frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — I ett svar som sändes in till JO per e-post anförde följande. Det här är ett ärende som pågått och som också tidigare varit uppe i kammarrätten. Jag har jobbat här och har alltså inte varit med från början. Därför har vi anlitat en jurist från SKL som på vårt uppdrag ska komma fram till en lösning. AnnSofi W. har i skrivelse till oss 2007 09 24 hävdat att hon vill ha ersätt- ning för personlig assistans . Vi anser i svar till henne 2007 11 29 att vi är beredda att utbetala ersättning till henne under förutsätt- ning att vi får tillgång till anställningsavtal mellan hennes assistenter och VH assistans som har utfört assistansen. Vi har fått svar från AnnSofi W. 2008 01 29. Vår anlitade jurist på SKL kommer att hjälpa oss vidare men har inte tid . Detta har AnnSofi W. fått meddelande om i brev daterat 2008 02 27. Jag skickar gärna över skriftväxlingen om du vill det eller försöker komplettera muntligt. Jag väntar också svar från juristen och efter det hoppas jag att vi kan avsluta ärendet. Förmodligen kommer vi att betala ut viss retro- aktiv ersättning men som sagt vill jag avvakta juristens svar. Vi är mycket angelägna om att komma fram till en lösning så fort som möjligt. Det är mycket olyckligt att det drar ut . Vid en förnyad förfrågan fick JO besked om att nämn- den hade fattat ett beslut om assistansersättningen. JO hade tillgång till kommunens skriftväxling med AnnSofi W. för tiden från . I ett beslut anförde JO följande. 2 009 /1 0:JO1 AnnSofi W. har begärt att JO ska granska hur den förutvarande Socialnämn- den i har agerat mot henne . En- ligt de regler som gäller för JO:s verksamhet bör JO emellertid inte utreda förhållanden som ligger räknat från när anmälan gjor- des. Det finns inte skäl för mig att i detta fall frångå den principen. Min granskning har inriktats på kommunens handläggning av ansökan om assi- stansersättning efter Kammarrättens i beslut . Kammarrättens beslut innebar att skulle pröva AnnSofi W:s rätt till ersättning för kostnader avseende personlig assistans från 2005. I sitt beslut anförde kammarrätten bl.a. föl- jande. beslut är föranlett av länsrättens dom , en dom som inte ändrades av kammarrätten, varigenom AnnSofi W. förklarades berättigad till personlig assistans och socialnämnden ålades att beräkna det antal timmar varmed förmånen skulle utgå. I en sådan situation hade det enligt kammarrättens mening ålegat socialnämnden att utreda om AnnSofi W. för förfluten tid fått vidkännas kostnader för personlig assistans av ersättningsgill natur och om så befunnits vara fallet därefter be- räkna storleken på ersättningen efter antalet timmar behövlig assistans. Det framgår inte av handlingarna i målet att AnnSofi W. av socialnämnden har beretts tillfälle att visa att hon haft kostnader för personlig assistans för förfluten tid, att assistans faktiskt lämnats som gett upphov till kostnad som är av ersättningsgill natur och att det kravet var uppfyllt redan i och med att arbetet utfördes. Länsrättens dom och socialnämndens beslut bör därför upp- hävas och målet visas åter till socialnämnden som har att bereda AnnSofi W. tillfälle att visa att hon haft ersättningsgilla kostnader för personlig assistans för tiden den 16 april 2004april 2005 och i förekommande fall beräkna den ersättning som nämnden finner böra utgå. anmodades AnnSofi W. att lämna in vissa handlingar till kommunen rörande de eventuella kostnader som hon hade haft för assistans . En jurist som kommunen hade anlitat redovisade sin syn på AnnSofi W:s framställning om ersättning. Med anledning av vad ju- risten anförde, anmodades AnnSofi W. att komma in med kopia av anställ- ningsavtal beträffande de personer som hade hjälpt henne . AnnSofi W. lämnade in avtalen till kommunen . fattades ett beslut i saken. Efter kammarrättens avgörande har det ankommit på kommunen att utreda om AnnSofi W. hade haft kostnader för personlig assistans . Kommunen borde mer eller mindre omgående ha berett AnnSofi W. tillfälle att komma in med ett underlag rörande sina eventuella kostnader. Förvaltningens första kontakt med AnnSofi W. efter kammarrättens beslut ägde rum först efter att AnnSofi W. hade vänt sig till kommunen och ställt frågor angående handläggningen. 