frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — Den intagne ska underrättas om ett beslut att vägra innehav och om att han har möjlighet att begära omprövning av beslu- tet. Om han begär det, ska underrättelsen ske skriftligt. En sådan begäran behöver inte vara skriftlig; se 21 § förvaltningslagen (1986:223). Att en anstalt kan vägra innehav av handlingar medför inte någon rätt att stryka över de uppgifter i en handling som gör att den inte får innehas. En sådan lösning av innehavsfrågan bör därför endast användas i de fall där an- stalten, i enlighet med vad jag anfört ovan, har beslutat att vägra innehav av handlingen i fråga och under förutsättning att den intagne samtycker till åt- gärden. Det har i övrigt inte framkommit något som föranleder något uttalande el- ler någon annan åtgärd från min sida. 2 009 /1 0:JO1 Kritik mot chefskronofogde som i strid med regeringsformens krav på opartiskhet hjälpt en part att bemöta ett överklagande; uttalanden om serviceskyldigheten i 4 § förvaltningslagen (Dnr 2223-2008) , som företrädare för , anmälde Krono- fogdemyndigheten till JO. Anmälan gällde främst att en tjänsteman hos myn- digheten hade agerat i strid med det krav på opartiskhet som ställs upp i 1 kap. 9 § regeringsformen. anförde i huvudsak följande. hade på uppdrag av ansökt om verkställig- het av ett utslag i ett mål om betalningsföreläggande. Sedan gäldenären hade gjort gällande att han i vart fall inte nåtts av några krav och att fordran därför var preskriberad, meddelade beslut om att vidare verkställighet inte fick ske. överklagade det beslutet till . Under handläggningen av målet i tingsrätten lämnade chefskronofogden Per till domstolen in vad som förefaller vara en partsinlaga, där han i sin roll som chefskronofogde argumenterade rättsligt till förmån för gäldenären. Inlagan var undertecknad av Per och gäl- denären gemensamt. Det föreföll inte troligt att, som det angavs i inlagan, texten ord för ord återgav gäldenärens inställning och att Per endast hade nedtecknat dennes inställning. Om det ändå skulle förhålla sig på det sättet uppkom frågan varför inte gäldenären själv hade kunnat nedteckna orden och sända skrivelsen till tingsrätten. Det var enligt anmälarens mening inte möjligt att uppfatta saken på annat sätt än att Per hade agerat som rättsligt ombud för gäldenären. Anmälan remitterades till , som i sitt yttrande in- ledningsvis hänvisade till en redogörelse från mellersta indrivningsavdelning- en (avdelningschefen ). Där anfördes bl.a. följande. ansökte för AB:s räkning om verkstäl- lighet mot . Exekutionstiteln utgjordes av ett utslag i mål om betal- ningsföreläggande. Målet registrerades med dnr U 147112-07/2110. . som gjorde invändning mot verkställigheten ansåg att fordran var preskriberad. Invändningen bifölls av myndigheten vad avsåg kapital och ränta. Verkställighet skulle ske beträffande processkostnad och grundavgift. Beslutet fattades av chefskronofogde Per . överklagade beslutet och yrkade att det skulle undanröjas och att verkställighet skulle ske enligt ansökan. Per överlämnade målet till med yttrande , dnr 808 7561-08/589. Tillsammans med relevanta handlingar i målet överlämnades till tingsrätten även en skrivelse som undertecknats av Per och som . intygat återger hans inställning. Nämnda skrivelse är enligt uppgift från inte en ordagrann ned- teckning av samtalet och han har inte åtagit sig att vara ombud för . Däremot anser själv att hans agerande kan anses klandervärt ef- tersom det i praktiken kan framstå som om han var ombud för . i det aktuella fallet. 