frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — Handläggningen av en fråga om avskiljande enligt 20 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård (LPT) m.m. (Dnr 3032-2007) I en anmälan till JO framförde J.S. klagomål mot , rätts- psykiatriska avdelningen i . Han klagade bl.a. på att han hade varit avskild när han vistades vid den rättspsykiatriska avdelning- en. J.S. anförde vidare att en brevförsändelse från hans advokat hade öppnats. Inledningsvis inhämtades journalhandlingar från rättspsykiatriska avdel- ningen. I flera fall framgick inte av handlingarna de närmare tidpunkterna för när beslut om förlängning av avskiljande hade fattats samt, när avskiljandet översteg , för vilken bestämd tid respektive beslut om avskiljande skulle gälla. Anmälan remitterades till för utredning och yttrande över handläggningen av frågan om avskiljande. Av yttrandet skulle särskilt framgå när beslut om förlängning av tiden för avskiljande hade fattats samt hur dessa beslut hade dokumenterats. Utredningen och yttrandet skulle även avse frågan om den aktuella brevförsändelsen hade undersökts samt, i sådant fall, om ett beslut enligt 22 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård, LPT, hade fattats och hur detta hade dokumenterats. I remissvaret, undertecknat av generaldirektören och biträ- dande chefsjuristen , anfördes bl.a. följande. har inhämtat underlag från den Rätts- psykiatriska avdelningen i . Den rättspsykiatriska avdelningen har genom avdelningschefen angett i huvudsak följande. Av medicinska/psykiatriska skäl bedömdes det föreligga synnerliga skäl enligt 20 § andra stycket LPT med avseende på beslut om förlängning av avskiljande och sådant beslut dokumenteras vid behov , dock senast efter det senaste beslutet om avskiljning. Vid beslut om avskiljning förs den intagne till en särskild enhet och den intagne har då egen personal som återkommande övervakar det psykiska tillståndet hos den intagne och fortlöpande rapporterar till ansvarig sjuksköterska som rapporterar till ansva- rig överläkare. Ansvarig överläkare bedömer den intagne . Vid den aktuella tidpunkten fanns inga rutiner avseende dokumentation i journalen att synnerliga skäl enligt 20 § andra stycket LPT bedöms föreligga vilket kan ses som en brist. i har numera infört den rutinen. Vid rättspsykiatriska avdelningen i föreligger en rutin som in- nebär att alla försändelser från myndigheter och advokater överlämnas i oöppnat skick till den intagne. Gällande rutiner har tillämpats också i detta fall. 2 009 /1 0:JO1 Tillämpliga bestämmelser om avskiljande finns i 20 § LPT (av 8 § första stycket lagen [1991:1129] om rättspsykiatrisk vård, LRV, framgår att 20 § LPT gäller i tillämpliga delar vid rättspsykiatrisk vård). Paragrafen har föl- jande lydelse. En patient får hållas avskild från andra patienter endast om det är nöd- vändigt på grund av att patienten genom aggressivt eller störande bete- ende allvarligt försvårar vården av de andra patienterna. Ett beslut om avskiljande gäller högst . Tiden för avskiljande får genom ett nytt beslut förlängas med högst . Om det finns synnerliga skäl, får ett beslut om avskiljande enligt första stycket avse en bestämd tid som överstiger . Chefsöverläkaren beslutar om avskiljan- de. Om en patient hålls avskild , ska Socialsty- relsen utan dröjsmål underrättas om detta. En patient ska han hålls avskild stå under fortlöpande uppsikt av vårdpersonal. I förarbetena till paragrafen anges bl.a. följande (prop. 1990/91:58 s. 261). Eftersom avskiljande av en patient från andra patienter är en starkt in- tegritetskränkande åtgärd, bör den avslutas så snart det är möjligt. Det bör därför fortlöpande prövas om ett beslut om avskiljande kan hävas. Den längsta tiden för en sådan åtgärd har enligt första stycket andra me- ningen bestämts . Anses det nödvändigt att åtgärden be- står därutöver krävs ett nytt beslut. En föreskrift om detta har tagits in i första stycket tredje meningen. Ett beslut om förlängning