2 009 /1 0:JO1 beredde kommunen AnnSofi W. tillfälle att lämna uppgifter om vilka kostna- der som hon hade haft, dvs. efter kammarrättens beslut. ungefär efter kammarrättens beslut om återför- visning, fattade kommunen ett beslut om assistansersättningen. Kommunen har i sitt remissvar anfört att den långa handläggningstiden i ärendet inledningsvis berodde på att kommunen anlitat juristkompetens och att detta tagit tid. Handläggningen synes även senare ha dragit ut därför att juristen inte haft tid att svara på de frågor som kommunen ställt om handläggningen. Jag kan konstatera att den grundläggande rättsliga frågan, nämligen om det över huvud taget är möjligt att utbetala ersättning för förfluten tid, är besvarad i rättspraxis, och kammarrättens beslut byggde på den förutsättningen att sådan ersättning kunde beviljas. Vad som återstod för kommunen att bedöma i förevarande fall var om AnnSofi W. visat att hon haft faktiska och ersätt- ningsgilla kostnader för personlig assistans . Om förvaltningen efter kammarrättens beslut berett henne tillfälle att in- komma med det underlag som hon ville åberopa, hade ett beslut på den då föreliggande utredningen kunnat fattas . För det fall beslutet hade inneburit ett avslag, hade AnnSofi W. kunnat överklaga det och därigenom, än vad som har blivit fallet, fått sina ersätt- ningsanspråk slutligt prövade. Det förhållandet att kommunen ansåg att det var nödvändigt att rådfråga en jurist och att denne inte hade möjlighet att ta sig an ärendet med den skyndsamhet som var erforderlig, utgör inte en ursäkt för kommunens utdragna handläggning. Kommunen borde i den uppkomna situationen ha försökt att få juristen att ändra prioriteringen mellan sina olika arbetsuppgifter eller ha vänt sig till en annan jurist. Socialchefen bekräftade till JO att hand- läggningen hade dragit ut och att detta var olyckligt. Enligt min me- ning framstår handläggningstiden som orimlig lång, och kommunstyrelsens sociala utskott måste verka för att något liknande inte uppkommer i andra ärenden inom utskottets verksamhetsområde. Utredningen ger vid handen att kommunen har brustit även vid handlägg- ningen av AnnSofi W:s framställning om att få ta del av handlingar i sin akt genom att det tog innan kommunen lämnade ut handlingar till henne. Eftersom det inte synes ha förelegat någon oklarhet om vilka hand- lingar som AnnSofi W. ville ta del av och framställningen inte heller bort föranleda några mer ingående överväganden i rättsligt hänseende, är det svårt att förstå varför handlingarna inte skickades till henne utan dröjsmål. I en skrivelse till AnnSofi W. bekräftade kommunen att ett fel hade begåtts och det sociala utskottet har i sitt yttrande till JO beklagat det inträffade. Jag finner mot den bakgrunden inte skäl att närmare gå in på hand- läggningen. När det stod klart för kommunen att AnnSofi W. inte hade fått kopia av vissa handlingar, sändes trots detta inte de aktuella hand- lingarna till henne. AnnSofi W. tvingades att göra förnyade påstötningar om saken. Detta är inte tillfredsställande. 2 009 /1 0:JO1 AnnSofi W. har överklagat kommunens beslut om assistanser- sättningen till länsrätten. JO brukar inte uttala sig i frågor som ska prövas av domstol. Jag går därför inte här in på frågan om kommunens bedömning i sak av AnnSofi W:s rätt till retroaktiv assistansersättning. Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte något uttalande från min sida. Vid handläggningen av ett ärende om personlig assistans enligt LSS bör kommunen som regel bereda den enskilde tillfälle att ange om han eller hon har något krav på ersättning för assistans som avser tiden före beslutet (Dnr 4513-2007) ansökte hos i kommun om insats i form av per- sonlig assistans enligt 9 § 2 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Ansökan ledde till en utdragen handläggning med flera prövningar i nämnden och i förvaltningsdomstolar. Kammarrätten i förordnade i en dom (mål nr 692-06) att A.K.G. hade rätt till biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans. Kammarrätten överlämnade till socialnämnden att bestämma omfattningen av insatsen. beslutade socialnämndens arbetsutskott att bevilja A.K.G. personlig assistans enligt 9 § 2 LSS till och med och . , Confrere Juristbyrå, framförde som ombud för A.K.G. i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot i kommun angående handläggningen av ärendet efter kammarrättens dom. begärde att JO skulle pröva huruvida socialnämnden förfarit på ett korrekt sätt när nämnden inte berett A.K.G. tillfälle att visa att hon haft kostnader för personlig assistans för förfluten tid, och om så befanns vara fallet, därefter beräkna storleken på den ersättning som skulle betalas ut. fogade till anmälan bl.a. Kammarrättens i dom i mål nr 692-06. Inledningsvis, , inhämtades vissa upplysningar per telefon från handikappomsorgen inom i kommun angåen- de handläggningen i samband med beslutet av . Handlägga- ren uppgav bl.a. att nämnden handlägger ett nytt ärende angående insatser till A.K.G., nämligen frågan om retroaktivitet som inte togs upp i beslutet . 2 009 /1 0:JO1 Därefter anmodades i kommun att inkomma med ut- redning och yttrande över vad som anfördes i anmälan. arbetsutskott överlämnade som nämndens remissvar en skrivelse undertecknad av socialnämndens ordförande . I skrivelsen, daterad , anfördes beträffande den retroaktiva ersättningen följande. När det gäller frågan om från vilken tidpunkt A.K.G. anses ha rätt till person- lig assistans har redan Confrere juristbyrå skickat in en överklagan till social- nämnden. I den framgår att de överklagar att nämnden inte har givit A.K.G. tillfälle att visa om hon haft ersättningsgilla kostnader för personlig assistans från och med tidpunkten för ansökan och därefter beräkna ersättningen. i har besvarat överklagan som per , mål nr 3032-07E, är behandlad i Länsrätten i . Enligt länsrättens dom kommer socialnämnden skriftligen bereda A.K.G. tillfälle att presentera om hon har haft kostnader med personlig assistans av ersättningsgill karaktär . Mot bakgrund av att det framkom att beslutet hade överklagats inhämtades till JO handlingar i det målet från Länsrätten i (mål nr 3032-07). Därefter skickade länsrätten på eget initiativ till JO en kopia av slutligt be- slut i målet. Av beslutet, daterat , framgår att länsrätten biföll överklagandet på så sätt att ärendet lämnades åter till och prövning beträffande A.K.G:s rätt till biträde av personlig assistans eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans även beträffande tiden den 17 maj 2002den . I ett beslut anförde JO bl.a. följande. En av insatserna enligt LSS är biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assistans, till den del behovet av stöd inte täcks av beviljade assistanstimmar enligt lagen (1993:389) om assistanser- sättning (9 § 2 LSS). Den enskilde funktionshindrade har således rätt till antingen biträde av personlig assistent eller ekonomiskt stöd till skäliga kostnader för sådan assi- stans. Bestämmelsen är avsedd att ge den enskilde möjlighet att välja i fråga om att få sin assistans ordnad direkt genom kommunen eller att anordna assi- stansen själv. Det ligger i insatsens natur att ett beslut om insats i form av biträde av per- sonlig assistent inte kan ges retroaktivt. Däremot kan den enskilde beviljas ersättning för skäliga kostnader som har uppkommit avseende assistans före ett beslut om att bevilja assistans. Nämndens beslut om personlig assistans gällde till och med . Frågan om A.K.G. hade rätt till ersättning för förfluten tid behandlades inte i beslutet. Inte minst i de fall när en ansökan om assistans har behandlats i olika instanser och hand- 2 009 /1 0:JO1 läggningen av saken