frsrdg · GW04RS4 · 2009-06-01 00:00:00 — Någon formell skyldighet för de nationella parlamenten att pröva dessa initiativ finns inte enligt fördragen. Inte heller anges någon överordnad princip eller liknande mot vilken initiativet ska prövas. Ett parlaments beslut att utnyttja sin vetomöjlighet är ett rent politiskt beslut. Med tanke på beslutets politiska karaktär och dess ingripande effekter föreslår utredningen för svensk del att varje sådant initiativ ska prövas av i sin helhet. Det berörda utskottet ska bereda initiativet och därefter behandlas det av kammaren. Någon motionsrätt behövs dock inte vid ett beslut av denna enkla karaktär. Som RDK påpekat ska frågan ha tagits upp tidigare med . Samråd ska ha skett i utskottet och innan regeringen biträtt ett initiativ i om att utnyttja passerellen. Regleringen av detta förfarande föreslås ske i en ny paragraf i RO, 10 kap. 8 §. 6.5 Deltagande i den politiska övervakningen av Europol och utvärderingen av Eurojust I Lissabonfördraget ges de nationella parlamenten en utvärderande roll inom området för frihet, säkerhet och rättvisa. Vidare ska de nationella parlamenten delta i den politiska övervakningen av Europol och utvärderingen av Eurojusts verksamhet. Enligt fördraget ska de närmare formerna för detta regleras i särskild ordning. Enligt vad utredningen erfarit har några närmare diskussioner inte förts vad gäller formerna för de nationella parlamentens utvärdering eller kontroll. Inom ramen för Cosac har frågan väckts, och en kartläggning av dagens parlamentariska granskning av Europol och Eurojust kommer att inledas. Därefter är avsikten att se närmare på de framtida möjligheterna och behoven av samarbete på detta område mellan olika nationella parlament liksom mellan nationella parlament och . Enligt utredningens mening är det inte möjligt att göra några närmare bedömningar av hur de nya uppgifterna kommer att påverka arbete. Utredningen vill peka på vikten av att aktivt deltar i diskussionen om utformningen av de nationella parlamentens roll på detta område. De utskott som är närmast berörda liksom bör därför inledningsvis få fördjupad information om hur diskussionerna förs och ges möjlighet att i någon form diskutera med varandra. Utskottens synpunkter bör tas till vara inför Cosacs möten, och återrapportering bör ske särskilt i utskotten. 6.6 Hantering av övrig information från EU:s institutioner Utredningen föreslår att 10 kap. RO inleds med en bestämmelse i vilken det konstateras att får skriftlig information från Europeiska unionens institutioner i enlighet med fördragen och de till fördragen hörande protokollen. Någon hänvisning till vilka fördragsregler som innehåller krav på information till de nationella parlamenten behövs inte. I denna rapport hänvisas till den förteckning som finns i bilaga 2. Det mesta av den information som tillkommit genom Lissabonfördraget utgör underlag för beslut i fråga om subsidiaritetskontrollen av lagstiftningsutkasten och den fortsatta beredningen av dessa i utskotten, fördragsändringar enligt det förenklade förfarandet samt deltagandet i den politiska övervakningen av Europol och utvärderingen av Eurojust. beslöt 2006 att grön- och vitböcker och även de andra dokument från EU, med undantag för kommissionsförslag, som talmannen efter samråd med gruppledarna bestämmer, ska behandlas i en särskild ordning som anges i 10 kap. 4 § RO. De dokument från EU som tillkommer genom Lissabonfördraget kommer att omfattas av möjligheten till riksdagsbehandling efter talmannens bestämmande, om ingen lagändring görs. Bland dessa tillkommande dokument kan förvisso finnas sådana som det inte är meningsfullt att behandla i . Men någon anledning att reglera detta finns inte. Bland de nya dokumenten finns också sådana där utredningen föreställer sig att riksdagsbehandling är önskvärd. Dit hör utkast till fördragsändringar och ansökningar om anslutning till unionen. Vissa dokument skulle kunna bli aktuella för riksdagsbehandling, t.ex. informationen