frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — Han är osäker på hur de första personerna från Försvarsmakten som anlände till olycksplatsen hade fått reda på att olyckan hade inträffat. Möjligen hade övningsledningen uppmärksammat denna, varefter de tre personerna närmade sig platsen för att förvissa sig om vad som hade hänt. Försvarsmaktens personal bistod polisens insatschef, vilket skedde efter en framställan från polisen. Han har inte tagit del av något dokument rörande denna begäran, men om så önskas kan han efterforska om det finns något sådant. Enligt utdrag ur en Fragmentary order, som gick ut , avdela- de Marinbasen en militär insatschef samt nio man att samverka med polisens insatschef och med räddningsledare; en insats som skulle pågå under . Frågan om den tidsperiod som Försvarsmakten har utrett i ärendet Den i yttrandet angivna begränsningen för Försvarsmaktens utredning i detta ärende efter har gjorts enbart utifrån det som upptagits i anmälan. Det som bedömdes vara relevant att redovisa röran- de de aktuella frågorna beträffande , liksom för tiden sedan beslutet om skyddsobjekt hade fattats, har således redovisats. I ett kompletterande remissvar anförde Försvarsmakten, Högkvarteret, genom chefsjuristen , följande (de till yttrandet bifogade hand- lingarna har här uteslutits). yttrade sig Försvarsmakten (HKV dokumentbeteckning 20709:76790) till ombudsmän () avseende en anmälan från . och . Föredraganden hos JO har begärt att Försvarsmakten dels översänder den handling som utgör polisens begäran om biträde med bevakning av den i ärendet aktuella olycksplatsen, dels lämnar uppgift om den bevakningsperso- nal som anlände till olycksplatsen var beväpnad med skjutvapen. Det har inte varit möjligt att återfinna någon handling som utgör en skriftlig framställan från polisen om biträde med bevakning. Sannolikt har någon sådan skriftlig framställning inte förekommit. Uppgiften om att en framställ- ning om bevakning gjordes har framkommit vid ett samtal med det hem- värnsbefäl som först var militär insatschef på platsen. Framställningen torde ha gjorts muntligt. Anteckningarna från det samtalet bifogas (bilaga 1), varav anteckningen för tiden efter 1800 avser polisens framställan om be- vakning. Med förkortningen PIC avses polisens insatschef. Av en anteckning i för framgår vem som var ansvarig polis på olycksplatsen. Ett utdrag (bladen 24) ur nämnda krigsdagbok för , avseende den infor- mation som rör åtgärder med anledning av helikopterhaveriet (24.00), bifogas (bilaga 2). I anteckningen avseende lämnas ifrågava- rande uppgift. 2 009 /1 0:JO1 I de båda utdragen har uppgifter om telefonnummer tagits bort, eftersom myndigheten bedömer att de omfattas av sekretess enligt 2 kap. 2 § sekre- tesslagen (1980:100). Den bevakningspersonal som enligt Försvarsmaktens tidigare yttrande först anlände till olycksplatsen, omkring , var beväpnad med skjut- vapen. Dessa vapen var inte laddade. Den bevakningsstyrka som påbörjade den egentliga bevakningen var försedd med stridsutrustning (inklu- sive hjälm) och beväpnad med skjutvapen. . och gavs tillfälle att kommentera dels de under hand inhämtade uppgifterna, dels det kompletterande remissvaret. Som framgår av Försvarsmaktens yttrande aktualiserar den ifrågavarande händelsen flera grundlagsskyddade fri- och rättigheter; först och främst in- formationsfriheten i 2 kap. 1 § regeringsformen och rörelsefriheten i 2 kap. 8 § regeringsformen. Dessa friheter har med stöd av 2 kap. 12 § regerings- formen på olika sätt begränsats, t.ex. genom lagen (1990:217) om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. och lagen (2003:778) om skydd mot olyckor. Utöver informations- och rörelsefriheten är även bestämmelsen i 2 kap. 18 § tredje stycket regeringsformen aktuell. Där slås fast att alla ska ha till- gång till naturen enligt allemansrätten. Kommunerna ansvarar enligt 3 kap. 7 § lagen om skydd mot olyckor för räddningstjänst inom kommunen. I den kommunala