därför har dragit ut kan den enskilde ha haft kostnader för assistans som han eller hon själv ordnat i avvaktan på den slut- liga prövningen av ansökan. Med den utgångspunkten kan det ifrågasättas om inte i kommun före sitt beslut borde ha klarlagt om A.K.G. hade ett krav på s.k. retroaktiv ersättning för assistans. I sammanhanget bör dock noteras att det, såvitt framgår av utredningen, aldrig hade antytts under ärendets handläggning att A.K.G. skulle ha haft några sådana kostnader, och jag har förståelse för att nämnden utgick från att det inte förelåg något krav på ersättning för tiden före nämndens beslut. Jag anser mig därför inte ha underlag för att rikta någon egentlig kritik mot nämnden på denna punkt. Jag finner dock skäl att tillägga att i ett ärende angående person- lig assistans bör en kommun som regel, till undvikande av missförstånd, be- reda den enskilde tillfälle att ange om han eller hon har något krav på ersätt- ning för assistans som avser tiden före beslutet. 2 009 /1 0:JO1 Disciplinansvar för ställföreträdande ordföranden i () som varit ytterst ansvarig för att ålagt en tandläkare disciplinpåföljd för en åtgärd som varken hade anmälts eller utförts (Dnr 3305-2007) Legitimerade tandläkaren inkom till JO med en anmä- lan mot () angående handlägg- ningen av ett ärende som rörde en anmälan från en patient mot N.B. om fel- behandling (dnr 2005/2089:B4). hade genom beslut ålagt N.B. en disciplinpå- följd i form av en varning med stöd av 5 kap. 3 § lagen (1998:531) om yrkes- verksamhet på hälso- och sjukvårdens område. Sammanfattningsvis lade N.B. till last att han vid ett och samma behandlingstillfälle hade utfört hela behandlingen med rensning och rotfyllning av patien- tens tand 27, trots att partiell nekros förelåg och patienten inte var symtomfri. Vidare anfördes mot N.B. att han inte hade röntgendokumenterat eller jour- nalfört behandlingen. Länsrätten hade i en dom (mål nr 20084-06) upphävt beslut efter att i domskälen ha uttalat bl.a. att N.B. inte hade varit anmäld hos för en utförd rotfyllning och inte heller hade utfört den. N.B. begärde JO:s granskning av om handläggning av det aktuel- la ärendet och myndighetens arbetssätt motsvarar den rättssäkerhetsnivå som lagstiftningen avsett och som det allmänna rättsmedvetandet kräver. JO hade tillgång till kopior av handlingarna i ärende, vilka hade getts in av N.B. i samband med en tidigare anmälan mot (JO:s dnr 4412- 2006, beslut ). Av den samlade utredningen framgick i huvudsak följande. Patienten inkom till med en anmälan mot N.B. På anmälningsblanketten uppgav hon att den felaktiga behandlingen hade bestått i felbehandling av visdomstand. Under rubriken undersök- ningen, vården eller behandlingen har skett /tidpunkter angav hon 041109- 23/1125/11. Patienten redogjorde för sina anmärk- ningar bl.a. enligt följande. 041109 gick jag på min årliga kontroll. Tandläkare hål i en vis- domstand (som enbart består av lagningar). Blev övertalad laga med porslins- fyllning. Har haft besvär tugga på den sidan . Slipade ner tanden lite 13/12 men hade ont när jag tuggade i alla fall, har därför endast använt 2 009 /1 0:JO1 V. 27 fick jag kraftiga smärtor i tanden, fick tid och då sa han att tanden var döende. Den borrades upp och ska nu rotfyllas (kurs. här, JO:s anmärkning). Han menade att han inte kunde se om jag hade en bakterie in- nan han satte dit fyllningen. [] Jag anser att han skulle ha rengjort tanden ordentligt innan. Jag vill också veta varför vissa tandläkare anser visdomstän- derna är dåliga och drar ut dem. har lagat mina . De håller ihop av lagningar. Måste få oberoende utlåtande, tack. Har bt 9 300:- i onödan anser jag och vill ha rotfyllningen utan kostnad (kurs. här, JO:s anmärkning). inhämtade bl.a. daganteckningar i patientens journal, av vilka bl.a. framgick att diagnostiserades tanden 27 för en kusp- fraktur och kronfraktur. Patienten återkom , varvid tan- den åtgärdades enligt anteckningen Optibond . inslipn och puts CEREC. Den