får fattas . Ett beslut om avskiljande får enligt andra stycket avse en be- stämd tid som överstiger . Hänvisningen till första stycket innebär att förutsättningarna för avskiljande enligt detta stycke ska vara uppfyllda för att få besluta om avskiljande enligt andra stycket. Dessut- om tillkommer krav på synnerliga skäl. Bestämmelsen tar sikte på vissa extrema fall då patientens situation är så svår att ett avskiljande måste ske för än . Detta torde behövas endast i sär- präglade undantagsfall. Närmare regler om underrättelse till finns i 4 kap. 6 § i Social- styrelsens föreskrifter och allmänna råd om psykiatrisk tvångsvård och rätts- psykiatrisk vård (SOSFS 2000:12). Bestämmelser om dokumentation (journalföring) Bestämmelser om journalföring inom hälso- och sjukvården finns i patient- journallagen (1985:562). I 3 § patientjournallagen föreskrivs bl.a. att en pati- entjournal ska innehålla de uppgifter som behövs för en god och säker vård av patienten och att uppgifterna ska föras in i journalen så snart det kan ske. I bestämmelsen föreskrivs också att en journalanteckning, om inte synnerligt hinder möter, ska signeras av den som svarar för uppgiften. I 2 § förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rättspsyki- atrisk vård finns därutöver särskilda bestämmelser om journalföring beträf- fande patienter som vårdas med stöd av LPT och LRV. Av andra meningen i paragrafens första stycke p 9 framgår bl.a. att chefsöverläkaren ska se till att journalen för en sådan patient, utöver vad som följer av patientjournallagen och föreskrifter meddelade med stöd av den lagen, innehåller uppgift om tvångsåtgärd enligt 1820 eller 23 § LPT eller enligt 8 § LRV jämförd med nämnda bestämmelser, jämte skälen för åtgärden samt om underrättelse till enligt 19 eller 20 § LPT. 2 009 /1 0:JO1 Enligt 20 § andra stycket LPT får en patient, under vissa närmare angivna förutsättningar, hållas avskild en bestämd tid som överstiger . Enligt 2 § p 9 förordningen (1991:1472) om psykiatrisk tvångsvård och rätts- psykiatrisk vård ska bl.a. tvångsåtgärder enligt 20 § LPT jämte skälen härför dokumenteras i patientens journal. Av det underlag som hämtats in från den Rättspsykiatriska avdelningen i framgår att det med anledning av J.S. medicinska/psykiatriska tillstånd bedömdes föreligga synnerliga skäl för avskiljande som översteg . Beslut om detta fattades på så sätt att ett nytt beslut om avskiljande vid behov dokumenterades eller senast efter det senaste beslutet om avskiljning. Av befintliga journalblad och till insända individrapporter framgår att beslut om avskiljande har fattats , samt . Beslut om att J.S. skulle stanna kvar på avskilj- ningsenheten har därefter fattats . Vidare fram- går att beslut om fortsatt avskiljande har fattats den 1, 2, 4, 6 () och . J.S. skrevs ut från avdelningen . Av anteckningarna i journalbladen framgår att fortlöpande beslut om av- skiljande har fattats inom de tider som anges i underlaget från den rättspsyki- atriska avdelningen (vid behov eller senast efter det se- naste beslutet om avskiljning). kan det konstateras att det inte framgår av journalanteckningarna att giltighetstiden för besluten om avskil- jande har bestämts på detta sätt samt att de fattats med stöd av 20 § andra stycket LPT. , som inser vikten av att beslut om avskil- jande dokumenteras på ett tydligt och formellt korrekt sätt, beklagar denna brist. Det har numera införts rutiner för hur beslut om avskiljande enligt 20 § andra stycket LPT ska dokumenteras. Med anledning av vad som framkom- mit kommer att följa upp dessa rutiner. Frågan om undersökning av en försändelse från advokat Vad gäller frågan om undersökning av en försändelse till J.S. från hans advo- kat har personalen vid avdelningen följt en gällande rutin om att inte undersö- ka sådana försändelser. Något beslut enligt 22 § LPT har således inte fattats. Av remissvaret framgår att J.S. även vänt sig till och () med klagomål mot rättspsykiatriska avdelningen i . JO