frsrdg · GW04ER1 · 2009-03-10 00:00:00 — 2.5.3 Observatörer och andra samarbetspartner andra toppmöte skapade en ny typ av observatörsstatus har möjlighet att delta i verksamhet. Det är ministerkommittén som beslutar om ett lands observatörsstatus. Beslutet träder i kraft sedan den parlamentariska församlingen har lämnat ett positivt yttrande. Med stöd av beslutet får en observatör delta i det samarbete som är underställt ministerkommittén. Ett land med observatörsstatus måste dessutom anhålla om att få sända observatörer till församlingen som fattar beslut i frågan. , och medverkade som observatörer i församlingen. Det tredje toppmötet ansåg att är förpliktat att öppna en ny dialog mellan och dess grannregioner södra , och . vill främja en dialog om globalt beroende och solidaritet och skapa en europeisk medvetenhet om tvärkulturella och utvecklingsinriktade frågor. Församlingens byrå har med stöd av stadgeutskottet analyserat möjligheten att kunna dra bättre nytta av observatörernas deltagande. Ett förslag går ut på att inkludera observatörsländernas representanter i församlingens valobservationsdelegationer. Ett annat förslag är att det ständiga utskottet skulle användas för tätare kontakter med parlamentariker från , och . Den parlamentariska församlingen inledde 2004 en politisk dialog med genom att underteckna en överenskommelse som är den första av sitt slag. Den syftar till att främja parlamentarisk demokrati, rättsstatens principer och respekten för de mänskliga rättigheterna i . för relationer med icke-medlemsländer har till uppgift att sköta kontakterna med observatörerna och andra samarbetspartner. Församlingen ägnar sig också åt att följa MR-situationen i observatörsländerna. debatterades en rapport om nuvarande och framtida relationer till observatörsstaterna (dok. 11471, 11471 add., 11500, rek. 1827, res. Observatörsländerna är inte formellt bundna att följa normer och konventioner, vilket enligt den parlamentariska församlingen kan ge anledning till feltolkningar och missförstånd. Observatörsländerna anses dock genom att ansöka om observatörsstatus ha gjort ett politiskt åtagande att respektera och främja de universella principerna om demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatlighet. Parlamentarikerna ansåg att det var på sin plats att observatörsländerna bereds möjlighet att delta i de årliga demokratidebatterna. Vidare uppmanades observatörsländerna att tillämpa etablerade internationella MR-normer samt på andra sätt främja ideal och värderingar. Tätare relationer till de nordafrikanska länderna eftersträvas genom ökat samarbete och dialog (dok. 11474, rek. 1825, res. Samarbetet ska syfta till att främja demokrati, rättsstatlighet och respekt för de mänskliga rättigheterna i länderna söder om . Auktoritärt styre och avsaknaden av politisk pluralism samt brister i medie- och yttrandefriheten i , och ger dock församlingen anledning till oro. 2.6 Politiska frågor 2.6.1 Europeiskt forum för demokratins framtid Ett europeiskt forum för demokratins framtid inrättades genom beslut vid i . Den nya verksamhetsformen har som syfte att stärka demokrati, politiska friheter och medborgarnas deltagande. stod 2008 för värdskapet för det fjärde forumet med ett övergripande tema E-demokrati. Det ägde rum i . Från den svenska Europarådsdelegationen deltog , de och . Forumet är tänkt att vara en flexibel process för att inom medlemsländer stimulera idé- och erfarenhetsutbyte om demokratiutvecklingen och dess olika aspekter. Forumets uppgift ska vara att identifiera och utvärdera betydande demokratiinitiativ, utveckla standarder för demokratiutveckling och sprida kunskap bland medlemsstaterna. Forumet samlar företrädare för politiska partier, förtroendevalda på lokal, regional och nationell nivå, forskare, enskilda organisationer m.fl. med intresse för att fördjupa och stärka demokratin. Demokrati via elektronik, oberoende om det uppskattas eller inte, är redan en realitet, poängterade i sitt debattinlägg i . Det återstår dock att se hur vi kan hantera den. Viktigast är att den främjar demokrati, skyddet för MR och rättsstatens principer i våra samhällen. Det minskade intresset inom väljarkåren för att delta i demokratiska processer är en trend som behöver vändas. talade om möjligheter att med hjälp av den nya tekniken främja kvinnors deltagande. Internet underlättar tillgängligheten och kan därmed öka deltagandet på distans. E-demokrati kräver dock utrustning och utbildning. En nackdel är att den inte är gratis. 