totala patientkostnaden för utförd behandling av patientens tänder vid dessa behand- lingstillfällen i novemberdecember 2004 synes ha uppgått till . Av journalen framgick vidare att patienten (vecka 27) kom in med värk i tanden 27. Kronpulpan avlägsnades och partiell nekros konsta- terades. Som planerad åtgärd (registreringstyp p, vilket enligt angiven teckenförklaring nederst i journalen ska uttydas pla- nerad) står noterat upprensning och rotfyllning, tre eller fler rotkanaler. Detta var det enda behandlingstillfället , och ingen ytterligare behandling av patientens tänder hade utförts av N.B. när anmälan till inkom . inkom N.B. till med begärt yttrande över anmälan. Huvuddelen av yttrandet rörde den behandling av patientens tand 27 som ägde rum . Såvitt gällde behandlings- kontakten anförde N.B. bl.a. följande. söker patienten upp mig med pulpit (inflammation) i tanden 27, vilken akutbehandlas och planeras i tidboken för rotfyllning (kurs. JO:s anmärkning). meddelade sitt beslut att tilldela N.B. en var- ning. I beslutet redogjordes för anmälan och utredning av saken, varvid bl.a. ovanstående yttrande från N.B. återgavs. Därefter lämnades föl- jande motivering. Trots att partiell nekros förelåg och patienten inte var symtomfri utfördes hela behandlingen med rensning och rotfyllning . Vid rotbehandling av tand 27 finns det i daganteckningen inte angivet antalet rotkanaler i tanden, rensningsdjup eller vilket material som rotfyllningen utförts med. Inte heller anestesimedlets koncentration har angetts. Det framgår således av utredning- en att N.B. har utfört rotfyllningen utan röntgendokumentation och de finns inte heller journalförda i daganteckningarna. Beslutet undertecknades av ordföranden och kontrasigne- rades av föredraganden, biträdande övertandläkaren som är sakkunnig hos i ärenden rörande tandvård. N.B. överklagade beslut till Länsrätten i . Länsrät- ten inhämtade yttrande från . Enligt vad som återges i domen medgav bifall till överklagandet och anförde i huvudsak att 2 009 /1 0:JO1 N.B. inte hade varit anmäld för den klandrade behandlingen och inte heller utfört den. Länsrätten upphävde beslut om disciplinpåföljd genom en dom (mål nr 20084-06). Som skäl anfördes i huvudsak följande. Länsrätten finner i likhet med att N.B. inte varit anmäld för en utförd rotfyllning och inte heller utfört den. Av [patientens] anmälan framgår tydligt att anmälan inte omfattar en rotfyllning. Att N.B. inte utfört någon rotfyllning framgår också klart av den till insända journalan- teckningen och remissen som N.B. utfärdat. N.B. har i sitt yttrande till an- svarsnämnden också anfört att han vidtog en akutbehandling p.g.a. [patien- tens] besvär och att en rotfyllning planeras i tidboken. Länsrätten finner där- för att det av utredningen i målet klart framgår att N.B. tilldelats en varning av på felaktiga grunder. första yttrande till JO N.B:s anmälan remitterades till för utredning och yttrande. I ett re- missvar, undertecknat av den dåvarande generaldirektören , anförde bl.a. följande (i yttrandet omnämnd bilaga har här utelämnats, JO:s anmärkning). Flertalet anmälningar till kommer från patienterna, men det ställs ändå vissa basala krav på innehållet i en sådan anmälan. Kraven framgår av 7 kap. 8 §§ lagen (1998:531) om yrkesverksamhet på hälso- och sjukvårdens område (LYHS). 8 § Anmälan eller ansökan till skall göras skriftligen och vara egenhändigt undertecknad samt innehålla uppgifter om 1.den enskilde anmälarens eller sökandens namn, födelsetid och postadress, 2.namn och adress för ställföreträdare eller ombud om talan förs av sådan, 3.vem anmälan eller ansökan avser och, om de kan lämnas utan särskild utredning, uppgifter om dennes yrke, adress och arbetsplats, 4.vilken anmärkning som riktas mot en anmäld, och 5.de omständigheter som åberopas till stöd för anmälan eller ansökan. Kravet i tredje punkten om uppgift om vem som avses med anmälan dvs. den anmälde har i praktiken berett en hel del svårigheter. I förarbetena