frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — 1.saken angår honom själv eller hans make, förälder, barn eller syskon eller någon annan närstående eller om ärendets utgång kan väntas medföra syn- nerlig nytta eller skada för honom själv eller någon närstående, 2.han eller någon närstående är ställföreträdare för den som saken angår eller för någon som kan vänta synnerlig nytta eller skada av ärendets ut- gång, 3.ärendet har väckts hos myndigheten genom överklagande eller underställ- ning av en annan myndighets beslut eller på grund av tillsyn över en annan myndighet och han tidigare hos den andra myndigheten har deltagit i den slutliga handläggningen av ett ärende som rör saken eller 4.han har fört talan som ombud eller mot ersättning biträtt någon i saken. I en femte punkt i bestämmelsen tilläggs, att jäv också föreligger om det i övrigt finns någon särskild omständighet som är ägnad att rubba förtroendet till en handläggares opartiskhet i ärendet. Innebörden i denna generalklausul är att även andra intressekonflikter än de särskilt uppräknade ska beaktas och kan utgöra jäv. I bestämmelsen anges slutligen att man kan bortse från jäv när frågan om opartiskhet uppenbarligen saknar betydelse. Det kan exempelvis vara fallet om den jävige handläggaren har en helt underordnad roll, utan möjlighet att påverka ärendet i sak, eller om ärendet är av rutinkaraktär och bara kan hand- läggas på ett sätt. Så är däremot inte fallet enbart av det skälet att den jävige själv anser sig opartisk eller av annan bedöms ha förmåga att bortse från den intressekonflikt han eller hon befinner sig i. Reglerna om jäv syftar inte en- dast till att enskilda ärenden ska avgöras på ett opartiskt sätt. Deras funktion är i lika hög grad att säkerställa tilliten till att det allmännas verksamheter genomgående präglas av saklighet och opartiskhet. Den tilliten skadas redan av att det ser ut som om en intressekonflikt föreligger. Förvaltningslagens jävsgrunder har utformats efter förebild av rättegångs- balkens regler om domarjäv. Bestämmelserna har inte överförts oförändrade utan anpassats till de förhållanden som gäller inom förvaltningen. En domare är jävig om han eller hon är ledamot av styrelse för ett bolag, en förening, en stiftelse e.d. (4 kap. 13 § 4 ). En sådan regel har inte ansetts behövlig för förvaltningsförfarandet. I förarbetena till den äldre förvaltnings- lagen erinrades om att det inte sällan förekom att förvaltningsmyndigheter var representerade i bolags, föreningars och stiftelsers styrelser för att myndighe- terna skulle få insyn i dessas verksamhet och få bättre förutsättningar att 2 009 /1 0:JO1 handlägga och bedöma ärenden som gällde dessa. Fördelarna med sådana arrangemang skulle minska betydligt, om en myndighetsperson på grund av jäv alltid skulle vara hindrad att ta befattning med ett ärende hos myndigheten enbart på den grunden att han eller hon var ledamot av styrelsen för bolaget, föreningen eller stiftelsen som saken angick. Situationer av det slaget skulle i stället bedömas enligt generalklausulen. (Se SOU 1968:27 s. 131 f. och prop. 1971:30 s. 355 f.) Redan den formella omständigheten att en tjänsteman sitter i styrelsen för exempelvis ett bolag behöver alltså inte innebära att han eller hon på grund av jäv är förhindrad att vid sin myndighet befatta sig med ett ärende där detta bolag har ett intresse. Det krävs att det därutöver tillkommer någon särskild omständighet som rubbar förtroendet till tjänstemannens opartiskhet i ärendet. Är så fallet blir generalklausulen om jäv tillämplig. I doktrinen har som ex- empel på jävsituationer av det slaget angetts att ordförandeskap i en styrelse normalt innebär en sådan identifiering med rättssubjektet att handläggarens opartiskhet kan sättas i fråga. En annan faktor som har betydelse är det intres- se den juridiska personen har i ärendet; ju större betydelse saken har för den juridiska personen, desto större anledning finns det att ifrågasätta en styrelse- ledamots möjlighet