om det operativa samarbetet i frågor som rör den inre säkerheten. Utredningen anser dock att någon riksdagsbehandling av de nu nämnda dokumenten inte bör föreskrivas i RO, utan talmannen får efter samråd med gruppledarna bestämma om riksdagsbehandling ska ske. Ingen ändring bör alltså göras i denna bestämmelse. Enligt utredningens uppfattning bör regeringen ha skyldighet att informera om sin syn inte bara på kommissionsförslag som regeringen bedömer som betydelsefulla utan på alla typer av betydelsefulla EU-dokument som överlämnas till . Regeringen avgör själv under parlamentariskt ansvar vilka dokument som är betydelsefulla. Detta ställningstagande innebär en ändring i bestämmelsen i 10 kap. RO om regeringens skyldighet att informera (nuvarande 10 kap. 2 § som efter införande av en ny 1 § blir 10 kap. 3 §). I sammanhanget bör erinras om den speciellt reglerade informationsskyldighet som regeringen föreslås få när det gäller subsidiaritetsgranskningen (s. 53). 6.7 Kontakter med övriga parlament inom EU Det interparlamentariska samarbetet inom EU har utvecklats starkt . Förutom det reglerade samarbete som bedrivs inom ramen för Cosac har andra kontakt- och samarbetsformer uppstått. Inom ramen för arbetet i den europeiska talmanskonferensen har olika initiativ tagits för att förstärka och utveckla kontakterna. Möten mellan parlamentens fackutskott för diskussion av specifika lagstiftningsåtgärder förekommer i ökad utsträckning liksom möten inom andra, för tillfället skapade fora för diskussion av mer övergripande frågor och framtidsfrågor. Viktig information för kontakterna och samarbetet kan numera erhållas på webbplatsen IPEX. Det interparlamentariska samarbetet är förankrat i unionsfördragets bestämmelse om de nationella parlamenten (art. 12) och i protokollet om de nationella parlamentens roll (art. 910). Reviderade riktlinjer för samarbetet finns i den överenskommelse som den europeiska talmanskonferensen träffade i . Utredningen vill liksom RDK framhålla värdet av kontakter med andra parlament. Behovet av sådana kontakter kommer att öka när Lissabonfördraget träder i kraft. Från svensk sida är med den ordning vi har för regeringens överläggning med utskotten om lagstiftningsutkast och den ordning som föreslås i denna rapport beträffande subsidiaritetskontrollen m.m. utskottens kontakter med sina motsvarigheter i de andra europeiska parlamenten av särskild vikt. Dessa kontakter underlättas av att utvecklingen går mot en ökad roll för fackutskotten i behandlingen av EU-frågor även i andra länders parlament. Utredningen anser att Cosac är ett värdefullt organ för diskussion och utbyte av erfarenheter när det gäller parlamentens arbete med EU-frågor över huvud taget, således även för diskussion av subsidiaritetsfrågor och andra frågor där parlamenten deltar i EU-lagstiftningen enligt Lissabonfördraget. I Cosac ingår enligt dess egen arbetsordning sex representanter från varje parlaments speciella EU-organ, för svensk del från . Kontakterna mellan utskotten och nämnden bör enligt utredningens mening vara omfattande, och det gäller även beträffande den subsidiaritetsgranskning som enligt utredningens förslag ska ske i utskotten. Det är naturligt att dessa kontakter i första hand sker via partigrupperna. Nämndens breda sammansättning av ledamöter och över 40 suppleanter ger goda möjligheter för att samma ledamöter som representerar partiet i ett fackutskott deltar i nämndens behandling av fackutskottets frågor. Därmed är också möjligheterna goda att anpassa Cosacdelegationens sammansättning till de frågor som ska behandlas på ett Cosacmöte. De ståndpunkter som intas av enskilda eller grupper av riksdagsledamöter i olika interparlamentariska EU-organ binder inte . Endast själv kan i de former som anges i RF och RO fatta sådana beslut. Inte desto mindre är det viktigt att de synpunkter och åsikter som framförs av svenska företrädare vid möten i dessa organ är så väl förankrade som möjligt