2 009 /1 0:JO1 I sitt yttrande anförde bl.a. följande. Vid kontakter med allmänheten gäller den allmänna serviceskyldigheten i 4 § förvaltningslagen (1986:223) även för tjänstemän. Att exakt avgöra var gränsen går mellan att ge allmän vägledning och på ett partiskt sätt ge råd kan dock vara svårt att avgöra i det enskilda fallet. Detta särskilt i fall där en enskild medborgare, som saknar kunskap om den rättsliga regleringen, står mot en större aktör, jfr även och , För- valtningslagen med kommentarer, 2 u, s. 69 f. Enligt myndighetens uppfattning har dock Per i förevarande fall passerat gränsen för vad som är lämpligt för en opartisk tjänsteman. Myndigheten menar dock att handlandet inte varit av den arten att fråga om tjänstefel jämlikt 20 kap. 1 § kan aktualiseras. Detta i synnerhet som preskriptionsfrågan slutligen skulle komma att avgöras av domstol. I sitt beslut uttalade JO Axberger följande. sökte hos om verkställighet av ett ut- slag om betalningsföreläggande mot . Chefskronofogden Per fattade beslut i ärendet. Beslutet innebar att AB:s anspråk delvis bifölls som vissa invändningar från sida godtogs. Beslutet överklagades av . genom Per överlämnade överklagandet till . Till överläm- nandet fogade Per vissa upplysningar om sitt beslut och framför- de att inte fann skäl att tillstyrka bifall till besvären. Det konstaterades även att överklagandet inkommit inom rätt tid. Som en bilaga översändes en skrift betecknad som Gäldenärens utsaga. Skriften var efter orden Nedtecknat av signerad av Per , varefter . med sin signatur bekräftade att Redogörelsen ovan återger korrekt min inställning. Skriften innehöll en rättslig argumentation till för- mån för det överklagade beslutet och sak. . medgav senare motpartens talan, varefter tingsrätten biföll AB:s anspråk. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska den som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Att en beslutsfattare i ett ärende som gäller en tvist mellan två parter engagerar sig för den ena partens sak, på det sätt Per gjort, står i uppenbar strid med dessa grundläggande regler. Det är anmärk- ningsvärt att en tjänsteman i Per ställning inte förstått detta. har i sitt yttrande till JO aktualiserat serviceskyl- digheten i 4 § förvaltningslagen. Av motiven till bestämmelsen framgår att i ärenden där det finns flera enskilda parter, kan det skada tilltron till myndig- hetens opartiskhet om den lämnar ena parten hjälp och detta är till nackdel för motparten. Det framhålls vidare att serviceskyldigheten begränsas med tanke på fall av det slaget (prop. 1985/86:80 s. 20 f.). Serviceskyldigheten är med andra ord underordnad kravet på opartiskhet och saklighet, något som ju även följer av att det senare stadgas i grundlag. I anledning av vad Kronofogde- myndigheten anfört bör det understrykas att det alltså inte är fråga om att avväga serviceskyldigheten mot regeringsformens bestämmelse, utan om att 2 009 /1 0:JO1 den service myndigheterna ger ska hålla sig inom den bestämmelsens ramar. Att en part är mer resursstark än en annan medför inte vare sig rätt eller skyl- dighet för en myndighet att ge avkall på kravet på opartiskhet gentemot par- terna. Eftersom Per numera synes ha insett att han agerat felaktigt och hans förlöpning inte lett till någon bestående rättsförlust för motparten kan saken stanna vid den allvarliga kritik mot honom som ligger i det sagda. 2 009 /1 0:JO1 medverkan i tv-serien m.m. (Dnr 4150-2007) JO meddelade ett beslut med följande inne- håll. klagade på , Region , och kustbevakningstjänste- mannen . Han anförde bl.a. följande. in- grep mot honom och hans fru för att de hade framfört sin båt med för hög hastighet. Han godkände föreläggandet av ordningsbot. Ombord på båt fanns tre personer. En av dessa hade en filmkamera. När han frågade om kameran fick han till svar att de höll på att spela in en dokumentärfilm om arbete och att dokumentären skulle visas i Kanal . Vidare fick han veta att han skulle bli kontaktad om han kun- de tänka sig att medverka. Han upplyste dem om att han inte på något sätt ville medverka. och den person som filmade har inte följt den överenskommelse angående aktuell dokumentärserie som Region och filmproduktionsbolaget har träffat. och hans fru befann sig i en utsatt situation, och deras personliga integritet har kränkts mycket grovt. klagade även på att båt