har man tonat ned lagtextens absoluta krav på att anmälaren skall ange vem som anmäls. Såvitt möjligt, sägs det (se prop. 1993/94:149 s. 127), skall uppgift lämnas om vem anmälan avser, så att yrkesutövaren kan nås med underrättel- se enligt numera 7 kap. 12 § LYHS. Det har emellertid visat sig att de största problemen uppkommer för patienter eller närstående att uppfylla kraven i punkterna 4 och 5. Anmälan skall preciseras tillräckligt noggrant för var och en av de yrkesutövare som anmäls och det måste klart framgå när och var den anmälda behandlingen ägt rum eller inte getts. Eventuella brister i journalfö- ringen behöver inte anges särskilt utan har ansetts inrymmas i anmälan (se t.ex. KamR 1109-1996 och KamR 3766-1996). har en egen utredningsskyldighet, men kan inte pröva ansvar mot andra personer och inte heller andra anmärkningar än dem som omfattas av anmälan (se prop. 1993/94:149 s. 113). skall pröva endast de omständigheter som åberopats i anmälan och överinstanserna kan bedöma endast de sakfrågor som prövats av nämnden. I 7 kap. 10 § LYHS finns be- stämmelser om utredningen i ärenden hos . 2 009 /1 0:JO1 10 § skall se till att varje ärende blir tillräckligt utrett. Över- flödig utredning skall avvisas. Nämnden får förelägga den som tillhör hälso- och sjukvårdspersonalen att ge in patientjournaler eller andra handlingar som behövs för utredningen. I föreläggandet får vite sättas ut. Vitet döms ut av nämnden. Räckvidden av utredningsinitiativ i tvåpartsärenden har inte an- getts närmare i LYHS eller lagens förarbeten (jfr RÅ 1989 ref. 67) och den måste bli beroende av ärendets beskaffenhet (jfr 8 § FPL). Om patienten eller någon närstående gjort en anmälan, kan man dock inte räkna med att den enskilde har förmåga att bedöma hur utredningen bör bedrivas. Frågan om nämndens utredningsskyldighet har behandlats i JO 1972 s. 262 och i RÅ 1983 2:66. Uppgifterna i patientjournalen har ofta avgörande betydelse för utgången av prövningen av en anmälan. tar därför i de fall som prö- vas i sak in en kopia av journalen för granskning. Förfarandet i är i flertalet fall helt skriftligt. När den medi- cinsk-odontologiska utredningen bedöms vara tillräcklig för att ärendet skall kunna prövas i sak, överlämnas hela akten till någon av sakkunniga föredragande. De utgörs av omkring 40 yrkesutövare med lång klinisk erfarenhet från hälso- och sjukvården samt tandvården. Föredragande- na har ofta valts i samråd med professionernas olika yrkes- och vetenskapliga organisationer. När det gäller tandvård har två föredragande tandläkare. Det är i första hand en uppgift för den sakkunniga föredraganden att gå igenom utredningsmaterialet och bedöma om den anmälda yrkesutövaren har åsidosatt någon skyldighet av direkt betydelse för patientsäkerheten och i så fall om detta har skett uppsåtligen eller av oaktsamhet. Flertalet ärenden av- görs av ordföranden ensam sedan sakkunnig föredraganden i minnes- anteckningar har redovisat sin bedömning. Ordföranden är dock med få undantag behörig att fatta beslut endast i sådana ärenden som inte leder till disciplinpåföljd. Övriga ärenden prövas av fullsutten nämnd (ordförande samt minst sex övriga ledamöter med särskild insikt i hälso- och sjukvård), efter föredragning av den som gjort den medicinsk-odontologiska bedöm- ningen. Vid dessa sammanträden är hela aktmaterialet tillgängligt för alla ledamöter och det finns möjligheter att ställa frågor till föredraganden. Efter föredragningen diskuteras ärendet och beslut fattas. Av patientens anmälan i det nu aktuella ärendet framgår att hon anmält en tandläkare, nämligen N.B., att den anmälda behandlingen utförts och att det var fråga om en felbehandling av en visdomstand (se bilaga). Enligt anmälan fick patienten tid hos N.B. och han sade då att tanden var döende. Tanden borrades upp. I anmälan framhöll patienten bl.a.: Jag anser att han skulle rengjort tanden ordentligt innan. vill ha rotfyllningen utan kostnad. förelade N.B. att svara på anmälan.