i organ och partier. Med den mer framträdande roll som de nationella parlamenten får i Lissabonfördraget ökar detta krav. Samråd sker i olika former beroende på vilket interparlamentariskt organ det handlar om. Inför mötena i den europeiska talmanskonferensen samråder talmannen med gruppledarna. På tjänstemannaplanet är det i första hand riksdagsdirektören som med stöd av EU-samordningen i kammarkansliet bereder frågorna i kontakt med utskottens och EU-nämndens kanslichefer. De frågor som ska tas upp på Cosacmötena bereds i första hand i och i den delegation ur nämnden som ska delta i mötet med stöd av nämndens kansli. breda sammansättning ger goda möjligheter till politiska kontakter med utskotten. I likhet med vad som normalt är fallet när behandlar frågor som rör ett visst utskott, bör tjänstemän från de berörda utskottskanslierna vara närvarande när behandlar Cosacfrågor. Förmöten bör äga rum i de delegationer som deltar i utskottsvisa möten och i konferenser om politiska frågor av mer övergripande karaktär. Det är angeläget att informeras om möten av dessa slag och ges tillfälle att framföra synpunkter på de frågor som ska behandlas. Dessa kontakter med nämnden underlättas givetvis om nämndledamöter finns med i delegationerna. 6.8 Konsekvenser för arbetet i En genomgång har gjorts av utkasten till lagstiftningsakter (se 2008/09:URF2 arbetspromemoria 5). Vid genomgången har det bedömts vilka utkast som ryms inom EU:s exklusiva befogenheter och vilka som faller inom områden där befogenheterna är delade mellan EU och medlemsstaterna. Vidare har lagstiftningsakterna delats upp på förordningar och direktiv. Förslag som gäller tredje pelaren omfattas inte av genomgången. Det noteras dock i promemorian att det är få rambeslut som rör tredjepelarfrågor. Tabellen nedan visar att av samtliga 482 utkast till direktiv och förordningar för perioden 20072008 tillhörde 151 () det delade befogenhetsområdet medan 331 () föll under EU:s exklusiva befogenheter. De senare kan räknas bort i detta sammanhang. För prövning enligt subsidiaritetsprincipen skulle det då återstå 62 lagstiftningsakter och 89 . Av dessa är, som framgår av utredningens arbetspromemoria, många ändringsförfattningar som sannolikt inte skulle ha medfört särskilt mycket arbete för . UTKAST TILL DIREKTIV OCH FöRORDNINGAR INOM OMRåDEN DäR EU HAR EXKLUSIV BEFOGENHET RESPEKTIVE DELAD BEFOGENHET MED MEDLEMSSTATERNA År Exklusiv befogenhet Delad befogenhet Totalt Antal (andel) Antal (andel) Antal 2007 162 () 62 () 224 2008 169 () 89 () 258 Totalt 331 () 151 () 482 Vidare kan man utläsa av promemorian att andelen av samtliga direktiv som föll inom det delade befogenhetsområdet () är betydligt större än andelen av samtliga förordningar (). Det sistnämnda förklaras inte minst av att många förordningar föreslås på tull- och handelsområdet, där unionen har exklusiv befogenhet. Av de utkast till lagstiftningsakter som enligt Lissabonfördraget ska prövas av var det miljö- och jordbruksutskottet och trafikutskottet som vid remitteringen hade fått de flesta utkasten (34 respektive 27). Få eller inga utkast mottog konstitutions-, utrikes-, försvars-, kultur- och utbildningsutskotten. I promemorian visas också att det finns en årsrytm i EU:s lagstiftningsaktivitet. Antalet utkast stiger junijuli. Det följs av en minskning . sker en ökning under oktoberdecember. Vilka slutsatser kan dras av denna genomgång när det gäller arbetsbördan för och dess utskott efter det att Lissabonfördraget och de här föreslagna reglerna trätt i kraft? Det är givet att subsidiaritetsgranskningen kommer att medföra en ökning av arbetsbördan för utskott. För några utskott kommer denna ökning knappast att vara märkbar men för andra, t.ex. MJU och TU, påtaglig. Genom att den nuvarande tredje pelarens område läggs under det ordinarie lagstiftningsförfarandet kan en viss förskjutning sannolikt väntas i riktning mot JuU:s, CU:s och SfU:s områden. Årsrytmen i EU:s lagstiftningsaktivitet kommer