organisationen ska enligt 3 kap. 16 § ingå bl.a. räddningsledare vars uppgift är att leda räddningsarbetet vid en olycka. Vid fara för liv, hälsa eller egendom eller för skada i miljön får, enligt 6 kap. 2 §, räddningsledaren vid en räddningsinsats bereda sig och medverkande personal tillträde till annans fastighet, avspärra eller utrymma områden, använda, föra bort eller förstöra egendom samt göra andra ingrepp i annans rätt, i den mån ingreppet är försvarligt med hänsyn till farans beskaf- fenhet, den skada som vållas genom ingreppet och omständigheterna i övrigt. Beslutet ska enligt 6 kap. 6 § redovisas i skriftlig form. Av 6 kap. 3 § följer att polismyndigheten ska lämna den hjälp som behövs vid ingrepp enligt 2 §. Vidare föreskrivs i 6 kap. 7 § att en statlig myndighet eller en kommun är skyldig att med personal och egendom delta i en räddningsinsats på anmodan av räddningsledaren, förutsatt att myndigheten eller kommunen har lämpliga resurser och ett deltagande inte allvarligt hindrar dess vanliga verksamhet. Slutligen gäller, såvitt här är av intresse, enligt 6 kap. 1 § en tjänsteplikt: när det behövs är var och en, som under kalenderåret fyller lägst arton och högst , skyldig att på anmodan av räddningsledaren medverka i rädd- ningstjänst, i den mån hans eller hennes kunskaper, hälsa och kroppskrafter tillåter det. I förordningen (2002:375) om Försvarsmaktens stöd till civil verksamhet (stödförordningen) finns, vilket framgår av 1 §, bestämmelser om Försvars- maktens stöd till statliga myndigheter, kommuner, landsting och enskilda. I 4 § anges att Försvarsmakten på begäran får lämna stöd till polisen, Kustbe- vakningen, , andra statliga myndigheter samt kommuner och lands- 2 009 /1 0:JO1 Enligt 7 § får Försvarsmaktens personal inte användas i situationer där det finns risk för att den kan komma att bruka tvång eller våld mot enskilda. Enligt 12 § ska begäran om stöd till polisen göras av , men om den endast avser utrustning eller tjänster av mindre omfattning får den göras i annan ordning. I övrigt är det inte reglerat i stödförordningen vem som får göra en sådan framställning. Av 13 § första stycket följer att begäran ska göras hos Högkvarteret och att beslut ska fattas av överbefälhavaren eller av den inom Högkvarteret som överbefälhavaren bestämmer. En begäran som endast avser utrustning eller tjänster av mindre omfattning får dock, enligt 13 § andra stycket, göras hos någon annan organisationsenhet inom För- svarsmakten, och beslutet ska då fattas av chefen för organisationsenheten. Försvarsmaktens föreskrifter om Försvarsmaktens stöd till civil verksam- het (FFS 2002:7) innehåller kompletterande regler om förfarandet för begäran respektive beslut om stöd enligt stödförordningen. Enligt 3 § ska en begäran om stöd från polisen normalt vara skriftlig. Av samma bestämmelse följer att, om sakens brådskande natur utgör hinder mot en skriftlig begäran, en muntlig begäran kan användas, följd av en skriftlig bekräftelse i efterhand. 4 § reglerar vem inom Försvarsmakten som beslutar om stöd enligt 13 § första stycket stödförordningen. Dåvarande JO Ragnemalm behandlade i ett beslut frågan om För- svarsmaktens stöd till civil verksamhet. Han uttalade bl.a. att den myndighet som får en begäran om assistans har huvudansvaret för att framställningen behandlas enligt tillämpliga regler. Vidare betonade han att användningen av militär personal och materiel i polisens verksamhet utgör ett extraordinärt inslag, som strikt måste förbehållas situationer där gällande regler medger sådant bistånd. Han underströk även att det från principiell ståndpunkt är ytterst väsentligt att rågången mellan militäraktioner och normalt polisarbete hålls klar (se JO:s ämbetsberättelse 1991/92 s. 197). I lagen om skydd för samhällsviktiga anläggningar m.m. finns, vilket framgår av 1 §, bestämmelser om vissa åtgärder till skydd för samhällsviktiga verksamheter samt om åtgärder till skydd för allmänheten mot skada som kan uppkomma till följd av