2.6.2 relationer med andra internationella organisationer Främjandet av samarbete med andra europeiska och internationella organisationer och institutioner ingår i den handlingsplan som tredje toppmöte antog 2005. Avsikten är att stärka samverkan både inom och med andra regionala och internationella institutioner. samarbetar med både allmänpolitiska organisationer och fackorgan. Samarbetet mellan EU, och , deras respektive parlamentariska församlingar samt med FN och dess fackorgan utvärderas vid särskilda debatter i den parlamentariska församlingen och i samband med möten mellan ledande representanter för dessa institutioner. 2.6.2.1 FN En årlig debatt om relationerna mellan FN och har inkluderats i FN:s generalförsamlings dagordning. I en resolution som antogs av den 63:e generalförsamlingen omnämns kampanj mot våld mot kvinnor på ett positivt sätt. Församlingen har uttryckt starkt stöd för reformer av institutionerna inom FN och betonat vikten av att vitalisera generalförsamlingen och effektivisera säkerhetsrådets arbete. När det gäller att möta globala hot har församlingen uttryckt en önskan om ett mer utvecklat samarbete med FN och dess organ. Dessutom har den länge förespråkat en ökad parlamentarisk medverkan i FN. Parlamentarikerna har en möjlighet att på den nationella nivån påverka sina regeringars agerande i FN och sprida kännedom om innebörden av FN-beslut. Ett systematiskt deltagande av parlamentariker skulle minska FN:s demokratiska underskott och kunna medföra andra positiva effekter. En rådgivande parlamentarisk bestående av såväl ledamöter från nationella parlament som regionala parlamentariska församlingar är ett mål för framtiden. Församlingens politiska utskott har i uppdrag att utarbeta en rapport om FN-reformer. Vid utskottets möte i behandlades rapportutkastet med medverkan av f.d. utrikesminister , kabinettssekreterare , ambassadör och generalsekreterare från International . för externa relationer sammanträdde i FN och var bl.a. närvarande vid generalförsamlingens debatt som handlade om relationerna mellan och FN. 2.6.2.2 EU Vid det tredje toppmötet uppmanade stats- och regeringschefer olika organ att stärka relationerna till EU inom mänskliga rättigheter, pluralistisk demokrati och rättsstatlighet samt på de rättsliga, kulturella och sociala områdena. och behovet av att reformera dess institutioner har med stort intresse följts av den parlamentariska församlingen. Efter och EU-inträde har EU 27 medlemsländer som samtliga också är medlemmar i . EU och har en gemensam värdegrund som är baserad på principer om mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatlighet. Dock har genom sitt breda medlemskap som inbegriper 47 länder en möjlighet att företräda hela på ett sätt som EU inte kan göra. Särskilt borde unika kompetens när det gäller skyddet av de mänskliga rättigheterna och normskapandet bättre kunna tas till vara. EU varken kan eller bör ta över dessa uppgifter, menar . EU:s ekonomiska resurser är vida större än , vars starka sidor utgörs av expertis, erfarenhet och skapande av internationell rätt. För att stärka samarbetet har och EU enats om ett samförståndsavtal, undertecknat 2007. I överenskommelsen fastställs de viktigaste samarbetsområdena och de institutionella arrangemangen för avtalets genomförande. I samarbetet mellan EU och är det viktigt att undvika dubbelarbete. Församlingen har dessutom föreslagit ett separat dokument när det gäller samarbetet