med all sannolikhet att även i fortsättningen sammanfalla med årsrytm med det undantaget att inte över huvud taget sammanträder då många lagstiftningsutkast läggs fram av kommissionen. Försöksverksamheten har visat att det inte är bara för som detta innebär problem. Det skulle därför vara positivt om den idé som framförts från kommissionen, att räkna bort augustiveckorna från åttaveckorsperioden, förverkligades. När det gäller de övriga uppgifter som tillkommer genom Lissabonfördraget finns det knappast anledning att vänta sig att de kontinuerligt medför någon ökad arbetsbörda för . Ett frågetecken måste dock tills vidare sättas för de tillkommande kontrollfrågorna på området för frihet, säkerhet och rättvisa. 2008/09:RS4 BILAGA 2008/09:RS4 BILAGA Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen 2 kap. Tilläggsbestämmelsen 2.7.1 Som en följd av ändringarna i 10 kap. sker ändringar i bestämmelsen om kammarens föredragningslista. 3 kap. 14 a § EU-dokument Som en följd av ändringarna i 10 kap. sker ändringar i bestämmelsen om EU-dokument. Två nya stycken införs som hänvisar till subsidiaritetskontrollen av utkasten till lagstiftningsakter i 10 kap. 6 § och till godkännandet av vissa initiativ från Europeiska unionen i 10 kap. 8 §. 4 kap. 4 § uppgifter En hänvisning införs till bestämmelsen i 10 kap. 6 § enligt vilken KU får i uppgift att följa tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Tilläggsbestämmelserna 4.6.2 och 5.12.1 I Lissabonfördraget försvinner beteckningen Europeiska gemenskapen och ersätts med Europeiska unionen. Detta bör medföra att beteckningen på utgiftsområde 27 ändras till Avgiften till Europeiska unionen. 10 kap. 1 § Information från Europeiska unionen Paragrafen är ny. () anser utredningen att RO bör innehålla en paragraf där det anges att får information om arbetet i Europeiska unionen från unionens institutioner i enlighet med fördragen och de till fördragen hörande protokollen. Till skillnad från RDK anser utredningen inte att RO behöver redovisa vilka dokument som de nationella parlamenten ska erhålla. En sådan redovisning skulle visserligen göra RO mer informativ men skulle inte tillföra något nytt i sak. Dessutom blir en bestämmelse som fullständigt redovisar informationen från EU mycket omfattande. Utredningen har upprättat en lista över denna information (se bilaga 2). 2 § Regeringens skyldighet att informera om EU-arbetet Paragrafen ändrar nummer från 10 kap. 1 § till 10 kap. 2 §. I övrigt görs ingen ändring av paragrafen. 3 § Regeringens skyldighet att informera om sin syn på dokument från Europeiska unionen Paragrafen ändrar nummer från 10 kap. 2 § till 10 kap. 3 §. Ändringarna i övrigt har motiverats på s. 58. 4 § Utskottens arbete med EU-frågor Paragrafen ändrar nummer från 10 kap. 3 § till 10 kap. 4 §. I övrigt görs inga ändringar av paragrafen. 5 § Behandlingen av EU-dokument Paragrafen ändrar nummer från 10 kap. 4 § till 10 kap. 5 §. Bestämmelsen tar sikte på behandlingen av andra dokument från EU än utkast till lagstiftningsakter. Utkasten till lagstiftningsakter ska underkastas subsidiaritetskontroll enligt nästföljande paragraf. Möjligheten till behandling av övriga dokument efter beslut av talmannen enligt denna paragraf utsträcks genom Lissabonfördraget till nya dokument, som framhållits i den allmänna motiveringen (s. 57 f.). Ändringarna i paragrafen är av formellt slag. 6 § Subsidiaritetskontroll Paragrafen är ny. Motivering för paragrafen lämnas på s. 42 f. Uttrycket i första stycket ska inte uppfattas som liktydigt med kammaren. I vilka fall kammaren ska pröva subsidiaritetsfrågan framgår av fjärde stycket. I övriga fall avgör ett utskott. Utkasten till lagstiftningsakter omfattas av RO:s beredningstvång (4 kap. 1 §) och principiella förbud mot delning av ärenden mellan utskott (4 kap. 7 §). Utskottshänvisning ska ske enligt ärendefördelningsreglerna i 4 kap. 46 §§. Samarbete kan ske mellan utskotten genom att det beredande utskottet inhämtar