frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — Vägledning får därför sökas i förvalt- ningslagen (1986:223) och allmänna rättsprinciper. Förvaltningslagen inne- håller få regler om utformningen av förvaltningsmyndigheters beslut. Vad som i detta avseende föreskrivs inskränker sig i huvudsak till att myndighe- terna ska sträva efter att uttrycka sig lättbegripligt (7§) och att de i allmänhet ska motivera sina beslut (20 §; se även 11 kap. 8 § socialtjänstlagen). Jfr även 11 § språklagen (2009:600), som träder i kraft . Enligt nämnda bestämmelse ska språket i offentlig verksamhet vara vårdat, enkelt och be- gripligt. Rent allmänt gäller att ett beslut ska vara tydligt. Av beslutet bör det fram- gå vad den enskilde har ansökt om och vad han eller hon har beviljats. Om ansökan helt eller delvis har avslagits eller om innehållet i biståndet inte över- ensstämmer med ansökan måste även detta klart framgå, så att den enskilde kan överklaga beslutet i den del som det har gått honom emot. Att ett beslut är tydligt utformat har stor betydelse för att den enskilde ska kunna förstå vilken rätt till bistånd han har. Om beslutet inte är tydligt kan det leda till problem vid verkställighet av beslutet, problem för en domstol som ska pröva ett överklagande av beslutet och svårigheter vid utövandet av till- syn. Jag är kritisk mot utformningen av omsorgsnämndens beslut, framför allt av den anledningen att det inte är möjligt att med ledning av beslutsformule- ringen tillgodogöra sig beslutets innebörd. Beslutets ordalydelse ger närmast vid handen att . har beviljats bi- stånd i form av både hemtjänst och s.k. anhörigbidrag. Nämnden har emeller- tid i sitt remissvar angett att beslutet inte haft det innehållet utan att det har utformats skriftligen på det sättet i syfte att möjliggöra för . att få bedömningen av antalet timmar prövad via förvaltningsbesvär. Jag har i och för sig inga synpunkter på att nämnden har beräknat tidsåtgången för att tillgodose hjälpbehov enligt samma grunder som gäller för hem- tjänstinsatser. Däremot borde resultatet av denna beräkning inte ha uttryckts som ett beslut att bevilja . bistånd i form av hemtjänst, då detta up- penbarligen inte varit meningen. Sammanfattningsvis har grundläggande förvaltningsrättsliga regler och principer för vad ett beslut ska innehålla och hur det ska utformas åsidosatts. Det är förvånande att saken inte har uppmärksammats av omsorgsnämnden i samband med yttrandet till JO. Det kan i sammanhanget nämnas att regering- en har för avsikt att uppdra åt att utarbeta vägledning till stöd för tillämpningen av lagstiftning som rör arbete med stöd till de personer som vårdar eller stödjer närstående (se prop. 2008/09:82 s. 28). Vad som i övrigt har förekommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats. 2 009 /1 0:JO1 Fråga om s.k. brukarmedverkan vid ett stödboende för vuxna genom att boende vid hemmet svarar i hemmets telefon (Dnr 3627-2007) framförde i en anmälan till JO klagomål mot Bandhagshemmet inom i . Han anförde huvudsakligen följande. Det är boende och f.d. boende som svarar i telefonen på hemmet. Dessa får därmed reda på sådant som de inte ska ha kännedom om. En handläggare vid JO:s expedition inhämtade inledningsvis per telefon bl.a. följande upplysningar från institutionschefen på Band- hagshemmet. Bandhagshemmet är ett stödboende för vuxna med huvudsakligt syfte att ge stöd och hjälp samt genom färdighetsträning ge de boende en möjlighet till anpassning i samhället. Boendet har ca 25 anställda. Det finns ca 90 boende som befinner sig på olika nivåer. De boende deltar i husets vardagsliv efter egen förmåga, dvs. hjälper till med att handla och sköta vanliga hemsysslor. De hjälper även till med att ta emot besökare och visa dem till rätta. Recep- tionstelefonen har ingen telefonsvarare ansluten utan det är alltid någon som svarar på det numret. Det är två boende som har hjälpt till med att svara i receptionstelefonen. Den