militär verksamhet. För dessa ändamål får, enligt 3 §, allmänhetens tillträde till eller rätt att utnyttja en anläggning, ett område, ett fartyg eller ett luftfartyg begränsas genom ett beslut om skyddsobjekt. Enligt 4 § 4 får som skyddsobjekt t.ex. förklaras områden där Försvarsmakten tillfäl- ligt bedriver övningar, prov eller försök. Ett beslut om skyddsobjekt innebär enligt 7 § första stycket som huvudregel att obehöriga inte har tillträde till skyddsobjektet. Ett tillträdesförbud får enligt 7 § andra stycket förenas med ett fotoförbud. I 9 § föreskrivs att polismän, militär personal eller annan sär- skilt utsedd personal får anlitas för bevakning av skyddsobjekt och att den som bevakar ett skyddsobjekt, men inte är polisman, benämns skyddsvakt. Av 1014 §§ framgår vilka särskilda befogenheter skyddsvakten har vid bevak- ningen, t.ex. en rätt att under vissa omständigheter kroppsvisitera, avvisa, avlägsna eller tillfälligt omhänderta en person inom eller vid skyddsobjektet samt att ta föremål i beslag. Lagen innehåller även bestämmelser om bl.a. militära skyddsområden. 2 009 /1 0:JO1 Enligt 2 § förordningen (1990:1334) om skydd för samhällsviktiga anlägg- ningar m.m. följer att ett sådant beslut om skyddsobjekt som är aktuellt i detta ärende ska fattas av , men att Försvarsmakten kan fatta ett tillfäl- ligt beslut om beslut inte kan avvaktas. Av 19 § följer att beslut om skyddsobjekt inte får överklagas.1 Jag kommer i det följande att behandla den rättsliga grunden för Försvars- maktens agerande på olycksplatsen. Jag kommer således inte att ta upp frågor som rör räddningstjänsten och polisen eller arbetsfördelningen mellan dem. Jag nöjer mig med att här konstatera att räddningstjänsten har ansvaret på en olycksplats och att räddningsledaren leder arbetet, biträdd t.ex. av polisen (jfr 6 kap. 2 och 3 §§ lagen om skydd mot olyckor). Jag vill redan här konstatera att det inte finns anledning för mig att ifråga- sätta anmälarnas uppgift att de blivit avvisade från olycksplatsen av militär personal omkring . Från Försvarsmaktens sida hävdas att myndighetens insats på olycksplat- sen skedde i enlighet med stödförordningen. En tillämpning av stödförordningen förutsätter att den myndighet som be- gär stöd av Försvarsmakten gör en framställning härom. Särskilda begräns- ningar gäller om den myndighet som begär biträde är polisen. Det ankommer därefter på Försvarsmakten att fatta beslut om en insats enligt stödförordning- en med iakttagande av de begränsningar som gäller, se särskilt 7 §. I detta fall kan jag konstatera att en första framställning som möjligen skulle kunna tolkas som en begäran om bistånd med avspärrning på olycksplatsen gjordes ca och en andra med bevakning ca och att den senare omgående besvarades nekande. Försvarsmakten förklarade olycksplatsen som skyddsobjekt. Ett sådant beslut inne- bär bl.a. att obehöriga inte har tillträde till skyddsobjektet och att militär per- sonal får anlitas för bevakning (se 7 och 9 §§ lagen om skydd för sam- hällsviktiga anläggningar m.m.). Beslutet får inte överklagas. Som angivits i föregående avsnitt får enligt 7 § stödförordningen För- svarsmaktens personal inte i något fall användas i situationer där det finns risk för att den kan komma att bruka tvång eller våld mot enskilda. Det är natur- ligtvis inte alltid enkelt att avgöra om en sådan risk föreligger. Jag vill dock understryka att det handlar om en bedömning som ska göras i förväg, dvs. innan det begärda biståndet lämnas. För egen del har jag svårt att se annat än att såväl avspärrning som bevakning kan komma att innebära åtgärder som är förenade med tvång eller våld. I avspärrning ligger enligt min mening att fysiskt avgränsa platsen men också att i samband därmed avhysa personer innanför avspärrningen. När det gäller bevakning är det än tydligare att däri ingår att hindra någon från att bege sig in i det avspärrade området. Båda åtgärderna kan innebära att tvång eller våld måste utövas mot enskilda. 