var dold vid hastighetskontrollen. Anmälan remitterades till för yttrande. I remissvaret anför- de , Centrala ledningen, genom vikarierande generaldirektö- ren , i huvudsak följande. (De till yttrandet bifogade bilagorna har, med undantag för det nedan refererade beslutet om förbehåll för sekre- tess, här uteslutits.) (bolaget) har vänt sig till med önskemål om att i dokumentärserie få beskriva en liten grupp av de tjänstemän inom som arbetar med ordnings- hållning, säkerhet och räddningsinsatser till sjöss på under som- . Syftet har angivits vara att dokumentera hur dedikerade yrkesmänniskors vardag ser ut, att beskriva de personer som tjänstemännen är och hur de utför sitt arbete. Bolaget har vid sin förfrågan till såväl skriftligt som muntligt särskilt påtalat att man är väl medvetna om det stora ansvar och strikta bestämmelser som gäller för skyddande av den per- sonliga integriteten hos de olika övriga människor som berörs av kustbevak- ningsverksamheten. Bolaget har också utfäst sig att självklart avidentifiera samtliga berörda enskilda. 2 009 /1 0:JO1 Det är inte ovanligt att myndigheter får framställningar från tv-team och pro- duktionsbolag med önskemål att genom ljud- eller bildupptagning fortlöpande intervjua myndigheternas tjänstemän och att på olika sätt dokumentera myn- digheternas verksamhet. Det allmännas verksamhet omfattas som huvudregel av den grundlags- skyddade offentlighetsprincipen. Denna princip är utgångspunkt i det allmän- na och också gällande för en stor del av det arbete som utförs i den dagliga kustbevakningsverksamheten. En dokumentär filmproduktion kan för myndigheter utgöra ett led i en strävan mot öppen offentlig förvaltning och en möjlighet att ge medborgarna insyn i och information om myndighetens verksamhet (jfr även förvaltnings- lagen samt 6 § tredje stycket myndighetsförordningen [2007:515]). Ett sådant förfarande ligger enligt bedömning också i linje med en allmän strävan mot öppenhet och insyn i statliga myndigheters verksamhet. har härvid även tagit del av, övervägt och beaktat de utta- landen som tidigare gjorts av bl.a. JK (JK:s beslut dnr , jfr även RPS:s skrivelse om ändring i sekretesslagen Ju2002/1958 RÄS-187-1455/02) samt senare tillkomna uttalanden (JK:s be- slut dnr (rätteligen dnr 6788-06-31; JO:s anm.), jfr även Kommittédirektiv Insyn och sekretess inom vissa delar av rättsväsendet, m.m., Dir 2007:120). Något avtal föreligger inte mellan och produktionsbolaget. och de berörda tjänstemännen har däremot, som ett led i strävan mot öppenhet och insyn i offentlig förvaltning, godkänt att bolaget fortlöpande intervjuar tjänstemännen och dokumenterar deras vardag i kust- bevakningsverksamheten. Sekretess och integritetsskydd för enskilda Naturligtvis måste enskildas integritetsskydd och efterlevnaden av bestäm- melser om sekretess med hänsyn till enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden säkerställas (jfr 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen samt sekretesslagen [1980:100], t.ex. 9 kap. 17 § och 1 kap. 1 § andra stycket). Bolagets utfästelser om att verkligen respektera enskildas integritetsintres- sen har för , och för , initialt varit av helt avgörande betydelse när och de berörda kustbevaknings- tjänstemännen gav sitt tillstånd till bolaget att återkommande intervjua tjäns- temännen och att i viss utsträckning också följa deras vardagliga arbete och åtgärder på öppna allmänna platser. Myndighetens godkännande till bolagets närvaro och dokumentation har däremot inte avsett, och har inte heller kunnat avse, enskildas medverkan i dokumentationen. Utöver den dokumentation av kustbevakningstjänstemän- nen som och tjänstemännen kunnat samtycka till, har bola- gets filmupptagning främst skett av platser som varit öppna för bolaget och annan media att dokumentera från allmän plats på land eller från eget fartyg. Myndigheten har inte aktivt medverkat till att enskilda samtyckt till intervjuer eller andra närmare