inhämtade och tog del av regi- onala tillsynsenhets i beslut i ärende dnr 44-6758/2007 samt beslut i ärende dnr 2007/2372:A5. Eftersom JO inte hade tillgång till J.S:s adress kunde han inte ges möjlig- het att yttra sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. har i sitt remissvar redogjort för de bestämmelser som var tillämpliga vid den aktuella tidpunkten. Jag vill här endast tillägga att patientjournallagen (1985:562) upphörde att gälla och att motsvarande bestämmelser om journalföring numera återfinns i patientdatala- gen (2008:355). Vidare har föreskrifter och allmänna råd om 2 009 /1 0:JO1 psykiatrisk tvångsvård och rättspsykiatrisk vård (SOSFS 2008:18) den 1 sep- tember 2008 ersatt SOSFS 2000:12. JO är ett extraordinärt tillsynsorgan vars granskning är av rättslig art och främst inriktad på en kontroll av att myndigheterna i sin verksamhet iakttar gällande förfaranderegler. JO är däremot återhållsam med att överpröva myn- digheternas bedömningar i enskilda ärenden. Detta gäller särskilt när det är fråga om bedömningar som kräver speciell kompetens, t.ex. inom det medi- cinska området. Jag uttalar mig därför inte i frågan om J.S:s beteende var sådant att avskiljande var nödvändigt. Jag vill dock i sammanhanget framhål- la att avskiljande enligt 20 § andra stycket LPT, dvs. avskiljande för en be- stämd tid överstigande , endast får användas i extrema fall när patientens situation är så svår att ett avskiljande måste ske för än (jfr prop. 1990/91:58 s. 261). Av utredningen framgår att beslut om avskiljande enligt 20 § andra stycket LPT har fattats kontinuerligt som J.S. var avskild samt att respektive beslut, som det får förstås, tidsmässigt har begränsats till att gälla högst . Att sådana tidsbegränsade beslut har fattats går emellertid inte att utläsa av J.S:s journal. Såsom har anfört är detta en brist. Bristen måste bedömas som allvarlig. Av remissvaret framgår dock att det numera har införts rutiner för hur beslut om avskiljande enligt 20 § andra stycket LPT ska dokumenteras samt att har för avsikt att följa upp dessa rutiner. Mot den bakgrunden anser jag mig kunna lämna saken. När det gäller klagomålen rörande att en brevförsändelse har öppnats kan jag konstatera att uppgift står mot uppgift i denna del. Det är inte sannolikt att ytterligare utredningsåtgärder från min sida skulle bringa klarhet i vad som förevarit. Vad J.S. i övrigt har anfört föranleder inte någon åtgärd eller något utta- lande från min sida. Jag finner skäl att tillställa regionala tillsynsenhet i en kopia av detta beslut för kännedom. Ärendet avslutas med den kritik som har uttalats ovan beträffande doku- mentationen av besluten om avskiljande. 2 009 /1 0:JO1 har inte kommunicerat inhämtade uppgifter med den försäkrade (Dnr 1382-2007) I en anmälan till JO framförde H.O. kritik mot handlägg- ning av hans ärende gällande återbetalningsskyldighet för underhållsstöd. anförde bl.a. att vid handläggningen av hans begäran om omprövning av ett beslut om återbetalningsskyldighet inte hade underrät- tat honom om en uppgift som tillförts ärendet och gett honom tillfälle att yttra sig över uppgiften. Den uppgift han avsåg var att hans son E.O. saknade taxe- rad inkomst. yttrade sig efter remiss. yttrade sig i sin tur över remissvar. I sitt beslut anförde JO i bedömningsdelen följande. Av lagen (1996:1030) om underhållsstöd, USL, framgår att när underhålls- stöd lämnas till ett barn och det finns en bidragsskyldig förälder, ska denne återbetala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar underhållsstö- det (21 §). Återbetalningsskyldigheten baseras bl.a. på den bidragsskyldige förälderns taxerade inkomst enligt det taxeringsbeslut enligt 4 kap. 2 § taxe- ringslagen (1990:324) som fattats närmast det år återbe- talningsskyldigheten avser (2426 §§ USL). I de fall barnet har taxerad in- komst som uppgår till en viss nivå minskas underhållsstödet och i förekom- mande fall även återbetalningsskyldigheten (10 § och 24 § tredje