att på ett opartiskt sätt sköta handläggningen hos myndig- heten. (Se , Förvaltningslagen med kommentarer, 2 uppl., 2007, s. En av uppgifter är att stödja samhällsmotiverad forskning be- träffande järnvägstransportsystemet, se 2 § 9 förordningen (2007:1027) med instruktion för . avsätter särskilda medel för detta. Dessa ska fördelas i konkurrens mellan de projektförslag som bäst bidrar till att uppnå de transportpolitiska målen, se föreskrift, BVF 726.1. Pro- jektförslagen ska bedömas samlat och enligt rutiner som så långt möjligt ger förutsättningar för likabehandling, heter det vidare i föreskriften. Av det som framgår i föreskriften, beskrivning av hur ansök- ningar om forskningsanslag hanteras och av vad som i övrigt framkommit kan ingen annan slutsats dras än att handläggning av ärenden som gäller fördelning av forskningsanslag utgör myndighetsutövning. Som sådan måste den självfallet bedrivas under sakliga och opartiska former samt med beaktande av förvaltningslagens regler om jäv. För att handläggningen ska leva upp till dessa krav måste det finnas en tydlig rågång mellan dem som beslutar om anslag och dem som ansöker om anslag. eftersträvar vidare konkurrens mellan projektförslag och likabehandling av dessa. Även för uppnåendet av detta krävs en tydlig gränslinje av det slaget. var vid den aktuella tiden sektionschef i . Sek- tionen hade sakområdesansvar med uppgift att bl.a. bedöma forskningsansök- ningar som gavs in till . Han deltog vid framtagandet av förslag på vilka som borde komma i fråga för forskningsbidrag. Han var däremot inte, som jag förstår yttrande, delaktig i det slutliga beslutsfattandet. var styrelseordförande i ett s.k. , Char- mec, vid . Ett är enligt hög- skolans webbplats en specifik form av forskningssamarbete mellan högskola 2 009 /1 0:JO1 Det framgår av handlingarna i ärendet att Charmec hör till de forskningsinstitutioner som erhåller forskningsbidrag från . Av det som sagts om kravet på att hålla en tydlig rågång mellan dem som beslutar om anslag och dem som beviljas sådana följer att det finns be- gränsningar för hur samarbetet mellan och kretsen av anslagssö- kande kan utformas. Det är inte lämpligt att personer som deltar vid fördel- ningen av anslag är verksamma hos dem som söker anslag eftersom det typiskt sett medför risk för intressekonflikter. Det som framkommit i detta ärende visar enligt min mening att redan arrangemanget att låta en central tjänsteman med goda minne sitta i en bidragstagares styrel- se var olämpligt. Jävsreglerna omfattar inte bara den som ska besluta i ett ärende. Även den som bereder eller föredrar ett ärende inför beslut omfattas. ställning vid handläggning av ansökningar om forskningsanslag var sådan att den aktualiserade bestämmelserna om jäv. avslags- beslut motiverades med att verket stödde lik- nande projekt vid bl.a. Charmec. Charmec var således en med ansökan konkurrerande part. var därmed jävig vid handläggningen av denna ansökan. Förhållandena synes inte på något avgörande sätt ha varit annorlunda vid beslutet . Enligt min mening hade det inte medfört någon skillnad om enbart varit styrelseledamot i . De ovan återgivna motivuttalan- dena om förvaltningsmyndigheters möjligheter att vara representerade i bo- lagsstyrelser m.m. är allmänt hållna och torde syfta till att inte lägga onödiga hinder i vägen för myndigheter att samarbeta med andra organ. Av hänvis- ningen till generalklausulen följer att frågor om jäv får bedömas från situation till situation. Fördelning av forskningsanslag mellan fritt konkurrerande fors- kare och forskningsinstitutioner är en grannlaga uppgift som ställer stora krav på integritet och oberoende. Det anslagsfördelande organet måste vinnlägga sig om att såväl sakligt som formellt behandla anslagssökande lika. Detta lämnar inte utrymme för att låta någon som har inflytande över anslagsfördel- ningen representera en anslagssökande, i synnerhet inte en anslagssökande med så starka intressen i saken som Charmec synes ha haft. Det