yttrande från ett eller flera andra utskott eller genom beredning i sammansatt utskott (4 kap. 8 §). I den allmänna motiveringen (s. 53) har utredningen angett skäl till att regeringen ska informera ett utskott om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i ett visst fall, om utskottet begär det. Informationen kan lämnas skriftligen och/eller muntligen av ett statsråd eller en statssekreterare, undantagsvis av en annan tjänsteman från berört departement i . Ett utskott kan inte på egen hand fatta beslut om att avge ett motiverat yttrande på vägnar. Redan en utskottsminoritet har rätt att få frågan prövad i kammaren. Detta har motiverats på s. 54. Utredningen anser att ett utskottsförslag om att avge ett motiverat yttrande ska i likhet med vad som är fallet med yttranden över andra EU-dokument enligt 5 § benämnas utlåtande. Beslut att inte avge utlåtande meddelas kammaren genom protokollsutdrag. Vid utskottets beslut, antingen det är fråga om att avge ett utlåtande eller ett protokollsutdrag till kammaren, gäller reglerna om omröstning, reservationsrätt och särskilt yttrande (4 kap. 1516 §§ RO). När kammaren beslutar om ett utlåtande är bestämmelserna om återförvisning och hänvisning till annat utskott tillämpliga (4 kap. 10 § RO). Likaså tillämpas reglerna om anmälan och bordläggning (5 kap. 1 §), om tillåtna yrkanden (3 §) och om avgörande av ärenden (47 §§). Om kammaren mottagit ett protokollsutdrag från ett utskott eller själv inte beslutar att avge något motiverat yttrande, avgår ingen skrivelse till unionsinstitutionerna. I den allmänna motiveringen (s. 53) har utredningen angett skäl till att KU ska följa tillämpningen av subsidiaritetsprincipen och rapportera sina iakttagelser till kammaren i ett utlåtande. Kammarens beslut kan inte bli annat än att lägga utlåtandet till handlingarna. 7 § Ledamöter i konvent för fördragsändringar inom Europeiska unionen Paragrafen är ny. Utredningens ställningstagande motiveras på s. 55 f. 8 § Godkännande av vissa initiativ från Europeiska unionen Paragrafen är ny. Utredningens ställningstagande motiveras på s. 56 f. Initiativen omfattas av RO:s beredningstvång (4 kap. 1 §) och principiella förbud mot delning av ärenden mellan utskott (4 kap. 7 §). Utskottshänvisning ska ske enligt ärendefördelningsreglerna i 4 kap. Samarbete kan ske mellan utskotten genom att det beredande utskottet inhämtar yttrande från ett eller flera andra utskott eller genom beredning i sammansatt utskott (4 kap. 8 §). Utskottet ska inhämta behövliga upplysningar från regeringen. Ett utskottets förslag till ställningstagande ska i likhet med vad som är fallet med yttranden över andra EU-dokument benämnas utlåtande. Vid utskottets beslut gäller reglerna om omröstning, reservationsrätt och särskilt yttrande (4 kap. 1516 §§ RO). När kammaren beslutar om ett utlåtande är bestämmelserna om återförvisning och hänvisning till annat utskott tillämpliga (4 kap. 10 § RO). Likaså tillämpas reglerna om anmälan och bordläggning (5 kap. 1 §), om tillåtna yrkanden (3 §) och om avgörande av ärenden (47 §§). Eftersom endast två beslut är möjliga godkännande eller avslag på initiativet innebär ett förkastande av utskottets förslag till beslut att det motsatta beslutet fattats. Om kammaren beslutar att godkänna initiativet avgår ingen skrivelse till den berörda unionsinstitutionen. Ikraftträdandebestämmelsen Bestämmelsen har fått denna utformning eftersom inte råder för lagens ikraftträdande om den ska sammanfalla med dagen för fördragets ikraftträdande. är det inte möjligt att bedöma när fördraget träder i kraft. Men det är givetvis möjligt att det går att göra vid utskottsbehandlingen och att den föreslagna bestämmelsen då kan ersättas med en bestämd dag. BILAGA 1 Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen Härigenom föreskrivs i fråga om riksdagsordningen dels att nuvarande 10 kap. 14 och 59 §§ samt tilläggsbestämmelserna 10.5.1 och 10.7.14 ska betecknas 10 kap. 25 och 913 §§ respektive 