stycket USL). Enligt förvaltningslagens (1986:223) bestämmelser får ett ärende som av- ser myndighetsutövning inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har underrättats om en uppgift som har tillförts ärendet ge- nom någon annan än honom själv och han har fått tillfälle att yttra sig över den (17 §). Myndigheten får dock avgöra ärendet utan att så har skett om t.ex. avgörandet inte går parten emot, om uppgiften saknar betydelse eller om åtgärderna av någon annan anledning är uppenbart obehövliga (1. JO har i tidigare beslut påtalat att reglerna om myndigheters kommunika- tionsplikt tillsammans med bestämmelsen om parts rätt till insyn i utred- ningsmaterialet utgör några av de viktigaste garantierna för den enskildes rättssäkerhet (se t.ex. JO:s ämbetsberättelse 1994/95 s. 386). Det är grund- läggande att myndighetens avgörande grundas endast på material som parten fått ta del av och beretts tillfälle att yttra sig över. Av förvaltningslagens bestämmelser följer att kommunicering kan underlå- tas då det inhämtade materialet saknar betydelse för ärendets utgång. Även material som har viss men ringa betydelse för ärendets avgörande omfattas av undantaget. Det är myndigheten som avgör om det i det enskilda ärendet är onödigt att kommunicera en viss uppgift. Det måste dock framstå som uppen- 2 009 /1 0:JO1 bart att kommunikation inte har någon funktion för att åtgärderna ska kunna underlåtas (se t.ex. Förvaltningslagen, /, 2 u., s. 200 f.). Av utredningen i ärendet framgår att O.H. begärde omprövning av ett be- slut om återbetalningsskyldighet och att med anledning därav tog fram uppgifter om O.H:s sons taxering från datasystemet. Dessa uppgifter låg till grund för det beslut som därefter fattade. Jag kan ha viss förståelse för att normalt inte kommunice- rar information av innebörd att ett barn saknar inkomst. I detta ärende gjorde O.H. emellertid gällande att barnet hade inkomst. Mot den bakgrunden borde ha låtit O.H. ta del av de inhämtade uppgifterna innan ärendet avgjordes och gett honom tillfälle att yttra sig över dem. Försäkrings- kassan förtjänar kritik för handläggningen. utlämnande av uppgifter till domstol (Dnr 1614-2008) JO meddelade ett beslut med följande innehåll. I en anmälan, som kom in till JO , anförde S.Y. bl.a. att hade tillfört uppgifter om honom till en annan persons ärende (hans sambo) och sedan lämnat dessa vidare till länsrätten. Ärendet remitterades till som anmodades att yttra sig över det som S.Y. hade anfört beträffande uppgifterna i sin sambos ärende. I sitt remissvar anförde , genom försäkringsdirektören , följande. En del av arbete är att kontrollera ärenden där det finns omständigheter som talar för att en försäkrad fått ersättning som han eller hon inte har rätt till. Impuls till sådan kontroll kan komma i form av en extern anmälan men även genom interna impulser utifrån handläggning i pågående ärenden. Vid kontroll eller utredning av ett ärende behöver ofta kompletterande uppgifter. När det kan anses nödvändigt för bedömning av rätten till sjukersättning eller aktivitetsersättning, ska bl.a. göra förfrågan hos den försäkrade, den försäkrades arbetsgivare, läkare eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter eller besöka den försäkrade, 7 kap. 3 b § och 20 kap. 8 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, (AFL). Ett hem- eller arbetsplatsbesök kan vara anmält i förväg. Besöken kan dock även vara oanmälda om det är motiverat ur utredningssyn- punkt, riktlinjer (2007:12) för hembesök och arbetsplats- besök. interna utredning med anledning av JO:s begäran om yttrande visar följande. 2 009 /1 0:JO1 Vid utredning i en annan försäkrads ärende framkom uppgifter som föran- ledde tjänsteman att starta en utredning om en försäkrads, R.A:s, arbetsförmåga och om arbetsförmågan väsentligt förbättrats sedan han beviljades sjukersättning . Interna uppgifter inhämtades och kontakt togs med Miljökontoret i Hylte- bruk för kontroll av eventuellt tillstånd för kennelverksamhet. Även kennelns hemsida på Internet besöktes av tjänstemannen . Därefter företog två tjänstemän, och , från hem- besök på adress [...]