ene har flyttat ut. De som har hjälpt till med att svara i telefonen har fått noggrann information om att de ska upplysa om att de är boende och att inte gå in och forska i vad ärendena rör utan genast läm- na över telefonen till personal när det är påkallat. anmodades därefter att yttra sig över vad som anförts i E.P:s anmälan. Nämnden överlämnade som sitt remissvar ett tjänsteutlåtande upprättat inom socialtjänstförvaltningen. I utlåtandet anfördes i huvudsak följande. Förvaltningen kan konstatera att E.P. i sin skrivelse helt korrekt beskriver att boende får svara i stödboendets telefon och att de som gör det efter avslutad telefontjänst får äta en måltid utan kostnad i matsalen. Däremot delar inte förvaltningen E.P:s uppfattning att detta skulle stå i strid med gällande lag- stiftning på det sätt telefonsvarartjänsten är utformad. Bandhagshemmet är ett stödboende inom socialtjänstförvalt- ning, HVB Vuxna. Bandhagshemmet har 63 platser på institutio- nen samt 27 externa vårdplatser (lägenheter). Målgruppen är hemlösa män och kvinnor med beroendeproblematik och/eller psykiska funktionshinder. Uppdraget består i att stödja de boende genom drogfrihet på institutionen, kontakt med psykiatrin och respektive stadsdelsnämnd/samt hjälp till sysselsättning. Brukarmedverkan är ett systematiskt led i Bandhagshem- mets psykosociala arbete. Den består i bl.a. att de boende som inte har något arbete/sysselsättning utanför institutionen medverkar i att sköta verksamheten tillsammans med sina kontaktpersoner. Färdighetsträningen består av att i första hand, klara att sköta sitt eget rum samt att betala sin hyra, som om man hade en egen lägenhet. Därefter kan man få ansvarsområden som att sköta trädgårdssysslor, hjälpa till i matsalen med disk och torka bord samt sköta blommorna. En del boende har ansvar för 2 009 /1 0:JO1 En del för städningen på den våning där de har sitt rum. Att svara i telefon har utgjort en viktig brukar- medverkan, och detta förtroende har endast tilldelats några få boende. Detta har stärkt självkänslan hos de boende och skapat en känsla av delaktighet, som är en förutsättning för färdighetsträningen. har detta ansvar fördelats på tre personer. De tre som har hand om telefonen har fått noggranna instruktioner om att bara svara i telefon, inte ta emot sekretessbelagda uppgifter och vid behov vara tydliga i att meddela att de inte är personal utan boende/brukare. De är väl införstådda med och kan hantera denna ordning för telefonsvarartjänsten. De personer som kommer nya till Bandhagshemmet informeras alltid om att brukarmedverkan är en viktig del av boendet på institutionen och då informe- rar man bland annat om att brukare/boende svarar i institutionens telefon och hur det fungerar. Fram till dess föreliggande JO-anmälan gjordes har ingen haft någon invändning mot denna ordning. Det är många vårdköpare, socialsekreterare och vårdgrannar som ringer till Bandhagshemmet, och det har inte kommit några anmärkningar vad gäller de som svarat i telefon. Tvärtom har dessa brukare fått beröm och uppskattning för sitt uppträdande. De uppger själva att de tycker det är ett stimulerande ansvar och de har inga problem med att lotsa de som ringer till rätt handlägga- re eller boende. De har skött sitt åtagande helt utan anmärkningar. De har haft ansvar för telefonen och har fått äta en måltid i matsalen innan de gått hem. Övriga tider svarar alltid tjänstgörande dag- eller nattpersonal. Sammantaget bedömer förvaltningen att den telefonsvarartjänst som finns på Bandhagshemmet har en bra utformning med tydliga instruktioner till de som svarar i telefonen och information till de boende om hur den fungerar. Bru- karmedverkan i olika former är normalt förekommande på institutioner. Att brukare svarar i institutionens/verksamhetens telefon är enligt förvaltningens erfarenhet mycket vanligt. Risken för att få del av sekretessbelagda uppgifter är rimligen mycket liten med tydliga instruktioner för