kontakter med bolaget och dess filmupptagning. Kustbe- vakningsverksamheten har också allmänt anpassats till och planerats efter om bolaget varit närvarande ombord för att dokumentera tjäns- temännens arbete. För att säkerställa enskildas personliga integritet inom ramen för sekre- tesslagens bestämmelser har vid bolagets närvaro i kustbe- vakningsverksamheten också meddelat beslut enligt vilket filmteamets delta- gare har att iakttaga samma bestämmelser om sekretess till skydd för enskild 2 009 /1 0:JO1 som gäller för de anställda inom . Det har t.ex. varit fråga om sekretess med stöd av 9 kap. 17 § sekretesslagen för enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i brottsbekämpande verk- samhet. Om bolaget använder uppgifter i strid mot ett uppställt förbehållsbe- slut och sekretesslagens bestämmelser kan fråga om brott mot tystnadsplikten aktualiseras för bolagets/filmteamets deltagare. ingripande mot hastighetsöverträdelsen har skett till följd av och en kustbevakningstjänstemans uppgifter, skyldighe- ter och befogenheter att genom polisiär övervakning hindra, ingripa mot och beivra brott mot föreskrifter i lagar och andra författningar som gäller trafik- regler för sjötrafiken (jfr förordningen [2005:742] med instruktion för Kust- bevakningen samt lagen [1982:395] resp. förordningen [1983:124] om Kust- bevakningens medverkan vid polisiär övervakning; jfr även uppdrag i Re- gleringsbrev för 2007 att genom övervakning och kontroll till sjöss förebygga brottslighet och öka människors trygghet och att bidra till att antalet allvarliga olyckor till sjöss minskar). har vid den aktuella filmupptagningen inför ingripandet och ordningsbotsutfärdandet beslutat om förbehåll för sekretess med hänsyn till M.A:s personliga och ekonomiska förhållanden. Beslutet har fattats efter särskild prövning av i förväg inför att han skulle genomföra sitt ingripande mot hastighetsöverträdelsen när bolaget närvarade. Beslutet har fattats av inför ingripandet och delgivits bolaget och dess fotograf först muntligt och sedan även bekräftats och delgi- vits skriftligt. har vid tillfället haft delegation att fatta sådant förbe- hållsbeslut för myndighetens räkning. En grundläggande förutsättning för bolagets närvaro ombord har, som nämnts ovan, dessutom varit att bolaget även i övrigt åtagit sig att respektera enskildas integritet. arbetsuppgifter under inspelning har från Kustbevak- ningens sida däremot uttryckligen inneburit att inte medverka till eller påver- ka enskilda till att samtycka till medverkan i bolagets produktion. Det har således ankommit på att agera på ett sådant sätt att han över huvud taget inte påverkat M.A., eller annan enskild, till att samtycka till med- verkan i produktionen eller ens medverka genom att ställa frågor om detta å bolagets vägnar. Om tryck- och yttrandefrihet m.m. För innehållet i ett tv-program så som t.ex. en dokumentärserie svarar den ansvarige utgivaren. har, till följd av tryck- och yttrandefriheten och förbud mot censur (jfr 1 kap. 3 och 4 §§ yttrandefrihetsgrundlagen), inte möjlighet att förbehålla sig rätt att förhandsgranska material. har inte heller i övrigt möjlighet att vare sig tillåta eller förbjuda bolaget att göra eller återge filmupptagningar utöver vad som indirekt följer av ovan beskrivna beslut om förbehåll för sekretess. Bolaget har efter M.A:s anmälan informerat om att bola- get inte avser att använda filmupptagningsmaterial från händelsen mot M.A:s vilja. Av beslut , meddelat av efter delegation från regionchefen , om förbehåll för sekretess 2 009 /1 0:JO1 framgår bl.a. följande. Beslutet riktar sig mot samtliga de personer som har prod. AB:s (bolagets) uppdrag att följa kustbevak- ningsverksamheten eller att i övrigt delta i produktionsarbetet (uppdragstagarna). Beslutet föreskriver att dessa ska iaktta i sekretesslagen föreskriven sekretess till skydd för enskild för uppgifter som kommer dem till del med anledning av att uppdragstagarna medföljer