. [...] I beslut av socialförsäkringsnämnd minskades R.A:s sjukersättning. Beslutet överklagades till länsrätten. Länsrätten förelade Försäkringskas- san om svar på inlämnat överklagande . tjänsteman lämnade yttrande i ärendet . underrättade Länsrätten R.A. om möjligheten att ånyo inkomma med yttrande. Sådant yttrande inkom till Länsrätten och nytt tillfälle gavs till yttrande . tjänsteman lämnade yttrande i ärendet . Yttrandet föranledde nytt yttrande från R.A. och som i sin tur föranledde ännu ett yttrande från av samme tjänsteman. I yttrandet från R.A. framfördes att hans sambo . stod för all skötsel av kennelns hundar. Med hänsyn till framkomna uppgifter i yttrande om att S.Y. stod för all skötsel av hundarna kontrollerade tjänstemannen om S.Y. uppburit eller uppbar ersättning från som kunde på- verkas av lämnade uppgifter. interna uppgifter visade att sådan ersättning varit aktuell. Närmare uppgift om tidsperioder för S.Y:s ersättning fanns arkiverat på i . Första sidan av det föredragnings-PM som var aktuellt inför beslut i social- försäkringsnämnden i S.Y:s ärende faxades därför till och lades in som bilagor i R.A:s ärende. På respektive första sida i S.Y:s ärende fanns även uppgift om medicinsk diagnos. Samtliga handlingar; kopior av PM, journalanteckningar samt uppgifter hämtade från Internet lämnade till tjänstemannen som sände över handlingarna till länsrätten tillsammans med ett följebrev. underrättade läns- rätten R.A. om innehållet i översända handlingar från . har haft möjlighet att lämna vissa uppgifter om S.Y. Detta grundar sig på följande. Sekretess gäller hos bl.a. i ärende enligt AFL för upp- gift om någons hälsotillstånd och andra personliga förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom eller henne närstående lider men om uppgiften röjs, 7 kap. 7 § första stycket sekretesslagen (1980:100), (SekrL). Sekretessen skyddar uppgifter om någons hälsotillstånd eller andra person- liga förhållanden. Begreppet andra personliga förhållanden omfattar i prin- cip alla uppgifter som kan hänföras till en enskild person och kan t.ex. gälla uppgift om en försäkrads adress och arbetsförmåga. Även ekonomiska förhål- landen som exempelvis uppgift om sjukpenninggrundande inkomst och sjuk- penning omfattas av detta begrepp, vägledning (2001:3) offentlighet eller sekretess, avsnitt 8.2. 2 009 /1 0:JO1 Uppgifterna om att S.Y. fått sjukersättning samt upp- giften om diagnos kan hänföras till uppgifter om personliga förhållanden och hälsotillstånd och de omfattas därmed av sekretess. I SekrL finns ett antal sekretessbrytande bestämmelser. Det framgår t.ex. att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till myndighet, om uppgiften be- hövs där för omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där uppgif- ten förekommer, 14 kap. 2 § 2 SekrL. Bestämmelsen ger med andra ord en möjlighet för att på eget initiativ lämna ut vissa uppgifter. Av utredningen i ärendet framgår att aktuell försäkringsutredning för R.A. kompletterats med vissa uppgifter om S.Y. I detta fall gällde det uppgifter om typ av förmån, tidsperioder med ersättning samt diagnos. bedömde att uppgifterna om ersättning och tidsperioder var relevanta i ären- det hos länsrätten eftersom R.A. i sitt yttrande till länsrätten hänvisat till S.Y:s arbetsinsatser i verksamheten och att uppgifterna behövdes för ärendets avgö- rande. Enligt bedömning var den ovan nämnda sekretess- brytande bestämmelsen tillämplig i den aktuella situationen vad avser uppgif- terna om förmån och ersättningsperioder. Uppgiften om diagnos som fanns angiven på PM-kopior och följde med till länsrätten var dock inte nödvändig för ärendets bedömning och skulle därför inte ha lämnats till domstolen. beklagar det inträffade. Jag delar uppfattning att flera av de i ärendet utlämnade uppgifterna om S.Y. omfattas