kan tilläggas att efter besluten visat ett stort personligt engagemang beträffande ansökningar om forskningsanslag. Han har därvid i sin roll som ordförande i demonstrerat en oförmåga att hålla isär sina roller som tjänsteman vid respektive styrelseord- förande i Charmec. Vikten av att undvika intressekonflikter och jävsituationer har därigenom tydligt illustrerats. Av utredningen framgår att har ändrat sina rutiner efter de be- slut och händelser som anmält till JO och att väl- komnats att inkomma med nya ansökningar. Det framgår inte på vilket sätt rutinerna ändrats. Jag förutsätter dock att numera och framgent beaktar regeringsformens regler om saklighet och opartiskhet liksom förvalt- ningslagens bestämmelser om jäv vid handläggningen av ansökningar om forskningsanslag, såväl i enskilda ärenden som i verksamhetens organisato- riska uppläggning. 2 009 /1 0:JO1 har i yttrandet till JO som sin uppfattning angett att beslut om vilka forskningsprojekt som ska tilldelas anslag från utgör sådana beslut som inte kan överklagas. handläggning av ärenden som gäller ansökningar om forskningsmedel är som tidigare berörts att betrakta som myndighetsutövning. Beslut varigenom en myndighet avgör ett sådant ärende kan enligt huvudregeln i svensk förvaltningsrätt överklagas. Enligt 19 § för- ordningen (2007:1027) med instruktion för gäller särskilda regler för hur beslut överklagas. Dessa innefattar dock inget undantag från principen om att förvaltningsbeslut kan överklagas. Det åligger en be- slutsmyndighet att utan eget ställningstagande vidarebefordra ett överklagan- de till överprövningsinstansen. Frågan om beslutet är överklagbart ska bedö- mas av den instansen, inte av beslutsmyndigheten. I detta fall hade rubricerat sin skrivelse till som begäran om omprövning av beslut, alternativt överklagande av beslut, röran- de FoU-anslag. Skrivelsens innehåll består huvudsakligen av argument som gäller själva ansökan och vad som i beslut anförts kring denna. Den framstår därmed huvudsakligen som en begäran om att på nytt ska överväga ansökan. Så har den också behandlats i svarsskrivel- se, där det även hänvisas till kontakter som skett mellan företrädare för Ban- verket och om ansökan. skrivelse har alltså handlagts som en begäran om omprövning och inte som ett överklagande. Mot bak- grund av skrivelsens innehåll finns det inget att erinra mot detta. Någon skyldighet för att vidarebefordra skrivel- se till överprövningsinstansen, i detta fall regeringen, förelåg alltså inte. Ver- kets uppfattning om beslutets överklagbarhet vilar dock, som framgått, på bräcklig grund. Om ett överklagandeförbud ska gälla bör detta tydliggöras i den rättsliga regleringen, eftersom det i så fall utgör ett undantag från huvud- regeln. Huruvida den rättsliga regleringen bör tillåta eller förbjuda överklagande av beslut av detta slag kan diskuteras. Överklagandeförbud kan motiveras med att en högre instans inte har bättre förutsättningar än beslutsinstansen att göra en riktig bedömning (se prop. 1997/98:101 s. 51). Liknande uttalanden finns i doktrinen, exemplifierade med beslut om betyg, stipendier och forsk- ningsbidrag (, Allmän förvaltningsrätt, 24 uppl., 2008, s. 187). Detta kan anföras till stöd för att beslut om forskningsbidrag inte bör kunna överklagas. Att ett beslut innefattar bedömningsfrågor som be- slutsmyndigheten har bättre förutsättningar att avgöra än överprövningsin- stansen kan den senare dock beakta genom att vara återhållsam med att ändra i dessa. Omständigheterna i detta ärende och dess handläggning visar att be- slut om fördelning av forskningsanslag kan innefatta formfrågor i beslutspro- cessen exempelvis hur intressekonflikter hanterats som det från förtroen- desynpunkt kan vara motiverat att få prövade i högre instans. I utredningsar- betet inför tillkomsten av den inrättade Transport- styrelsen övervägdes roll som bidragsgivare, och det framfördes då tankar om att den verksamheten borde överföras till annan myndig- 2 009 /1 0:JO1 het (SOU 2008:9, bilaga 2, s. 38). Frågan om hur intressekonflikter bör hante- ras rättsligt torde vara av intresse vid överväganden om myndighetsstrukturen på området. Jag översänder därför en kopia av detta beslut till regeringen (). 