1 Det kan här nämnas att i sitt betänkande Skyddet för samhällsviktig verksamhet (SOU 2008:50) föreslagit att möjligheten att överklaga införs. 2 009 /1 0:JO1 Jag kan också konstatera att Försvarsmakten i sitt yttrande inte kommente- rat den beslutsordning som förutsätts enligt 13 § stödförordningen och därtill hörande föreskrifter. Det framstår dock inte som särskilt troligt att de har följts. Oavsett hur det förhåller sig härmed måste jag konstatera att det enligt min mening inte fanns förutsättningar för en tillämpning av stödförordningen beträffande avspärrning och bevakning. Mot den angivna bakgrunden får de hemvärnsmän som befann sig på plat- sen och som ingrep i olyckans första, mest akuta skede antas ha handlat som medmänniskor i linje med den syn på skyldigheten att hjälpa till vid olyckor som kommer till uttryck i reglerna om allmän tjänsteplikt i 6 kap. 1 § lagen om skydd mot olyckor. Det finns inte någon anledning att kritisera Försvars- makten i detta sammanhang. Grunden för Försvarsmaktens medverkan i det andra skedet, 19.10, framstår som mindre klar. Försvarsmakten hade då beordrat ett antal hemvärnsmän till olycksplatsen, som det synes i första hand för bevakning av densamma. Jag har konsta- terat att detta inte var förenligt med stödförordningen, och beslutet om skyddsobjekt var ännu inte fattat. Trots detta agerade hemvärnsmännen åt- minstone i viss utsträckning som skyddsvakter. Försvarsmakten hade alltså inte gjort tydligt för hemvärnsmännen vilka befogenheter de hade. En annan sak är att det torde ha varit Försvarsmakten obetaget att med stöd i allmänna rättsgrundsatser skydda sin egendom. Den rätten omfattade dock i princip inte att bevaka det avspärrade området och än mindre att avvisa allmänheten från platsen eller hindra den från att fotografera och därmed begränsa grundlags- fästa fri- och rättigheter. Först genom beslutet om skyddsobjekt övertog Försvarsmakten bevakningsansvaret på olycksplatsen. Det här ärendet visar vilken komplicerad rättslig situation som kan upp- komma på en olycksplats. I förarbetena till lagen om skydd mot olyckor (prop. 2002/03:119 s. 78) understryks att det är nödvändigt att ledningsstruk- turen på en olycksplats är klar och tydlig. I det ligger att alla samverkande parter måste ha kännedom om vilka begränsningar och skyldigheter som vilar på dem i en situation som denna. Mycket tyder på att Försvarsmakten inte hade klart för sig vilka generella regler som gäller på en olycksplats och hur Försvarsmakten bör förhålla sig till dessa. I stället förefaller man ha löst de akuta problemen och först efteråt ägnat sig åt frågan om lagstöd för handlan- det. Detta är i och för sig förståeligt mot bakgrund av den kaotiska situation som förelåg men medförde brister såväl i beslutsfattandet som i det faktiska agerandet på olycksplatsen. Vad anmälarna i övrigt anfört föranleder inte något uttalande från min sida. Med den kritik som ligger i det som ovan anförts avslutas ärendet. 2 009 /1 0:JO1 Kritik mot Regeringsrätten för att frågan om prövningstillstånd avgjorts innan tidsfrist för komplettering av överklagande löpt ut (Dnr 1027-2008) I en anmälan till JO klagade på Regeringsrätten angående hand- läggningen av ett mål om bostadsanpassningsbidrag. Klagomålen gällde att Regeringsrätten hade avgjort frågan om prövningstillstånd innan tidsfristen för komplettering av överklagandet i målet löpt ut. JO lånade inledningsvis in Regeringsrättens akt i mål nr 5965-07. Regeringsrätten anmodades därefter att inkomma med utredning och ytt- rande över vad som hade framförts i anmälan till JO. I yttrande anförde kanslichefen följande. m.fl. överklagande av Kammarrätten i beslut i mål nr 3613-07 att inte meddela prövningstillstånd i mål om bostadsanpassningsbidrag inkom till Regeringsrätten (mål nr 5965-07). inkom m.fl. med komplettering i målet. m.fl. inkom därefter med ytterli- gare skrivelse och kompletteringar. De yrkade att Regeringsrätten skulle in- hämta sakkunnigutlåtande i målet. I