10.9.1 och 10.11.14, dels att 3 kap. 14 a § och 4 kap. 4 § samt tilläggsbestämmelserna 2.7.1, 4.6.2 och 5.12.1 samt rubriken närmast före 10 kap. 3 § ska ha följande lydelse, dels att nya 10 kap. 3 och 5 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas fyra nya paragrafer, 10 kap. 1, 68 §§, av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Yrkande om folkomröstning i en grundlagsfråga, förslag till ny statsminister eller yrkande om misstroendeförklaring förs upp som första punkt på föredragningslistan. Om det finns mer än ett sådant ärende, tas de upp i den ordning de nu har angetts. I övrigt tas ärendena upp i följande ordning, om inte talmannen bestämmer annat: 1. val, 2. propositioner samt skrivelser från regeringen, 3. framställningar och redogörelser från andra riksdagsorgan än utskott, 4. motioner, 5. EU-dokument som avses i 10 kap. 4 §, 6. utskottsbetänkanden och utlåtanden som avses i 10 kap. 4 § i den ordning utskotten anges i tilläggsbestämmelse 4.2.1. Yrkande om folkomröstning i en grundlagsfråga, förslag till ny statsminister eller yrkande om misstroendeförklaring förs upp som första punkt på föredragningslistan. Om det finns mer än ett sådant ärende, tas de upp i den ordning de nu har angetts. I övrigt tas ärendena upp i följande ordning, om inte talmannen bestämmer annat: 1. val, 2. propositioner samt skrivelser från regeringen, 3. framställningar och redogörelser från andra riksdagsorgan än utskott, 4. motioner, 5. EU-dokument som avses i 10 kap. 56 och 8 §§, 6. utskottsbetänkanden och utlåtanden som avses i 10 kap. 56 och 8 §§ i den ordning utskotten anges i tilläggsbestämmelse 4.2.1. 3 kap. 14 a § Grön- och vitböcker som skall tillställas enligt protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen skall behandlas av enligt bestämmelserna i 10 kap. 4 §. Detsamma gäller i fråga om de andra dokument från Europeiska unionen, med undantag för förslag från Europeiska gemenskapernas kommission, som talmannen efter samråd med de särskilda företrädarna för partigrupperna bestämmer skall behandlas på detta sätt. Grön- och vitböcker som överlämnas till ska behandlas av enligt bestämmelserna i 10 kap. Detsamma gäller i fråga om de andra dokument från Europeiska unionen, med undantag för utkast till lagstiftningsakter, som talmannen efter samråd med de särskilda företrädarna för partigrupperna bestämmer ska behandlas på detta sätt. ska på det sätt som anges i 10 kap. 6 § pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. ska på det sätt som anges i 10 kap. 8 § godkänna eller avslå ett initiativ från att besluta om ett bemyndigande för rådet att ändra beslutsordningen på ett visst område eller i ett visst fall från enhällighet till kvalificerad majoritet eller från ett särskilt lagstiftningsförfarande till det ordinarie lagstiftningsförfarandet. ska också på samma sätt godkänna eller avslå ett förslag från Europeiska kommissionen att ange vilka aspekter av familjerätten som har gränsöverskridande följder och som kan bli föremål för lagstiftningsakter som antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. 4 kap. 4 § skall bereda ärenden som rör grundlagarna och riksdagsordningen. Bestämmelser om uppgifter finns också i 2 kap. 12 §, 8 kap. 15 § och 12 kap. 1 § regeringsformen samt i 2 kap. 9 §, 3 kap. 14 §, 4 kap. 11 §, 6 kap. 1 och 4 §§, 8 kap. 11 och 13 §§, 9 kap. 8 § samt tilläggsbestämmelserna 4.6.1, 5.4.1, 8.4.1, 8.5.1, 8.11.1, 8.11.2 och 8.12.1 denna lag. ska bereda ärenden som rör grundlagarna och riksdagsordningen. Bestämmelser om uppgifter finns också i 2 kap. 12 §, 8 kap. 15 § och 12 kap. 1 § regeringsformen samt i 2 kap. 9 §, 3 kap. 14 §, 4 kap. 11 §, 6 kap. 1 och 4 §§, 8 kap. 11 och 13 §§, 9 kap. 8 § och 10 kap. 6 § samt tilläggsbestämmelserna 4.6.1, 5.4.1, 8.4.1, 8.5.1, 8.11.1, 8.11.2 och 8.12.1 denna lag. skall bereda ärenden om 1. penning-, kredit-, valuta- och statsskuldspolitiken, 2. kredit- och fondväsendet, 3. det affärsmässiga försäkringsväsendet, 4.