mellan församlingen och . I avtalet ingår också beslutet om att EU ska tillträda . Församlingen debatterade vid aprilsessionen denna fråga (dok. 11533, rek. 1834, res. 1610) och rekommenderade ministerkommittén att starta förhandlingar om nödvändiga åtgärder för att möjliggöra tillträdet. EU:s myndighet för grundläggande rättigheter inledde sitt arbete . Den nya myndighetens tillkomst har debatterats av församlingen i olika sammanhang. Församlingen har framhållit att förvärvat insikt och erfarenhet om skyddet av de mänskliga rättigheterna och utvecklat ett aktivt granskningssystem för att verifiera huruvida dessa normer respekteras av medlemsstaterna. Parlamentarikerna skulle ha föredragit att regeringarna i stället för en ny inom EU satsat resurser på och särskilt på MR-kommissariens verksamhet. Den nyvalde församlingspresidenten de Puig visade i sitt installationstal en konstruktiv inställning till EU-samarbetet. Han sade sig vara positiv till samarbetet för att bidra till utveckling. För att lösa utmaningar som människohandel, våld mot kvinnor, våld mot barn, minoriteter, klimatförändringar och nya hot mot samhället krävs ett gränsöverskridande samarbete och en institutionell dialog. Presidenten efterlyste också interkulturell dialog och betonade vikten av att se migration som en möjlighet för framtiden och inte som ett problem. Det är viktigt att utveckla dialogen med andra aktörer, särskilt EU. de Puig menade att EU måste dra nytta av kunskaper och kompetens och att samförståndsavtalet utgör ett bra ramverk. Han välkomnade särskilt Lissabonfördraget och beslutet om att EU skulle ansluta sig till , vilket blir ett viktigt steg mot ett gemensamt rättsområde i . 2.6.3 Globalisering Även om är en regional organisation söker den parlamentariska församlingen bevaka den politiska och ekonomiska utvecklingen i hela världen. Med sin värdegrund har goda förutsättningar att delta i en debatt om globaliseringens olika dimensioner. roll bör vara att söka föra den internationella dialogen framåt och förvandla konfrontation till dialog. Församlingspresidenten de Puig underströk i sitt inledande tal att det var nödvändigt för att anpassa sig till förändringar i omvärlden som det håller fast vid sina kärnvärden. Med anledning av att världens 20 mäktigaste ekonomier, de s.k. G 20-länderna, möttes i för att diskutera metoder att bekämpa den pågående globala finanskrisen konstaterade församlingens politiska utskott vid sitt möte i att G 20-mötet kunde innebära ett nytt sätt att dämpa finanskrisen. Ökad öppenhet och samarbete krävdes för att garantera den globala säkerheten. Parlamentarikerna betonade också behovet av att på ett resolut sätt följa upp G 20-mötets beslut. Internationella institutioner måste vara delaktiga i att genomföra besluten, men även regionala organisationer som kan bidra till en lösning av den globala finanskrisen, ansåg det politiska utskottet. 2.7 Mänskliga rättigheter bärande idé är att respekt för de mänskliga rättigheterna skapar en fast grund för fred och säkerhet. konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (CETS 5) undertecknades 1950. Efterlevnaden av konventionen övervakas av i . är sammansatt av 47 domare, en från varje land som tillträtt . domare väljs av den parlamentariska församlingen sedan de nominerats av respektive regering. Som en följd av utvidgning har antalet domstolsärenden ökat kraftigt. Upprepade varningar har framförts i församlingen om att riskerar att förlora sin trovärdighet om eftersläpningen i ärendebehandlingen fortsätter att växa. Det är medlemsländernas gemensamma ansvar att garantera att domstolen även fortsatt kan arbeta effektivt. Ett nytt protokoll nr 14 till (CETS 194), som öppnades för underskrift 2004 men ännu inte trätt i kraft, utarbetades för att se över konventionen så att domstolen bättre ska kunna klara av sin växande arbetsbörda. /09 hade 46 medlemsstater ratificerat protokollet, men eftersom ännu inte ratificerat är det ovisst när protokoll nr 14 träder i kraft. Församlingen har upprepade gånger uttryckt sin besvikelse över att den ryska statsduman inte beslutat om ratifikation. Församlingens riktlinjer vid val av nya domare till anger att nomineringsförfarandet i medlemsstaterna bör vara öppet och att både män och kvinnor ska finnas representerade bland de tre kandidaterna. Kandidaterna ska ha erfarenhet av arbete inom MR-sektorn. 