2 009 /1 0:JO1 Kritik mot en av ett ärende om god man m.m. (Dnr 1744-2007) beslutade att godmanskap skulle anordnas för B.J. Till god man förordnades . Denne gav in en ansökan om att bli entledigad på grund av samarbetssvå- righeter med huvudmannens dotter . gav för egen del till i kommun in fle- ra ansökningar om att skulle entledigas. med en anmälan till JO i vilken hon fram- förde ett flertal klagomål mot överförmyndarnämnden. Hon har därefter in- kommit med ytterligare anmälningar. Hennes klagomål avser sammanfatt- ningsvis bl.a. följande. 1.Överförmyndarnämnden har inte diariefört inkommande handlingar och underlåtit att upprätta tjänsteanteckningar. har bl.a. underlåtit att diarieföra den gode mannens återkallelse av sin ansökan om att bli entledigad. 2.Nämnden har inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att hitta en ny god man. 3.Överförmyndarnämnden har underlåtit att besvara frågor, bl.a. frågor om handläggningen av ärendet. 4.Den 12 juni 2006 begärde hon att få en kopia på dagboksbladet men trots påminnelser fick hon del av den begärda kopian först . Vidare begärde hon att få del av årsredovisning- en, men fick del av denna först och hon fick först efter påstötningar del av denna i sin helhet. bad hon om en ny kopia av dagboksbladet och fick del av det . bad hon om att få del av två handlingar ur akten och fick del av des- sa . 5.Den 14 mars 2006 ansökte hon om entledigande av den gode mannen. Ansökan besvarades med ett fax från nämnden med besked om att den gode mannen inte skulle bytas ut. 6.Den 11 april 2007 gav hon in en ny ansökan om entledigande av den gode mannen. Inför nämndens beslut fick hon inte del av den gode mannens synpunkter. 7.Den 17 maj 2006 fattade nämnden beslut i ett av ärendena utan att låta den gode mannen yttra sig. Nämnden tog vidare inte del av alla handling- ar i ärendet. 8.Överförmyndarnämnden har underlåtit att påminna den gode mannen om att ge in en tillgångsförteckning enligt 14 kap. 1 § , och nämnden har inte utrett varför den sedermera inkomna tillgångsförteck- ningen inte upptog samtliga tillgångar. 2 009 /1 0:JO1 9.Överförmyndarnämnden har godkänt försäljningen av en fastighet utan att inhämta nödvändigt underlag i form av värderingsutlåtande m.m. 10.Överförmyndarnämnden har underlåtit att rättidspröva och överlämna ett överklagande till tingsrätten. framförde även klagomål mot i län. bifogade ett stort antal handlingar till sina anmälningar. Av dessa hand- lingar framgick bl.a. att fattat beslut med anledning av att E.J. vänt sig dit med till viss del liknande klagomål som de som hon framfört till JO. Vid en inspektion av nämnden granskade bl.a. nämndens akt avseende B.J. akt avseende B.J. begärdes in och granskades. Vid granskningen av akten framkom bl.a. följande. På en icke diarieförd post-it-lapp har antecknats att den gode mannen i samband med ett besök på överförmyndarnämndens expedition , dvs. efter hans begäran om att bli entledigad, uppgett att han lovar att fortsätta. Några ytterligare åtgärder med anledning av ansökan vidtogs inte såvitt framgår av akten. Av en annan s.k. post-it-lapp, som inte heller diarieförts, framgår att upprepade sin begäran att bli entledigad. På en aktbilaga inkomst- stämplad finns en handskriven tjänsteanteckning som inte har signerats eller daterats. Anmälningarna remitterades därefter till rande. Nämndens ordförande, , inkom med ett remissvar. Av remissvaret framgår sammanfattningsvis bl.a. följande. Enligt överförmyndarnämnden har det förekommit en brist i diarieföring- en, såtillvida att den gode mannens begäran om entledigande inte införts på dagboksbladet. Nämnden har försökt, men inte lyckats, att hitta en ny god man till B.J. Nämnden har ställt förfrågningar till advokater och andra tänkbara