hur uppgiften ska skö- tas. gavs tillfälle att kommentera nämndens yttrande. I ett beslut anförde JO följande. Bandhagshemmet är en verksamhet inom i kom- mun. Telefonen i hemmets reception bevakas under vissa tider av boende och f.d. boende vid hemmet som har anförtrotts uppgiften att svara när någon ringer. Nämnden har i sitt yttrande anfört att hemmet till dessa personer har lämnat noggranna instruktioner om att bara svara i telefon, inte ta emot sek- retessbelagda uppgifter och vid behov vara tydliga i att meddela att de inte är personal utan boende/brukare. De boende och f.d. boende som svarar i hemmets telefon som en del av s.k. brukarmedverkan torde inte omfattas av bestämmelserna om tystnadsplikt i sekretesslagen (1980:100). Den som ringer till hemmet, t.ex. från hälso- och sjukvården, har emellertid anledning att förvänta sig att den som svarar i 2 009 /1 0:JO1 telefonen är bunden av den sekretess som gäller inom . Mot den bakgrunden finns en risk för att den som ringer kan komma att redan i samta- lets inledning lämna känsliga uppgifter som rör någon som bor på hemmet. Jag anser därför att den tillämpade ordningen är klart olämplig. Ärendet avslutas med detta uttalande. En kommun behåller ett övergripande ansvar för rådgivning angående skuldsanering när rådgivningsuppdraget har lämnats till en s.k. konsult som inte är anställd av kommunen (Dnr 3608-2007) framförde i en anmälan till JO klagomål mot kommun i anledning av långsam handläggning av ett ärende om skuldsanering (JO:s dnr 1925-2007). Föredraganden inhämtade per telefon upplysningar från socialassistenten . Hon upplyste om följande. Ärenden om skuldsanering hanteras inom kommunen av en konsult som kommunen har anlitat för detta ändamål. förmedlade hon ärende till konsulten. Hon pratade med konsulten . Han meddelade henne då att han beräknade kunna avsluta ärende . har också tidigare fått budget- och skuld- rådgivning för skuldsanering hos kommunen. Det ärendet avslutades . Med hänvisning till vad som hade kommit fram i ärendet fann JO inte till- räckliga skäl att vidta någon ytterligare åtgärd (JO:s beslut ). I en ny anmälan, som inkom till JO , vidhöll sitt klagomål mot kommun. Han anförde i huvudsak följande. Det ärende som avslutats har avslutats utan hans vetskap. Det är helt omöjligt för konsulten att få hans pågående ärende klart eftersom konsulten inte har fått några nya uppgifter från honom . Konsulten har inte heller skickat någon fullmakt för att kun- na avsluta ärendet eller kontaktat honom. Det som framförts till JO från kommunens sida är ett försök att skyla över ett mycket misskött ärende. JO remitterade anmälan till kommunstyrelsen i kom- mun. I ett yttrande som inkom anförde kommunsty- relsen följande. Vid genomgång av de handlingar som finns framkommer att har varit i kontakt med kommunens budget- och skuldrådgivare och därmed har ett ärende öppnats i kommunens sociala system , med ärendetypen Skuldsanering, öppnat . 2 009 /1 0:JO1 Vidare kan man av materialet se att inriktningen verkar ha varit att försöka nå en frivillig uppgörelse med de instanser som haft skulder hos. Huruvida den uppgörelsen kommit till stånd går inte att utläsa av de hand- lingar som är tillgängliga i ärendet. När det gäller handläggning av skuldsaneringsärenden så har kom- mun ingen tjänsteman som direkt arbetar med skuldsanering. Tjänsten köps externt av en konsult. Enklare budgetrådgivningar utförs dock i egen regi vid kommunens enhet för individ- och familjeomsorg. Utifrån detta togs kontakt med konsulten för att skulle få hjälp med sitt skuldsaneringsärende. När kommunen kontaktade konsulten uppgavs att ärendet nu var i stort sett klart och skulle färdigställas . När det gäller uppgiften om att kommunens tjänsteman skulle ha lämnat en felaktig redogörelse för att skyla över ett misskött ärende så har det inte varit helt lätt att följa ärendegången då dokumentationen helt eller delvis saknats . De uppgifter som lämnats har