beslut avslog Reger- ingsrätten yrkandet om sakkunnigutlåtande och förelade m.fl. att anföra vad de ytterligare önskade åberopa som grund för att prövningstillstånd skulle meddelas. inkom- mer m.fl. med komplettering i målet och anför att de önskar få bifogad bilaga med som ytterligare grund för att erhålla prövningstillstånd. Regeringsrätten avgör därefter målet slutligt . Regeringsrätten har som huvudregel att en frist att yttra sig eller att in- komma med kompletteringar ska ha gått ut innan ett mål avgörs. Om det framstår, av skrivelse eller av kompletteringar som part kommit in med innan fristens utgång, som om parten slutfört sin talan kan målet dock komma att avgöras trots att fristen inte gått ut. Detta för att tillgodose kraven på ett snabbt avgörande. Utifrån den skrivelse och de kompletteringar som m.fl. kom in med gjordes bedömningen att ytterligare kompletteringar inte var att påräkna och att målet därmed var klart för avgörande. I ett beslut anförde JO följande. Av utredningen framgår bl.a. följande. och hans hustru överkla- gade till Regeringsrätten ett beslut från Kammarrätten i att inte meddela prövningstillstånd i ett mål om bostadsanpassningsbidrag. 2 009 /1 0:JO1 Regeringsrätten beredde därefter klagandena tillfälle att anföra vad de ytterligare önskade åberopa som grund för att prövningstillstånd skulle meddelas i målet. inkom en kompletterande skrivelse jämte bilagor från klagandena. Regeringsrätten beslutade att inte meddela prövningstillstånd. Regeringsrätten har således avgjort målet utan att avvakta utgången av den tidsfrist som hade angetts för komplettering av överklagandet. För att ett mål ska få avgöras innan tiden för komplettering av ett överkla- gande har gått ut krävs att det av omständigheterna klart framgår att klagan- den slutfört sin talan (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2001/02 s. 174 och Re- geringsrättens beslut i mål nr 4906-07). Enligt min mening kan det inte anses ha varit uppenbart att klagandena ge- nom den komplettering som kom in till Regeringsrätten avsåg att slutföra sin talan. Regeringsrätten borde därför antingen ha utrett om någon ytterligare komplettering var att vänta eller ha avvaktat tidsfristens utgång innan frågan om prövningstillstånd avgjordes. Jag är således kritisk till Regeringsrättens handläggning. 2 009 /1 0:JO1 Central statsförvaltning, arbetsmarknadsmyndigheter m.m. Arbetslöshetskassans tillämpning av omprövningsreglerna (Dnr 3290-2007) Reza Emamyfar framförde i en anmälan som kom in till JO klagomål mot HTF:s arbetslöshetskassa, vilken numera gått samman med SIF:s arbetslöshetskassa och bildat Unionens arbetslöshetskassa. Klagomålen avsåg handläggningstiden i ett ärende om arbetslöshetsersättning rörande M.M. Av anmälan framgick bl.a. att M.M. väntat på beslut från kassan. Handlingarna i ärendet hämtades in från arbetslöshetskassan. HTF:s arbetslöshetskassa anmodades därefter att göra en utredning och ytt- ra sig över handläggningen av M.M:s ansökan om arbetslöshetsersättning. Yttrandet skulle bl.a. behandla ärendets handläggningstid och de åtgärder som vidtagits i ärendet som t.ex. att återförvisa ärendet till handläggare. HTF:s arbetslöshetskassa gav genom kassaföreståndare in ett yttrande av vilket framgick följande. Utredning i kronologisk ordning Ärende 1 Ansökan om ersättning 060811 M.M. anmäler sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen. 060821 Kassan mottar blankett anmälan om arbetslöshet daterad den 18 au- gusti 2006. 060914 Kassan mottar de första kassakorten avseende vecka 3435 2006 som är den formella ansökan om ersättning. Kassan mottar även handlingar i form av blankett intyg för företagare, registreringsbevis om kommanditbolag från samt blankett intyg om studier. 060918 Kassan mottar kassakort avseende vecka 3637 2006. M.M. kontaktar även kassan via Internetkassan och påtalar att hon sänt många kassakort, samt att det tar tid att få beslut. 