lade efter den första resan till området fram följande sex principer för att skydda mänskliga rättigheter och humanitär säkerhet: flyktingars rätt att återvända måste garanteras, flyktingar måste tillförsäkras godtagbara levnadsförhållanden tills de har möjlighet att återvända, hela stridsområdet måste röjas på minor m.m., fysiska attacker, nedbränning av hus och plundring måste upphöra och de ansvariga ställas till svars, krigsfångar och andra personer i osäkra situationer måste skyddas och information om saknade personer måste hanteras systematiskt samt internationell närvaro i konfliktområdet och internationellt stöd är nödvändigt. Efter båda sina resor till konfliktområdet delgav och ordförandeskapet sina observationer. De sex principerna avseende mänskliga rättigheter har upprepade gånger getts starkt stöd av aktörer såväl inom som utom . 5.2 Informellt ministermöte informerade det svenska ordförandeskapet om att man avsåg att bjuda in till ett informellt ministermöte för att få politisk vägledning för fortsatta agerande med anledning av Georgienkrisen. Mötet ägde rum i i anslutning till FN:s generalförsamlings årliga session. Ett liknande informellt ministermöte hade inte tidigare hållits med närvaro av så många som 32 utrikesministrar. Inför mötet hade ordförandeskapet föreberett en rapport som underlag för diskussionen. Såväl ordförandeskapets rapport som dess mötessammanfattningar gjordes offentliga efter mötet. Ordförandeskapets rapport det svenska ordförandeskapet förberett som underlag för det informella ministermötet inleddes med en summering av hittillsvarande agerande. Därpå sammanfattades situationen och förslag för framtida agerande presenterades. Inledningsvis i rapporten motiverades det informella ministermötet med att och brutit mot stadgar och mot de förpliktelser som länderna hade ingått då de blev medlemmar av organisationen. De militära handlingarna hade dessutom inkräktat på stadgans grundläggande principer om samarbete och respekt för suveränitet, rätten till territoriell integritet och gränsernas okränkbarhet. Det svenska ordförandeskapet ville med anledning av detta utröna medlemsstaternas åsikter beträffande fortsatta agerande. I rapportens summering av vad som hade skett omnämndes ordförandeskapets aktiviteter liksom den parlamentariska församlingens agerande och MR-kommissariens resor till området. Vidare i rapporten gjorde ordförandeskapet ett antal överväganden av principiell karaktär: Situationen måste ses i ljuset av den internationella rättens generella principer om icke-aggression, staters suveränitet och rätten till territoriell integritet. Dessa finns fastlagda i och och utgör även utgångspunkt för samarbetet inom . handlingar på sitt eget territorium bör ses i ljuset av landets förpliktelser att respektera mänskliga rättigheter, vilka kan ha frångåtts. Detta kan dock, bedömde det svenska ordförandeskapet, inte ses som aggression mot och kan därmed inte heller utlösa rätt till självförsvar. Inte heller försvar av ett lands medborgare i ett annat land eller försvar av fredsbevarande styrkor kan motivera storskaliga militära aktioner såsom de hade vidtagit mot . Omedelbara åtgärder inom kompetensområde och expertis måste vidtas för att återställa fred i och i de berörda människornas intresse. Den humanitära situationen var enligt ordförandeskapet allvarlig och man påminde om de sex principer för skydd av mänskliga rättigheter som MR-kommissarien hade lagt fram. Beträffande fortsatta agerande konstaterade det svenska ordförandeskapet i rapporten att business as usual is not an option. För att bevara sin trovärdighet och relevans måste reagera när medlemsstater bryter ingångna förpliktelser och mot organisationens normer och internationell rätt, menade man. I rapporten föreslog ordförandeskapet ett antal möjliga åtgärder för att vidta: kan initiera en utökad övervakning av hur och lever upp till sina förpliktelser som medlemmar. Resultaten av denna granskning bör användas som underlag då ministerkommittén beslutar om åtgärder för fortsatt assistans och samarbete. Inom kan en plan för snabba åtgärder beträffande övervakningen av mänskliga rättigheter utarbetas. MR-kommissariens insatser bör få stöd och uppmuntran i en sådan plan. Internationella insatser för att lösa konflikten kan understödjas genom arbete för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Möjligheterna att utöka samarbete och dialog med och bör utredas. kan bjuda in Europeiska råd för samtal om möjliga vägar att hjälpa flyktingar och andra i området.