frsrdg · GW04RS1 · 2009-01-01 00:00:00 — Senast efter det att resan avslutats ska ledamoten lämna en kortfattad redovisning av resan till riksdagsstyrelsen. EU-tjänsteresor Av 4 kap. 3 a § lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för ledamöter (ersättningslagen) framgår att riksdagsstyrelsen fastställer ett belopp per valperiod för en riksdagsledamots enskilda tjänsteresa för att delta i samarbetet inom Europeiska unionen. är beloppet fastställt till . Riksdagsstyrelsen har i tillämpningsföreskrifter (RFS 2006:6) till ersättningslagen närmare reglerat villkoren för dessa resor. Syftet med resorna ska vara kontakter med EU:s institutioner eller att sätta sig in i eller påverka frågor som bereds inom EU. För detta ändamål kan en ledamot resa på medlen till en EU-medlemsstat, till ett ansökarland eller till en EES-stat. Resorna ska i första hand ske individuellt men kan om det finns särskilda skäl beviljas för flera resande. Tredje vice talman beslutar om en sådan tjänsteresa. I samband med att reseräkningen lämnas ska ledamoten anmäla att resan har genomförts. Har avvikelser som inte är obetydliga gjorts från resplanen ska ledamoten upplysa om det. Medel som inte förbrukats går till partigruppen om partigruppen kommer tillbaka efter ett val. Styrelsens överväganden och förslag Riksdagsarbetet har fått en mer internationell karaktär, och internationella aspekter gör sig alltmer gällande inom olika politikområden. Detta innebär för riksdagsledamöterna bl.a. ett större behov av att kunna skaffa sig kunskap om utvecklingen utomlands och att ha internationella kontakter för att fullgöra sitt riksdagsuppdrag på ett effektivt och professionellt sätt. Att resa utomlands är en del i detta arbete. Det är därför angeläget att resereglerna är utformade på ett sådant sätt att de motsvarar de behov ledamöterna har i detta hänseende. För att därför bättre tillmötesgå ledamöternas behov föreslås att dagens båda system med bidrag till enskilda studieresor och EU-tjänsteresor slopas och att i stället ett enhetligt och mer lättadministrerat regelverk skapas för enskilda tjänsteresor till utlandet anpassat till det mer internationaliserade riksdagsarbetet. Förslaget innebär att bestämmelserna om studieresor i riksdagsordningen upphävs (9 kap. 7 § 2 st. och 9.7.1 RO) och att reglerna om EU-tjänsteresor i 4 kap. 3 § andra stycket ersättningslagen ändras till att avse enskilda utrikes tjänsteresor. Den närmare utformningen av reglerna för de enskilda utrikes tjänsteresorna kommer sedan enligt 1 kap. 5 § ersättningslagen att ske i av riksdagsstyrelsen beslutade tillämpningsföreskrifter till lagen. Enligt riksdagsstyrelsens uppfattning ska syftet med en enskild utrikes tjänsteresa vara liksom för enskilda studieresor att resan är av värde för fullgörande av uppdraget som riksdagsledamot. Sådana tjänsteresor bör få företas i grupp och bör inte vara geografiskt begränsade. En ersättare bör få använda medlen om ersättaren tjänstgjort i eller kommer att tjänstgöra . Ersättaren ska i det fallet först samråda med den ordinarie ledamoten. En vice talman bör besluta om resorna. Sådan är ordningen då förste vice talman beslutar om studieresor och tredje vice talman om EU-tjänsteresor. I övrigt är förfarandet tänkt att motsvara det som gäller för EU-tjänsteresor. Ansökan om resan ska ges in till talmansstaben dagar före avresan. Här ska anges ändamålet med resan, en översiktlig resplan och en uppgift om beräknade kostnader. Om förrättningen förlängs av andra skäl än att nedbringa resekostnaderna, får ledamoten stå för samtliga merkostnader som uppstår till följd av den förlängda vistelsen. Tjänstgöringstiden på orten ska dock stå i rimlig proportion till den förlängda vistelsen. som en reseräkning lämnas anmäler ledamoten att tjänsteresan gjorts. Den vice talman som beslutar om tjänsteresorna ska regelbundet för riksdagsstyrelsen redogöra för resorna. De bestämmelser som finns om ledamöternas utrikesresor på uppdrag av partigrupperna och utskottens utrikesresor berörs inte av ändringsförslagen. 4.5 Övriga frågor 4.5.1 Ersättare i riksdagsstyrelsen Riksdagsstyrelsen består av talmannen som självskriven ordförande och tio valda ledamöter. De senare har personliga ersättare (1.5.2). Det har inträffat att styrelsen till följd av uppkomna förhinder inte varit fulltalig, trots att det funnits ersättare tillgängliga från det parti den frånvarande ledamoten tillhört. För att öka möjligheterna till att vid varje sammanträde få en fullsutten styrelse föreslås att de valda ersättarna fortsättningsvis får ställning av gruppersättare. Förändringen får naturligtvis effekt endast för de partigrupper, två, som har mer än en företrädare i styrelsen. Talmannen eller i hans eller hennes ställe någon av vice talmännen leder, enligt bestämmelserna i 1 kap. 5 §, arbete. Uppdraget som ersättare för talmannen i detta avseende har ansetts innefatta att i talmannens frånvaro inträda som ordförande vid riksdagsstyrelsens sammanträden. För tydlighetens skull föreslås en uttrycklig bestämmelse i RO 1.5.2 om att vice talman är ordförande vid sammanträden med styrelsen när talmannen har förhinder. 