gode män, men ärendets svårighet har bidragit till att det inte har gått att hitta någon lämplig person som förklarat sig villig att åta sig uppdraget. Det har därför inte fattats något beslut med anledning av begäran om att bli entledigad. I fråga om utlämnande av handlingar uppgav nämnden att samtliga fram- ställningar om detta hade besvarats, dock med åsidosättande av kravet på skyndsam handläggning. Vad gäller E.J:s begäran om att få ta del av årsredovisningen uppgav nämnden att framställningen avsåg ett omfattande material, vilket medfört att handläggaren först känt en osäkerhet över att lämna ut redovisningen. Påståendet om att E.J. inför beslutet inte fått ta del av den gode mannens synpunkter bemöttes med att dessa fanns protokollförda i det protokoll som efter justering skickades till E.J. 2 009 /1 0:JO1 I fråga om handläggningen av E.J:s överklagande anfördes följande. inkom genom sitt ombud, med överkla- gan av överförmyndarnämndens beslut. har i första hand yrkat att tings- rätten entledigar gode mannen och i andra hand att ärendet återförvisas till om gode man- nen skall entledigas. har begärt anstånd med att utveckla grunderna för överkla- gandet till . I fax har hon ställt frågan varför överförmyndarnämnden inte vidarebefordrat handlingarna till tingsrät- ten, varvid överförmyndarnämnden informerat E.J. att ett överklagande skall insändas till den beslutande myndigheten för att nämnden skall ha möjlighet att ompröva sitt beslut. saknar grunderna för E.J:s överklagande, begärde överförmyndarnämnden att dessa skulle skickas till nämnden. fick grunderna för E.J:s överkla- gande. har efter rättidsprövning översänt E.J:s överklagande till . Avslutningsvis anförde nämnden att den i vissa avseenden brustit i handlägg- ningen men att nämnden inlett ett arbete med att se över sina rutiner så att det inträffade inte ska hända igen. yttrade sig över remissvaret och framförde därvid ytterligare klagomål beträffande nämndens diarieföring m.m. JO fick veta att överförmyndarnämnden entledigade från uppdraget som god man och förordnade en ny god man till B.J. I beslut anförde JO följande. JO:s uppgift är att granska att domstolar och myndigheter följer lagar och andra författningar. Denna verksamhet är emellertid inte avsedd att ersätta den tillsyn och rättstillämpning som ankommer på andra. Mot den bakgrun- den gör jag bedömningen att det inte finns anledning för mig att uttala mig om vissa av de klagomål som redan har prövats av , närmare bestämt i huvudsak det som framförts under punkterna 79 i sammanfattning- en av klagomålen ovan. Jag vill även klargöra att gode män inte står under JO:s tillsyn. Jag är där- för förhindrad att uttala mig i frågor som rör den gode mannens åtgärder. Enligt 19 kap. 2 § första stycket ska vad som är föreskrivet om överförmyndare även gälla överförmyndarnämnd. 2 009 /1 0:JO1 Enligt huvudregeln i 15 kap. 1 § sekretesslagen (1980:100) ska en allmän handling, när den kommit in eller upprättats hos en myndighet, utan dröjsmål registreras. Av 15 kap. 2 § framgår vad som ska framgå av registreringen. Det är från rättssäkerhetssynpunkt vidare viktigt att även all muntlig in- formation som inhämtas och är av betydelse för ärendet dokumenteras på lämpligt sätt, se 15 § förvaltningslagen (1986:223). Dokumentationen ska vara utförd så att den inte lätt kan utplånas samt vara daterad och signerad. Av utredningen framgår följande. begärde att bli entledigad från uppdraget som god man. Enligt nämnden återkal- lade han sin begäran och nämnden vidtog därför inte några åtgärder med anledning av densamma. Vid granskningen av akten har emellertid någon sådan återkallelse inte kunnat återfinnas. Av en tjänsteanteckning på en s.k. post-it-lapp framgår däremot att vid ett besök hos nämnden uppgett att han lovar att fortsätta. begärde åter att bli entledigad från sitt uppdrag. Även har uppgiften antecknats på en icke diarieförd s.k. post-it-lapp. På en aktbilaga, inkomststämplad , finns en handskriven tjänstean- teckning