av socialförsäkringssekretessen (7 kap. 7 § SekrL). Sekretess hindrar emellertid inte att uppgift lämnas till myndighet, om uppgiften behövs där för omprövning av beslut eller åtgärd av den myndighet där uppgiften förekommer (14 kap. 2 § 2 SekrL). Av förarbetena kan utläsas att med omprövning även avses överprövning i domstol (se prop. 1979/80:2 s. 323). För att den sekretessbrytande regeln ovan ska bli tillämplig krävs att upp- gifterna i fråga behövs i den mottagande myndighetens verksamhet. I regel bör den myndighet, där den sekretessbelagda uppgiften förekommer, kunna utgå från att den myndighet som begär att få uppgiften också behöver den i sin verksamhet (a. prop. s. 323 f.). I förevarande fall har uppgifterna i fråga lämnats i samband med kommuniceringen efter den mottagande myndighe- tens, dvs. länsrättens, begäran om yttrande i samband med en överprövning. I ett sådant fall, då det inte är fråga om en begäran om specificerade uppgifter, får den närmare behovsprövningen ankomma på den utlämnande myndig- heten. Jag delar egen bedömning att uppgifterna om att S.Y. uppburit visst slag av förmån får anses ha varit behövliga hos länsrätten medan övriga uppgifter, som t.ex. diagnos, varit obehövliga och därför inte borde ha lämnats ut. borde således ha stannat vid att redogöra för de nödvändiga uppgifterna i sitt yttrande. Det var fel av att, till synes utan bedömning av länsrättens behov av 2 009 /1 0:JO1 uppgifterna, lämna ut journalanteckningar m.m. i sin helhet. För detta förtjä- nar kritik. Mycket allvarlig kritik mot för att den har åsidosatt de förvaltningsrättsliga kraven vid sin omorganisation (Dnr 4346-2008 och 5359-2008) JO meddelade beslut i ett antal ärenden med anknytning till omorganisation. Här återges inledningsvis hennes beslut i två ärenden, varav ett upptogs på hennes eget initiativ. I de följande referaten återges hennes beslut i de fem typfall som utgjorde grund för utredningen samt ett beslut som gäller kassans hantering av inkommen e- post. skedde en kraftig ökning av antalet JO- anmälningar mot . Anmälningarna syntes i betydande om- fattning ha samband med den omorganisation av kassan som genomfördes under framför allt 2008. Anmälarna klagade bl.a. på långsam handläggning och bristande tillgänglighet. Jag uttalar i detta beslut mycket allvarlig kritik mot för att ha åsidosatt de förvaltningsrättsliga kraven i samband med omorganisationen. och landets 21 försäkringskassor slogs ihop och bildade en statlig myndighet, . Den nya myndigheten inledde ett omfattande förändringsarbete. Genomförandet av den nya organisationen har skett successivt, omfördelningen av ärenden och medarbetare har pågått och avslutades . Jag blev uppmärksammad på vissa problem som fö- reföll ha samband med omorganisation. Klagomål som gällde dröjsmål med handläggning och utbetalning av aktivitetsstöd ökade märkbart . Det föranledde mig att inspektera , Nationellt koncentrerad verksam- het Aktivitetsstöd. Vid inspektionen besökte jag såväl huvudkontoret i som det handläggande kontoret i . Under inspektionen (dnr 405-2008) framkom att en del av de uppkomna svårigheterna kunde hänföras till faktorer som kassan inte hade haft möjlighet att påverka. I protokollet från inspektionen framhöll jag att det likväl var angeläget att kassan inför framti- den tog tillvara erfarenheterna från den då genomförda omorganisationen av aktivitetsstödet. Jag besökte därefter och fick en redogörelse för förändringsarbete och hur den framtida organisationen skulle se ut (dnr 2002-2008). Jag kan i efterhand 2 009 /1 0:JO1 konstatera att , trots erfarenheterna från aktivitetsstödet, inte till fullo insåg vilka problem som skulle uppstå. Under den senare delen av 2008 kom det in ett mycket stort antal klagomål till JO som gällde dels långa handläggningstider hos , dels svårigheter att komma i kontakt med kassans handläggare. Klagomålen hand- lade främst om ärenden gällande sjukpenning, föräldrapenning och bostads- tillägg till pensionärer.