frsrdg · GW04ER1 · 2009-03-10 00:00:00 — Ordförandeskapet nämnde i rapporten även att man stod i nära kontakt med övriga organ inom , liksom med internationella organisationer som FN, och EU. Ordförandeskapets sammanfattning I det svenska ordförandeskapets sammanfattning av det informella ministermötet konstaterades att den situation som uppkommit var en allvarlig utmaning för och dess värderingar. Den allvarliga konflikten kräver ett distinkt svar från ministerkommittén i linje med syfte att understödja mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Förslagen till framtida agerande från sida var i stort sett desamma i mötessammanfattningen som i ordförandeskapets rapport ovan. I sammanfattningen nämndes att en utökad granskning av och avseende deras förpliktelser som medlemmar bör vidtas och att resultaten av denna granskning bör läggas till grund för det fortsatta handlandet. Här framfördes också att samarbetet mellan och respektive bör stärkas för att befästa genomförandet av mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatens principer. Utökad närvaro i de två länderna ansågs kunna bli nödvändig liksom omfördelning av medel inom . MR-kommissariens arbete uppmuntrades och dennes sex principer för skydd av mänskliga rättigheter gavs uttryckligt stöd. Avslutningsvis angav ordförandeskapet att man skulle fortsätta att stödja de internationella insatser som görs av EU, och FN. Man avsåg dessutom att förbli i nära kontakt med övriga organ inom . 5.3 Georgienkrisen vid församlingens höstsession Den 29 september3 sammanträdde för årets fjärde delsession. behandlades vid flera av punkterna på dagordningen, bl.a. vid en extrainsatt debatt om konsekvenserna av kriget mellan och och i samband med att ordförandeskapet presenterade sin rapport om ministerkommitténs arbete. Det svenska ordförandeskapets arbete för att skapa uppslutning kring en handlingsplan utgick både från resultatet av det informella ministermötet i och från den rekommendation som den parlamentariska församlingen beslutade om under höstsessionen. (Se även 4.2.2 Kriget mellan och s. Ordförandeskapets rapport om ministerkommitténs arbete Kabinettssekreterare presenterade det svenska ordförandeskapets rapport om ministerkommitténs arbete inför den parlamentariska församlingen och svarade på frågor. berördes i några av aktivitetsrapportens första punkter. Innehållet var i substans ungefär detsamma som i ordförandeskapets rapport inför det informella ministermötet (se ovan). Ordförandeskapets initiativ att inkalla ett informellt ministermöte för att överblicka situationen och identifiera möjliga vägar framåt omnämndes. Här framgick också att ordförandeskapets fortsatta arbete skulle baseras på sammanfattningen av New York-mötet och resultaten av den parlamentariska församlingens höstsession 2008. I sitt anförande markerade att det ryska militära agerandet inte kan försvaras som självförsvar. Han nämnde även att erkännandet av och hade fördömts i ett uttalande av . Det informella ministermötet och dess resultat gavs stort utrymme. nämnde de förslag som mötet resulterat i: utökad övervakning av och utförd av ministerkommittén, förstärkt samarbete med de båda länderna för att förbättra genomförandet av demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer, utökad närvaro av i de båda länderna och stödet för MR-kommissariens sex principer för skydd av mänskliga rättigheter. Även avsikten att fortsätta samarbeta med EU, och FN nämndes. anförande följdes av frågor om Georgienkrisen. Frågorna berörde ministerkommitténs åtgärder och planer rörande exempelvis flyktingars rätt att återvända, eventuella sanktioner mot om landet skulle välja att inte samarbeta avseende utökad granskning från och roll vid frusna konflikter. Statsminister anförande talade statsminister inför den parlamentariska församlingen och svarade även på frågor. I talet berördes även Georgienkrisen. konstaterade att det var en helt ny situation att två medlemsstater hade befunnit sig i väpnad konflikt med varandra och att detta hade inneburit brott såväl mot internationell rätt som mot parternas förpliktelser som Europarådsmedlemmar. sade att båda sidor hade bidragit till en upptrappning av våldet, men att detta inte kunde rättfärdiga de storskaliga ryska operationerna inne i . Han hänvisade till den rapport som det svenska ordförandeskapet hade presenterat vid det informella ministermötet . Den ryska delegationens kreditiv I en motion hade 24 medlemmar av den parlamentariska församlingen ifrågasatt den ryska delegationens rätt att närvara vid församlingens möten. Motionen motiverades med att man ansåg att hade brutit mot de grundläggande principerna i stadga. Stadgans företal säger bl.a. att medlemsländerna ska lösa konflikter med fredliga medel. (, SOC) gavs uppdraget att med kort varsel skriva en rapport för granskningsutskottets räkning. Här framförde Gross att det är mer konstruktivt att tillsätta en oberoende utredning för att ta reda på det exakta händelseförloppet och avvakta med eventuella