angivet kustbevaknings- fartyg och då närvarar vid tjänsteåtgärder avseende polisiär övervakning och ingripande mot brott m.m. I anslutning till detta hänvisar myndigheten till 9 kap. 17 § sekretesslagen. Vidare har beslutet bl.a. följande lydelse. Beträffande hastighetsövervakning av fritidsmotorbåt (ange id för en- skild/fartyg som berörs). (Någon uppgift har inte ifyllts i denna del; JO:s anm.) Beslutet medför att bolaget och dess företrädare (nedan bolaget) inte får nyttja eller röja uppgifter om enskild som man erfar vid ovan nämnd tjänste- åtgärd och som i strid med tillämplig sekretessbestämmelse kan medföra skada eller men för den enskildes ekonomiska eller personliga förhållanden. Beslutet medför därmed att bolaget när skaderisk föreligger inte får nyttja eller röja, direkt eller indirekt, uppgifter om den enskildes identitet utan att den enskilde uttryckligen samtycker till detta. Beslutet medför också att alla medium/databärare med uppgifter om en- skild som omfattas av detta förbehållsbeslut skall förvaras betryggande så att ingen annan än de som omfattas av detta förbehållsbeslut (eller som på grund av sin anställning har att iaktta sekretess) kan ta del av informationen. Beslutet innebär dessutom att den information som omfattas av förbehålls- beslutet såvida inte berörd enskild samtycker till eller begär annat skall förstöras genom att tas bort från samtliga kopior/informationsbärare . Om uppgifter nyttjas eller röjs i strid med beslutet kan ansvar för brott mot tystnadsplikten enligt 20 kap. 3 § komma ifråga för bolagets anställda och uppdragstagare som genom att de deltagit i produktionen omfattas av beslutet. På det aktuella förbehållsbeslutet har fotografen . intygat att beslutet delgivits medföljande uppdragstagare inför tjänsteåtgärden och att beslutet expedierats i kopia till bolaget. gavs tillfälle att kommentera remissvaret. Varje svensk medborgare har enligt 1 kap. 12 §§ yttrandefrihetsgrundlagen rätt att i fråga om vissa medier, t.ex. tv, i vilket ämne som helst uttrycka åsik- ter (yttrandefrihet) och lämna uppgifter för offentliggörande (meddelarfrihet). Denna rätt är i vissa undantagsfall begränsad genom att vissa tystnadsplikter bryter meddelarfriheten. Det gäller gärningar som t.ex. vissa grövre brott mot rikets säkerhet eller uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt i de fall som anges i 16 kap. 1 § sekretesslagen (se 5 kap. yttrandefrihetsgrundlagen). En åtgärd kan därigenom utgöra ett yttrandefrihetsbrott. Någon sådan begräns- ning är dock inte aktuell för de uppgifter som detta ärende rör. Ett begränsat skydd finns även för utländska sändningar (se 10 kap. yttrandefrihetsgrundla- gen). Meddelarfriheten gäller inte myndigheten som sådan. 2 009 /1 0:JO1 Sekretesslagen innehåller bestämmelser om tystnadsplikt i det allmännas verksamhet och om förbud att lämna ut allmänna handlingar. Bestämmelserna avser förbud att röja uppgift, vare sig det sker muntligen eller genom att all- män handling lämnas ut eller det sker på annat sätt (1 kap. 1 § sekretessla- gen). Uppgift för vilken sekretess gäller enligt sekretesslagen får inte röjas för enskild i andra fall än som anges i denna lag eller i lag eller förordning till vilken denna lag hänvisar (1 kap. 2 § sekretesslagen). Den enskildes sekretesskydd i det här aktuella sammanhanget framgår av 9 kap. 17 § sekretesslagen. Enligt denna bestämmelse gäller sekretess för uppgift om enskilds personliga och ekonomiska förhållanden bl.a. i Kustbe- vakningens verksamhet för att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider skada eller men. Om en myndighet finner att sådan risk för skada, men eller annan olägen- het, som enligt en sekretessbestämmelse utgör hinder att lämna uppgift till en enskild, kan undanröjas genom ett förbehåll som inskränker den enskildes rätt att lämna uppgiften vidare eller utnyttja den, ska myndigheten enligt 14 kap. 9 § sekretesslagen uppställa sådant förbehåll när uppgiften lämnas