som varken har signerats eller daterats. Vad gäller tjänsteanteckningen från vill jag framhålla följande. Av 11 kap. 19 § följer att en god man som begärt att bli entledigad är skyldig att kvarstå till dess att en ny god man har utsetts. En uppgift om att en god man lovar att fortsätta kan mot den bakgrunden inte utan vidare betraktas som en återkallelse av en tidigare inlämnad begäran om entledigande. Utredningen har inte kunnat klarlägga vad den gode mannens avsikt var. Av tjänsteanteckningen framgår emellertid inte klart att han avsett att återkal- la sin begäran om entledigande. Eftersom nämnden ändå är av uppfattningen att så har skett, vill jag framhålla vikten av att muntliga uppgifter dokumente- ras på ett korrekt sätt. Jag är kritisk till nämndens handläggning i denna del. Vad gäller de s.k. post-it-lapparna kan följande noteras. Dessa har inte re- gistrerats på dagboksbladet och har inte heller försetts med något ärende- nummer, trots att de har använts för att anteckna i ärendet betydelsefulla upp- gifter. I akten återfinns vidare en tjänsteanteckning som varken har daterats eller signerats. De brister som redogjorts för är av den arten att de försvårar möjlighe- ten till insyn i ärendet. Ett dagboksblad ska vara utformat på ett sådant sätt att det är möjligt att med tillgång till endast dagboksbladet fastställa vilka hand- lingar som kommit in och upprättats i ärendet. Inkomna och upprättade hand- lingar ska dessutom förses med både ärende- och aktbilagenummer på själva handlingen. Utan sådana åtgärder kan det vara svårt att veta vilka handlingar som hör till akten. Det blir även svårt att avgöra om alla handlingar finns bevarade i akten. Nämnden förtjänar kritik för de brister som föreligger även i här aktuella delar. 2 009 /1 0:JO1 Vidtagna åtgärder för att hitta en ny god man Av utredningen framgår att nämnden med anledning av önskan att bli entledigad från sitt uppdrag som god man tillfrågat olika personer om godmanskapet men inte lyckats få tag i en person som varit lämplig och villig att åta sig uppdraget. Först efter första dokumenterade begäran om att bli entledi- gad, beslutade nämnden om hans entledigande. Jag är medveten om att det i vissa fall kan vara svårt eller till och med omöjligt att hitta en person som är lämplig och villig att åta sig ett uppdrag som god man. Jag ifrågasätter alltså inte nämndens uppgift att nämnden gjort stora ansträngningar för att hitta en ny lämplig god man åt B.J. Tiden som gått åt för att handlägga frågan om byte av god man framstår emellertid som upp- seendeväckande lång. Det kan dock inte uteslutas att detta har med ärendets komplexitet att göra. Handläggningen av begäran om byte av god man De som är närmast anhöriga till den som har en god man har rätt att ansöka om att den gode mannen ska entledigas på grund av exempelvis försummelse vid utförandet av uppdraget (11 kap. 15 § ). Beslut i en sådan fråga fattas av överförmyndaren (11 kap. 20 § ). Även om överförmyndaren anser att det inte föreligger skäl till byte av god man, ska denne fatta ett motiverat beslut i frågan (20 § förvaltningslagen). Av utredningen har framkommit att E.J. inkom med en ansökan om entledigande av den gode mannen. I ett fax daterat förklarade handläggaren vid nämnden att nämnden inte hade för avsikt att entlediga den gode mannen, trots att nämnden inte fattat något beslut i frågan. Jag ställer mig mycket kritisk till handläggningen. Enligt 17 § förvaltningslagen får ett ärende som avser myndighetsutövning mot enskild inte avgöras utan att bl.a. den som är sökande har underrättats om och fått tillfälle att yttra sig över en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom själv. Syftet med kommuniceringsskyldigheten är att parten ska få kännedom om uppgifter som andra har lämnat och få möjlighet att komma med egna synpunkter och eventuella tillrättalägganden. Av utredningen framgår att, sedan E.J. ansökt om den gode mannens ent- ledigande, nämnden fattade beslut i ärendet utan att E.J.