2.7.1 Avskaffandet av dödsstraffet Kampen för att avskaffa dödsstraffet gör långsamt men stadigt framsteg världen över. Rätten till liv är en mänsklig rättighet, och respekt för liv tillhör grundläggande värderingar. Därför ställer kategoriska krav på dödsstraffets avskaffande och har som mål att avskaffa dödsstraffet inte bara i utan i hela världen. Förekomsten av dödsstraff i några observatörsländer har varit föremål för intensiv bevakning i församlingen. Församlingen har kontinuerligt kritiserat tillämpningen av dödsstraff i och , båda observatörsländer i . /09 hade 46 av rådets 47 medlemsstater ratificerat tilläggsprotokoll nr 6 till som förbjuder dödsstraff (CETS 114). Det är enbart som inte gjort det. Där gäller dock ett moratorium. Genom ett tilläggsprotokoll till (CETS 187) har dödsstraffet förbjudits även i krigstid och när det råder fara för krig. Tilläggsprotokoll nr 13 kompletterar det förbud mot dödsstraff i fredstid som funnits . har bidragit till att är en zon där dödsstraffet avskaffats, med undantag för som står utanför och är det sista landet i som fortfarande verkställer dödsstraff. Ett beslut om en europeisk dag mot dödsstraffet fattades av . Församlingen gav sitt fulla stöd för detta initiativ. EU följde exempel genom att protestera mot tillämpningen av dödsstraff i världen. 2.7.2 Uppföljning av verkställighet av beslut De till anslutna staterna förbinder sig att erkänna domstolens obligatoriska jurisdiktion. Att verkställa domar är av stor betydelse och utgör en väsentlig del i den europeiska mekanismen för att skydda de mänskliga rättigheterna. Det faktum att flera av domar efter avgörandet inte blivit verkställda riskerar att underminera det system som byggts upp under . För att ta itu med problemet har församlingen föreslagit att ministerkommittén intar en striktare hållning mot de medlemsländer som brister i verkställighet av domar. har en viktig roll i att övervaka domarnas verkställande. Församlingen har vidare rekommenderat bl.a. att europeisk domstolspraxis införlivas i den nationella lagstiftningen och att myndigheterna i medlemsländerna effektiviserar verkställigheten av domar. Församlingen har åtagit sig att regelbundet följa domarnas verkställighet. Således är verkställigheten av domarna från en återkommande punkt på dagordningen för det juridiska utskottet och för församlingen. 2.7.3 Mekanismer för att skydda de mänskliga rättigheterna valde församlingen ambassadör till kommissarie för de mänskliga rättigheterna. MR-kommissarien arbetar oberoende, och hans oberoende ställning anses vara en styrka och en förutsättning för genomförandet av kommissariens uppdrag. Samarbete med institutioner utanför är dock viktigt för uppdraget särskilt med EU, UNHCHR, FN:s flyktingkommissarie och . Församlingen hänvisar frekvent till MR-kommissariens rekommendationer och har efterlyst de nationella parlamentens stöd för verksamheten. MR-kommissariens redogörelse och verksamhet debatteras regelbundet av församlingen (dok. Församlingens stöd till MR-kommissarien är entydigt, och institutionens raska och stadiga framsteg sedan den inrättades 1999 har ofta fått beröm. Den europeiska konventionen om förhindrande av tortyr och annan omänsklig och förnedrande behandling eller bestraffning (CETS 126) antogs av ministerkommittén 1987 och trädde i kraft . Konventionen har ratificerats av samtliga medlemsstater. för förhindrande av tortyr och omänsklig eller förnedrande behandling, CPT, som upprättats enligt konventionen för att undersöka behandlingen av frihetsberövade, inledde sin verksamhet 1990. Kommittén består av