till honom. Den som bryter mot detta förbehåll kan enligt 20 kap. 3 § straf- fas för brott mot tystnadsplikt. I fråga om sådan tystnadsplikt som följer av sekretessförbehåll enligt 14 kap. 9 § sekretesslagen råder ingen meddelarfri- het (16 kap. 1 § 4 sekretesslagen). I förarbetena till sekretesslagen (prop. 1979/80:2 s. 351) uttalas att ett för- behåll enligt 14 kap. 9 § ligger nära till hands bl.a. när uppgiftslämnandet sker på så sätt att den som mottar uppgifterna får närvara vid viss verksamhet eller bese föremål eller anläggningar. Förbehållet kan då dokumenteras genom en handling som anger att förbehållet avser de uppgifter som på detta sätt röjs. Ett förbehåll enligt 14 kap. 9 § sekretesslagen inskränker rätten för en mot- tagare av uppgifter att förfoga över uppgifterna. Genom ett förbehåll upp- kommer en tystnadsplikt för den person förbehållet riktar sig till. Genom förbehåll av det nämnda slaget kan stelhet i sekretessregleringen motverkas och utomståendes informationsbehov tillgodoses i angelägna fall. Förbehållet, sammanvägt med andra omständigheter, ska vara tillräckligt för att undanröja den skaderisk som annars skulle utgöra ett hinder mot utlämnande. Det bety- der att några andra omständigheter än skaderisken inte ska beaktas, alltså inte t.ex. vilket allmänintresse uppgiften har (se m.fl., Sekretesslagen. En kommentar, 14 kap. 9 §). JO har tidigare uttalat att ett förbehåll som det nu är fråga om ska medde- las i form av ett beslut av den utlämnande myndigheten, att det inte kan med- delas i förväg utan ska föregås av en prövning i varje särskilt fall och att för- behåll inte kan meddelas generellt utan angivande av vem inom t.ex. en orga- nisation det riktar sig till. Av beslutet ska framgå vilken handling det är fråga om, vem handlingen lämnas ut till och som därmed är bunden av förbehållet beträffande just den handlingen och vad förbehållet har för innebörd. Detta är bl.a. en förutsättning för att det straffansvar som bär upp regeln om förbehåll ska kunna aktualiseras (se JO:s ämbetsberättelse 1992/93 s. 197 och 1994/95 s. 574). 2 009 /1 0:JO1 Justitiekanslern () prövade i sitt beslut , dnr 1719-99- 22, frågan om en polismyndighets tillämpning av sekretessförbehåll för ett utomstående tv-team som följt polisens verksamhet. Varje person i tv-teamet hade i förväg undertecknat en handling om sekretess enligt ett förtryckt for- mulär. JK konstaterade att det använda formuläret, vilket benämnts som sek- retessinformation och inte innefattade något formligt beslut, var allmänt hållet och inte gav någon närmare ledning om sekretessförbehållets innebörd. Formuläret uppfyllde således inte de krav som gäller i fråga om förbehåll enligt 14 kap. 9 § sekretesslagen och hade därför inte någon rättsverkan mot dem som undertecknat det. JK gjorde vidare bl.a. följande allmänna uttalan- den. När representanter för massmedia följer polisens arbete innebär det en fortlöpande förmedling av uppgifter från myndigheten till utomstående. Vid tillståndsgivningen torde myndigheten som regel inte kunna överblicka vilken information som kommer att förmedlas och då inte heller kunna bedöma huruvida det rör sig om sekretessbelagda uppgifter. Så länge som en uppgift inte materialiserats kan det uppenbarligen inte ske någon sekretessprövning och då inte heller någon prövning av förbehållsfrågan. Mot denna bakgrund är det inte möjligt att redan i samband med ett tillstånd till den typ av reportage som det var fråga om besluta om aktuellt förbehåll. Att under en löpande inspelning av ett tv-program i varje sådan situation besluta om förbehåll före- faller dock enligt JK:s mening inte vara ett realistiskt och praktiskt genomför- bart alternativ. En följd blir då att polisens medverkan vid inspelning av tv- program får begränsas till sådana inslag i polisarbetet där risken för ett röjan- de av sekretessbelagda uppgifter om bl.a. enskildas personliga förhållanden är utesluten eller i vart fall minimal.