4.5.2 Utdelning till ledamöter av propositioner, skrivelser, framställningar och redogörelser Innan en proposition eller skrivelse från regeringen och en framställning eller redogörelse från ett riksdagsorgan får anmälas i kammaren ska den ha delats ut till ledamöterna (3.1.1, 3.6.1, 3.8.1). Från miljösynpunkt kan enligt styrelsens uppfattning ifrågasättas om ordningen att dela ut propositionerna i sin helhet till samtliga ledamöter är nödvändig. Det viktiga är själva anmälningsförfarandet, varigenom ledamöterna får officiell underrättelse om dokumentens avlämnande. Ett nytt system bör i stället kunna tillämpas som innebär att en sammanfattning av propositioner m.fl. dokument delas till samtliga ledamöter och att dokumenten i sin helhet endast delas till ledamöterna i det utskott som ska behandla propositionen. Dokumenten bör i övrigt göras lätt tillgängliga i tryckt form på andra sätt för ledamöterna. Formuleringen efter det att den har delats ut till ledamöterna i de ovan angivna tilläggsbestämmelserna bör alltså kunna strykas och ersättas med orden efter det att den gjorts tillgänglig för ledamöterna i tryckt form. Att dokumentet har gjorts tillgängligt i elektronisk form är inte tillräckligt för att dokumentet ska kunna anmälas i kammaren. I sammanhanget vill styrelsen framhålla att dock måste se till att alla propositioner och skrivelser ska vara tillgängliga i elektronisk form som de är tillgängliga i tryckt form. 4.5.3 Antalet motionsexemplar I RO 3.9.1 anges att motioner bör lämnas i fyra exemplar. Enligt styrelsens uppfattning finns något behov av att reglera frågan om antalet exemplar i RO. byts i lagtexten ordet parti ut mot partigrupp. 4.5.4 Motionsrätten på skrivelser och redogörelser Enligt 3 kap. 11 § RO får på förslag av talmannen besluta att motioner med anledning av en skrivelse från regeringen eller en redogörelse från ett riksdagsorgan får väckas från den dag då skrivelsen eller redogörelsen anmäldes i kammaren. Bestämmelsen fick denna lydelse 2006 efter förslag från (framst. 2005/06:RS3 s. 113, bet. 2005/06:KU21 s. 58). gällde motionsrätt på alla skrivelser och redogörelser utan undantag. Kommittén motiverade sitt förslag med att det var olämpligt att motioner av förslagskaraktär väcktes i anknytning till skrivelser och redogörelser som saknade denna karaktär. Skrivelser av redogörande karaktär borde därför inte generellt föranleda motionsrätt. Bestämmelsen har i stigande utsträckning tillämpats så att snart sagt alla skrivelser och redogörelser medfört motionsrätt. Styrelsen anser att det inte är meningsfullt att ha kvar denna ordning. En återgång till tidigare gällande bestämmelser bör ske. Styrelsen förutsätter att den tendens till vidgning av motionsrätten på skrivelser och redogörelser som förekommit motarbetas vid utnyttjandet av motionsrätten. 4.5.5 Ordningen vid en omröstning med namnupprop Enligt tilläggsbestämmelsen 5.6.2 RO ska vid en omröstning med namnupprop vice talmännen ropas upp först och därefter övriga ledamöter efter platsnummer i plenisalen. Efter den ommöblering av plenisalen som skedde 2006 överensstämmer inte längre platsnumren i plenisalen med den ordning mellan ledamöterna som gäller mellan och inom valkretsarna. Enligt styrelsen bör dock denna ordning alltjämt användas vid namnupprop av ledamöterna. Därför föreslås att formuleringen i RO 5.6.2 ändras. 4.5.6 Ändrad tidpunkt för beräkning av svarstid på interpellationer Enligt 6 kap. 1 § RO besvaras en interpellation av ett statsråd från det att den getts in. I praxis räknas tiden med utgångspunkt från den tidpunkt när interpellationen överlämnats till statsrådet, inte med utgångspunkt från den tidpunkt när den getts in till kammarkansliet. Enligt styrelsens uppfattning bör lagtexten ändras i enlighet med praxis. 4.5.7 Utskottens arbete med EU-frågor Vid tillämpningen av de nya regler om EU-frågornas behandling i som trädde i kraft (framst. 2005/06:RS3, bet. 2005/06:KU21, 2006/07:KU3) har en otydlighet i lagstiftningen uppdagats. Det gäller bestämmelsen i 10 kap. 3 § RO om möjligheten att anordna öppna utskottsöverläggningar med regeringen i en EU-fråga. Enligt styrelsen bör en ändring göras så att inte hänvisningen till bestämmelserna om slutna och öppna utskottssammanträden i 4 kap. 13 § RO med tilläggsbestämmelser missförstås. 4.5.8 Ändrade beteckningar på enheter och deras chefer inom riksdagsförvaltningen Till följd av en tidigare vidtagen ändring i organisationen av riksdagsförvaltningen görs vissa ändringar i beteckningen på vissa enheter och deras chefer i 15 § lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. Riksdagsordningen omtryckt 2007:726. Senaste lydelse 2006:998. Senaste lydelse 2004:1321. Senaste lydelse 2005:261. Uppgifter per telefon från och . Material rörande tillsättningen av folketingsdirektør (). Uppgifter per e-post från folketingssekretær .