en representant för varje medlemsland. De nationella delegationerna nominerar kandidaterna men valet sker i ministerkommittén. Församlingen strävar efter att kontinuerligt förbättra proceduren att utse medlemmar i antitortyrkommittén (res. 1540/2007). Kommitténs auktoritet beror, enligt parlamentarikerna, på medlemmarnas moraliska anseende, professionella kvalifikationer och personliga delaktighet. Utan att göra ändringar i konventionen föreslås större öppenhet i de nationella nomineringsprocedurerna till antitortyrkommittén. representant , jur.kand. , avslutade sitt uppdrag under sin andra mandatperiod på grund av andra internationella uppdrag. Europarådsdelegationen uppmanades av församlingens generalsekreterare att inleda ett nomineringsförfarande för att fylla vakansen vars mandatperiod sträcker sig till . Den svenska Europarådsdelegationen lämnade en nomineringslista på tre kandidater. /09 var den svenska posten i CPT fortfarande vakant. 2.7.4 kampanj mot familjerelaterat våld har uppmärksammat våldet mot kvinnor genom en särskild kampanj mot familjerelaterat våld enligt ett beslut som fattades vid tredje toppmöte . Kampanjen inleddes och avslutades . Riktlinjerna för kampanjen på parlamentarisk nivå angavs i resolutionen . Även regeringar och regionala parlament i ett flertal av medlemsländer har engagerat sig i kampanjen. Kampanjen förbereddes bl.a. vid en utfrågning som anordnades i av den svenska Europarådsdelegationen. har varit kampanjens kontaktperson i . För att bistå henne tillsatte riksdagsdirektören en arbetsgrupp bestående av från JuU, från JuU (tidigare SoU), från , från RIK samt riksdagsstipendiaten (adjungerad ). Inom ramen för kampanjen har ett flertal aktiviteter och seminarier genomförts i . Olika aspekter av våldet mot kvinnor har belysts. har man diskuterat åtgärder för att hjälpa utsatta kvinnor och stödja olika institutioner som arbetar med våldsutsatta kvinnor eller med våldsutövare. Seminarierna har vänt sig både till ledamöter, anställda och inbjudna främst från frivilligorganisationer. Målsättningen med kampanjen har varit att sprida budskapet om att våld mot kvinnor är en kränkning av mänskliga rättigheter och att öka engagemanget för att bekämpa det. För att uppnå konkreta resultat i arbetet med att undanröja våld mot kvinnor fordras politisk vilja i medlemsstaterna. Effektiva åtgärder för att förebygga och bekämpa våld mot kvinnor kräver bl.a. lagstiftning och nationella handlingsplaner. Regelbunden uppföljning och analys av gjorda framsteg ingick som fjärde element i kampanjens målsättning. Församlingen har också förespråkat att budgetmedel öronmärks för åtgärder mot genusbaserat våld. Målet har satts till en euro per invånare och år av offentliga medel. Församlingen har betonat nödvändigheten av att se till att internationella normer och åtaganden genomförs fullt ut när det gäller våld mot kvinnor. En ny konvention för att bekämpa våld mot kvinnor håller på att utarbetas inom ministerkommittén. För att följa upp ärendet även i fortsättningen beslutade församlingen om ett parlamentariskt nätverk mellan nationella parlament. Europarådsdelegationen utsåg som kontaktperson i nätverket. 2.7.5 Bekämpning av människohandel I ett försök att skynda på tillträde till konvention om bekämpning av människohandel uppvaktade företrädare för Europarådsdelegationen statssekreteraren i . Konventionen undertecknades av vid tredje toppmöte men ratificeringen har dröjt. har gjort sig känt som förespråkare för en resolut attityd mot människohandel, vare sig det gäller handel med kvinnor, barn eller arbetskraft, framhöll delegationen som bestod av , , och . Det var pinsamt att under sitt ordförandeskap i ännu inte fått lagändringen på plats. Den svenska Europarådsdelegationen ansåg det inte rimligt att en enda paragrafändring ska behöva ta i anspråk. Europarådsdelegationen ville därför få ett besked om när regeringen avsåg att lämna en proposition i frågan och när ett ikraftträdande av lagändringen