varit relevanta utifrån vad som finns registrerat i det datasystem som kommunen använder. Av det systemet framgår det att ärendet Skuldsanering, som tjänstemannen hänvisat till öpp- nats och avslutats med uppgift, Inga ytterligare kontakter, 2005- 02-14. Det går inte att i systemet utläsa av vilken anledning ärendet avslutats mer än enligt ovanstående. I sitt brev uppger att det gått från v 22 när han var i kontakt med konsulten och att fortfarande inget hänt. Kommunen har haft kontakt med konsulten som uppger att han skickat fullmakt till och väntar på att få den tillbaka efter på- skrift. Efter det kommer brev att skickas till fordringsägarna för att få uppgift på skuldbelopp för att sedan göra en sammanställning till Kronofogden. Mi- cael W. är utflyttad till kommun. bereddes tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Bestämmelser om skuldsanering finns i skuldsaneringslagen (2006:548). Ärenden om skuldsanering prövas av . Kommunen ska enligt 2 § andra stycket skuldsaneringslagen inom ramen för socialtjäns- ten eller på annat sätt lämna råd och anvisningar i budget- och skuldfrågor till skuldsatta personer. Rådgivningsskyldigheten gäller även under skuldsane- ringsförfarandet hos och för en be- talningsplan. I förarbetena till bestämmelsen sägs att grundidén är att de kommunala rådgivarna genom olika former av ekonomisk rådgivning dels ska bidra till att förebygga överskuldsättning, dels ska hjälpa skuldsatta personer att finna en lösning på sina problem (se prop. 2005/06:124 s. 73). Vidare anförs att rådgivningsarbetet ska vara strukturerat och bygga på en väl under- byggd metodik. Inom ramen för sitt arbete ska rådgivarna bl.a. aktivt medver- ka till att en skuldsanering aktualiseras och bistå med råd och anvisningar vid en ansökan härom. Kommunens roll i frågor om skuldsanering är alltså rent rådgivande och stödjande. 2 009 /1 0:JO1 skuldsaneringslag trädde i kraft . I den tidigare skuldsaneringslagen (1994:334) fanns i 1 § andra meningen en bestämmelse om att kommunen inom ramen för eller på annat sätt skulle lämna råd och anvisningar till skuldsatta personer. begärde hjälp av kommun med budget- och skuldrådgivning för skuldsanering. För att bistå anlitade kommunen en s.k. konsult. året därpå, dvs. omkring , uppgav konsulten för en socialassistent att ärendet borde vara avslutat . När kommunstyrelsens remissvar inkom till JO var ärendet fortfarande inte avslutat. JO har enligt 2 § lagen (1986:765) med instruktion för om- budsmän tillsyn över bl.a. statliga och kommunala myndigheter, tjänstemän och andra befattningshavare vid dessa myndigheter och annan som innehar tjänst eller uppdrag, varmed följer myndighetsutövning såvitt avser denna hans verksamhet. Den konsult som kommunen har anlitat är inte anställd av kommunen. Så- vitt har kommit fram i ärendet har konsulten inte heller knutits till förvalt- ningen på ett sådant sätt att han kan sägas ha deltagit i kommunens verksam- het. Uppdraget har heller inte innefattat myndighetsutövning. Konsulten står därför inte under min tillsyn när det gäller uppdraget att ge råd till (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2001/02 s. 250; särskilt s. 259 f.). Jag går därför inte närmare in på hur konsulten har utfört sitt uppdrag. Där- emot vill jag påpeka att kommunen behåller ett övergripande ansvar för råd- givningen när uppgiften har överlämnats till en utomstående. Handläggningen av ärendet har dragit ut . Den omständigheten att kommun valt att anlita en konsult för att handlägga kommunens s.k. skuldsaneringsärenden medför naturligtvis inte att kommunen befriats från sitt ansvar för att enskilda personer, som ansöker om hjälp för att komma tillrätta med sina ekonomiska problem, inom rimlig tid får de råd och anvis- ningar som de enligt skuldsaneringslagen har rätt till. Såvitt framkommit har kommunens första kontakt med konsulten, efter det att ärendet förmedlades, tagits . Ärendet hade då pågått . Kommunen tycks inte ha haft någon uppfölj- ning av konsultens arbete. Jag finner att detta inte är tillfredsställande och förutsätter att kommunen, om så inte redan har skett, ser över sina rutiner för att undvika att en liknande situation inträffar igen. Det som i övrigt har framkommit föranleder inte någon åtgärd eller något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som ligger i det ovan anförda. 