061021 Kassan begär kompletterande uppgifter om företagsverksamhet. Kas- san besvarar även M.M:s meddelande på Internetkassan och informerar om att det är mycket lång handläggningstid och att beslut kommer att sändas så fort ärendet är handlagt. 061023 Kassan begär kompletterande uppgifter gällande punkt 5 e i tidigare nämnd blankett anmälan om arbetslöshet. 061024 Kassan mottar ett brev daterat i vilket M.M. uppger bl.a. att hon är passiv kommanditdelägare, att hon önskar söka ett 2 009 /1 0:JO1 halvtidsarbete för att kunna ta hand om sin synskadade dotter , samt att hon eventuellt avser att studera. 061027 Kassan mottar kompletteringar avseende punkt 5 e i blankett anmälan om arbetslöshet. 061103 Kassan beslutar att avslå M.M:s ansökan om ersättning med motiver- ing att hon inte har ordnat barntillsyn och därför inte står till arbetsmarkna- dens förfogande på så sätt som krävs enligt 9 § lagen (1997:238) om arbets- löshetsförsäkring. 061108 Kassan mottar en begäran om omprövning avseende sitt beslut daterat . I sin omprövningsbegäran uppger M.M. bl.a. att hon skrivit ett felaktigt namn för barntillsyn i blankett anmälan om arbetslöshet. 070110 Vid företagen omprövning upphäver kassan sitt tidigare beslut daterat . Ärendet överlämnas till behörig handläggare för pröv- ning av ersättningsrätten i övrigt. 070112 M.M. avanmäler sig som arbetssökande hos arbetsförmedlingen. 070213 För att kunna bedöma ersättningsrätten begär kassan uppgifter om inkomst av näringsverksamhet, lönespecifikationer för tiden samt inkomstuppgifter från arbetsgivare för åren 20052006. 070220 Kassan mottar handlingar som N3A bilaga avseende räkenskapsår 2006, meddelande från om avregistrering av F-skatt och moms samt ett intyg om inkomstuppgifter för tiden januariaugusti 2006. 070330 Kassan begär ytterligare kompletteringar i form av blankett arbetsin- tyg för företagare samt begär även uppgifter från . 070412 Kassan mottar uppgifter från . 070424 Kassan sänder en påminnelse om de handlingar som fortfarande sak- nas. 070427 Kassan mottar handlingar som N3A bilaga avseende räkenskapsår 2005, inkomstdeklaration för samt bilaga till denna, ånyo N3A bilaga för räkenskapsår 2006, inkomstdeklaration för , skatteberäkning för taxeringsår 20062007 samt information om att lönespecifikationer saknas. 070515 Kassan beslutar att avslå M.M:s yrkanden om ersättning , då med motivering att hon är att betrakta som företagare. 070522 Kassan mottar en begäran om omprövning av sitt beslut daterat . 070910 Kassan omprövar sitt beslut daterat , då utan ändring. Ärendet återförvisas till behörig handläggare för prövning av ersättningsrätten från . 070913 Kassan begär handlingar från och framåt. 071003 Kassan sänder en påminnelse om tidigare begärda handlingar. 071008 Kassan mottar ett svar från M.M. där hon uppger att hon vill bli läm- nad i fred och slippa fylla i fler blanketter. Av hennes brev går att förstå att hon är missnöjd med kassans beslut gällande verksamhet i företag. Kassan tolkar därför att M.M. avser att överklaga kassans omprövningsbeslut daterat , och ärendet kommer därmed att överlämnas till behö- rig länsrätt. 071013 Kassan arkiverar ärendet utan åtgärd. 2 009 /1 0:JO1 Ärende 2 Underrättelse från Arbetsförmedlingen 061019 Kassan mottar en underrättelse från arbetsförmedlingen av vilken det framgår att M.M. avvisat en platsanvisning, då med motivering att arbetsplat- sen ligger för långt borta. Hennes ersättningsrätt ifrågasätts därmed. 061023 M.M. ges tillfälle att yttra sig över innehållet i underrättelsen. 061025 Kassan mottar en platsanvisning från arbetsförmedlingen. Anvisning- en avser en tidsbegränsad anställning vid behov som barnskötare. 061026 M.M. kontaktar kassan per telefon och meddelar att hon inte sökt det anvisade arbetet, då det ska ha rört sig om en heltidsanställning. 061027 Kassan mottar ett läkarutlåtande angående vårdbidrag. 061027 Kassan mottar ett yttrande daterat . 061106 Med anledning av sitt beslut daterat beslutar kassan att lämna underrättelsen utan åtgärd.