blir aktuell. I sitt svar till delegationens skrivelse svarade justitieministern att hon delade uppfattningen om vikten av ett tillträde till konventionen och försäkrade att det kommande arbetet bedrivs med hög prioritet. Församlingen har ett underutskott som ägnar sig åt kampen mot människohandel. Vid en konferens på var fokus på kyrkors roll i kampen mot människohandel. redogjorde för verksamhet och regelverk när det gäller bekämpningen av människohandel. Han pläderade för att fler länder skulle ratificera konventionen. Skyddet för människohandelns offer stärks ju fler länder som ratificerar konventionen. 2.7.6 Europapris för främjandet av mänskliga rättigheter beslutade (res. 1547) om ett årligt pris som beviljas en representant för det civila samhället eller en frivilligorganisation för betydande insatser för att främja de mänskliga rättigheterna i . har utarbetat regler för nomineringsförfarandet och prisutdelningen samt beslutat om priskommitténs sammansättning. Prissumman är på . Nomineringstiden gick ut . Ceremonin då priset delas ut kommer att äga rum vid församlingens sommarsession i . 2.7.7 MR-dagarna i Europarådsdelegationen medverkade i de årliga MR-dagarna som 2008 arrangerades i . MR-dagarna är ett samarbetsarrangemang mellan ett stort antal enskilda organisationer och myndigheter och har arrangerats sex gånger tidigare som en mötesplats mellan praktik och forskning om mänskliga rättigheter. MR-dagarna har också som mål att lyfta fram frågan om mänskliga rättigheter på den politiska dagordningen. Genom rikdagens deltagande ville man informera om arbetet med de mänskliga rättigheterna och demokrati samt synliggöra det övriga internationella arbete som bedrivs i . internationella kansli och informationsenhet höll gemensamt i planeringen och genomförandet. Från Europarådsdelegationen medverkade , och . Dessutom medverkade tredje vice talman . Det positiva gensvaret gör att Europarådsdelegationen har för avsikt att i fortsättningen delta vid de årliga MR-dagarna. 2.8 Ekonomiska, kulturella och sociala frågor m.m. ska enligt artikel 1 i sin stadga (CETS 1) utöver att värna de mänskliga rättigheterna dryfta frågor av gemensamt intresse bl.a. på de ekonomiska, sociala, kulturella, vetenskapliga, juridiska och administrativa områdena. Den parlamentariska församlingen har fackutskott som täcker dessa frågor. Det ingår i roll att fokusera på de mest utsatta samhällsgruppernas villkor och rättigheter. Bland dessa grupper märks gamla, sjuka, handikappade, barn, kvinnor, minoriteter, flyktingar, katastrofoffer och tvångsförflyttade. Församlingen är också parlamentariskt forum för att granska verksamheten i de mellanstatliga regeringsorganen Europeiska , , och och utveckling, . Rapporter om verksamheten inom och finns på församlingens dagordning. Frågan i vilken mån är berett och kapabelt att bidra till förbättrad dialog mellan olika kulturer har fortsatt behandlats . Församlingen har i sina debatter betonat behovet av ökad förståelse och ökat samarbete mellan västvärlden och andra kulturer. Genom interkulturell dialog på lokal, nationell, regional och internationell nivå kan förståelse byggas upp mellan de stora religionerna. Behovet av att förnya ungdomspolitik var på församlingens dagordning vid höstsessionen (dok. 11696, rek. 1844, res. har två ungdomscentrum i i och i vars verksamhet syftar till att uppmuntra unga människor att aktivt delta i samhällslivet. Parlamentarikerna har som mål att involvera ungdomar och ungdomsorganisationer för att dra nytta av de samarbetsmöjligheter som erbjuder. Församlingen åtar sig att anordna rundabordsmöten och utfrågningar med ungdomsrepresentanter och unga politiker. Integrations- och jämställdhetsminister talade inför församlingen i anknytning till debatten i denna fråga. Internationella Rödakorskommitténs verksamhet med syfte att skydda migranter, flyktingar, tvångsförflyttade och saknade personer (dok. 11608, rek. 1842, res.1623) var på församlingens dagordning .