2 009 /1 0:JO1 När en vårdnadshavare skulle avtjäna ett fängelsestraff bodde barnet kvar hos dennes sambo; fråga om socialnämnden borde ha beslutat om medgivande enligt 6 kap. 6 § SoL för sambon att ta hand om barnet (Dnr 2632-2007) framförde i anmälningar till JO klagomål mot bl.a. (JO:s ärende dnr 5878-2006). I ett yttrande i det ärendet framförde V.S. klagomål mot i kommun. Dessa klagomål ledde till ett nytt ärende hos JO (dnr 2632-2007). klagomål mot i kommun gällde bl.a. att när hennes sambo . avtjänade ett fängelse- straff hade kommunen i strid med 6 kap. 6 § socialtjänstlagen inte fattat något formellt beslut om att L.L:s barn skulle familjehemsplaceras hos henne. i kommun anmodades att inkomma med upplysningar angående det som V.S. hade anfört mot handläggningen av ärendet rörande barnen som fadern var intagen på kriminal- vårdsanstalt. Barn- och ungdomsnämndens arbetsutskott lämnade som ett remissvar in en skrivelse undertecknad av enhetschefen . I skrivelsen hänvisades till två bifogade brev daterade som hade skickats till V.S. Vidare anfördes att handläggningen hade grans- kats av i , vars beslut i ärendet bifogades (beslut , dnr 701-7657-07). Socialsekreteraren hade i skrivelsen av an- fört följande. träffade handläggare från V.S. två gånger för att utreda henne som familjehem eftersom pappan önskade att hon skulle bo med barnen när han skulle avtjäna ett fängelsestraff. Vid telefonsamtal med socialkonsulent på i , fram- kom dock att någon sådan utredning ej skulle göras eftersom barnen skulle bo i sitt hem, dvs i vårdnadshavarens bostad. I Socialtjänstlagen kap 6:6 står det: Ett barn får inte utan socialnämndens medgivande tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. Eftersom de skulle bo i hem som tillhör någon av föräldrarna var det således ej aktuellt med någon familjehemsutredning. 060316 ansökte L.L. om att [sonen] skulle familjehemsplaceras i en annan familj. [Sonen] var där fram . [Sonen] var sedan hemma . 060815 ansökte L.L. om att [sonen] och [dottern] skulle familjehemsplaceras (i samma familj som [sonen] varit hos) . och sa att placeringen skulle upphöra och att barnen skulle hem . Så blev fallet då det var en frivillig placering. Barnen har sedan 060929 bott i sitt hem tillsammans med vårdnads- havarens sambo . 2 009 /1 0:JO1 I ett beslut anförde JO följande när det gällde familjehemsplaceringen av barnen. Enligt 6 kap. 6 § första stycket socialtjänstlagen får ett barn inte utan social- nämndens medgivande eller beslut om vård tas emot för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om honom eller henne. Av paragrafens andra stycke framgår att socialnämnden inte får lämna medgivande eller fatta beslut om vård om inte förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är utredda av socialnämnd. Omständigheterna i förevarande fall var att L.L. var far till och ensam vårdnadshavare för två barn, ca . Mellan avtjänade han ett fängelsestraff. Under den tiden bodde barnen kvar hemma tillsammans med L.L:s sambo, . Hon tog alltså hand om barnen i deras eget hem men i vårdnadshavarens frånvaro . Både i kommun och har uppenbarligen ansett att det under aktuella förhållanden inte fordrades något medgivande enligt 6 kap. 6 § socialtjänstlagen för V.S. att ta hand om barnen eller ett beslut om vård. Av beslut framgår att barn- och ungdomsnämnden ansåg att det inte fanns någon grund för familjehemsplacering eftersom barnen bodde i faderns (tillika vårdnads- havarens) och dennes sambos hem. uttalade för egen del i beslutet att den delade nämndens bedömning att det i det aktuella fallet inte finns grund för familjehemsplacering. Barnen är inte placerade utanför det egna hemmet. Bestämmelsen i 6 kap. 6 § första stycket socialtjänstlagen har utformats på så sätt att mycket talar för att den blir tillämplig först om ett barn flyttas från föräldrarnas eller någon annan vårdnadshavares hem för placering i ett annat hem. Jag finner därför inte anledning att kritisera bedöm- ning som gjordes. Mot bakgrund av de ändamål som ligger bakom bestämmelsen kan dock frågan väckas om hur man ska se på den situationen att ett barn visserligen bor i ett hem som tillhör någon av föräldrarna eller någon annan som har vårdnaden om barnet, men föräldern/vårdnadshavaren av någon anledning är frånvarande och inte själv kan handha den praktiska om- vårdnaden i hemmet utan den uppgiften fullgörs av en annan person. Den beskrivna situationen synes inte ha förutsetts vid lagstiftningen eller uppmärksammats på annat sätt. Regeringen har tillsatt en utredare som ska se över bestämmelserna till skydd och stöd för barn och unga i socialtjänstlagen (2001:453) och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Den fråga som jag nu har behandlat har visst samband med utredarens uppdrag, och jag finner därför skäl att för kännedom sända en kopia av detta beslut till utredningen. 2 009 /1 0:JO1 Jag sänder också en kopia av beslutet för kännedom till i . ska genast meddela om att barn har placerats i ett familjehem (Dnr 1507-2007) . klagade, som ombud för ., i flera skrivelser till JO på i m.fl. Av skrivelserna framgick att . var far till två barn, A., född , och B., född . Barnen hade bott hos mo- dern som hade varit ensam vårdnadshavare. Barnen hade fått underhållsstöd från , vilket hade utbetalats till modern, och . hade varit återbetalningsskyldig gentemot kassan. . hade inte haft någon kontakt med barnen eller barnens mor. klagomål gällde bl.a. att socialförvaltningen hade åsidosatt sin skyldighet att meddela att barnen vid skilda tillfällen hade blivit familjehemsplacerade. . hade därför fortsatt att till kassan återbe- tala underhållsstöd avseende barnen för tid då någon rätt till underhållstöd inte hade förelegat. . redogjorde bl.a. för att hon och . vid kontakter med soci- alförvaltningen angående B:s ärende hade fått beskedet att det i det fallet hade rört sig om en s.k. jourhemsplacering och att förvaltningen inte hade någon skyldighet att meddela om en sådan placering. . ifrågasatte det riktiga i detta. Vissa handlingar inhämtades från socialförvaltningen. skrivelser remitterades därefter till yttrande i de delar som rörde frågan om nämndens underrättelser till För- säkringskassan. Nämnden lämnade som sitt yttrande bl.a. två tjänsteskrivel- ser, undertecknade av sektionschefen , vilka rörde handlägg- ningen av A:s respektive B:s ärenden. I skrivelserna anfördes bl.a. följande (åberopade bilagor har utelämnats, JO:s anm.). [ ] var [ ] placerad på [ett behandlingshem]. meddelade att A. [ ] var placerad och barnbidraget begärdes in till kommunen och föräldraavgifter enligt 8 kap. 1 § Socialtjänstlagen begärdes [ ] in av föräldrarna. Se bila- ga 4 och 5. Med detta yttrande anser undertecknad att i kom- mun fullgjort sin skyldighet att meddela om A:s placering- ar utanför hemmet. 2 009 /1 0:JO1 inleddes ny utredning enligt 11 kap. 1 och 2 §§ socialtjänstla- gen efter att B:s mor och vårdnadshavare meddelat att B. packat och flyttat till sin kontaktfamilj i . I samband med detta fattades beslut om jourfamiljehemsplacering i samma familj man utredde B:s vård- behov och boendesituation. Jourfamiljehemsplacering är en tillfällig placering och man brukar av den anledningen inte anmäla placer- ingen till . placerades B. efter avslutad utredning på [ett stödboende]. Handläggare erinrar sig om muntlig kontakt med somma- ren 2006 men olyckligtvis har denna första kontakt inte journalförts. Det är djupt beklagligt att meddelande om placering till fördröj- des. Detta gjordes först .