sanktioner än att straffa en av de krigförande parterna genom uteslutning och därmed försvåra framtida dialog. Förslaget att dra tillbaka den ryska delegationens kreditiv borde därmed avslås, enligt Gross. Detta var också det beslut som den parlamentariska församlingen fattade. Även om olika åsikter framkom i debatten kunde en resolution antas med 114 röster för och 20 emot (tio avstod). I resolutionen konstaterades att både och hade brutit mot sina skyldigheter och förpliktelser som medlemmar. uppmanades att leva upp till det av det franska EU-ordförandeskapet framförhandlade avtalet om vapenvila, dra tillbaka sina trupper och ge observatörer fritt tillträde. Dock påpekades i debatten att den parlamentariska församlingen när som helst på nytt skulle kunna ta upp frågan om den ryska delegationens rätt att vara med i församlingen. Konsekvenserna av kriget mellan och behandlade även konsekvenserna av på ett mer generellt plan. Vid sitt möte hade den parlamentariska församlingens byrå beslutat att rekommendera att sätta upp konsekvenserna av kriget mellan och som en extra punkt på dagordningen och att granskningsutskottet skulle förbereda en rapport. Rapporten författades av (, EPP/CD) och (, ). Dessa hade även deltagit i den resa till och som en grupp parlamentariker hade gjort inför höstsessionen (se ovan). I rapporten fördömdes erkännande av och och det militära agerandet beskrevs som oproportionerligt. Brott mot mänskliga rättigheter hade begåtts av båda sidor, ansåg rapportörerna. Det betonades att en oberoende undersökning av krigsutbrottet är nödvändig för att få fram sanningen om vad som hade hänt. Dialog pekades ut som bästa vägen framåt, och en förutsättning för detta angavs vara ett fullständigt genomförande av den av EU frammedlade fredsplanen. I summeringen av agerande omnämndes det svenska ordförandeskapets agerande i positiva ordalag: Det svenska ordförandeskapet och MR-kommissariens aktiva roll bör lovordas. Specifikt hänvisades till ordförandeskapets omedelbara reaktion då konflikten bröt ut, och resa till och det informella ministermötet. (), författare till en kommentar till rapporten från utskottet för politiska frågor, betonade att en utökad granskning av och hade föreslagits av det svenska ordförandeskapet, och ville ha detta infört i den slutgiltiga resolutionen. Detta framförde även då han yttrade sig i debatten. ändringsförslag antogs dock inte av parlamentariska församlingen. I den resolution som församlingen antog fördömde man både och . Ländernas agerande beskrivs som ett oproportionerligt bruk av våld, men man menar att en internationell utredning måste tillsättas för att ta reda på det exakta händelseförloppet i konflikten. Församlingen lovordade MR-kommissariens insatser liksom det svenska ordförandeskapets initiativ att sammankalla ett informellt ministermöte. I resolutionen uppmanas den parlamentariska församlingens byrå att se till att granskningsförfarandena beträffande de båda länderna kan utökas. Generalsekreteraren uppmanas att tillsammans med MR-kommissarien överväga en särskild mission till krigsområdet avseende situationen för de mänskliga rättigheterna. Församlingen angav att den kan komma att tillsätta ett tillfälligt utskott för att understödja dialog mellan och . Den parlamentariska församlingen beslutade också om en rekommendation till ministerkommittén. Med referens till resolutionen lovordas det svenska ordförandeskapets initiativ att sammankalla ett informellt ministermöte. Församlingen rekommenderade ministerkommittén att utarbeta en handlingsplan och att föreslå konkreta åtgärder för att se till att och lever upp till sina förpliktelser gentemot . 5.4 Ordförandeskapets handlingsplan Såväl av ordförandeskapets summering av det informella ministermötet som av den parlamentariska församlingens rekommendation till ministerkommittén framgick att en handlingsplan bör tas fram för det fortsatta agerandet i Georgienkrisen. Då det gemensamma utskottet sammanträdde uttryckte den parlamentariska församlingens talman tillfredsställelse med det svenska ordförandeskapets agerande. Flera av mötesdeltagarna ansåg att debatten hade varit bra, men att det nu blivit dags att gå vidare mot mer konkreta åtgärder, t.ex. avseende mänskliga rättigheter och en utökad övervakning av och förpliktelser som Europarådsmedlemmar. Arbetet med en handlingsplan för hanteringen av Georgienkrisen upptog en betydande del av ministerkommitténs arbete. diskuterade ställföreträdarkommittén konsekvenserna av konflikten i . Vid mötet rapporterade MR-kommissarien från den resa han gjort till konfliktområdet . Generalsekreterare presenterade den resolution och rekommendation som antagits vid parlamentariska församlingens session. Efter omfattande debatt beslöts vid mötet att återkomma till ärendet vid nästa möte med fokus på operationella aktiviteter som skulle kunna företas av . Vid ställföreträdarkommitténs möte lade det svenska ordförandeskapet fram en plan för att främja värderingar och normer i och . Texten var baserad på ordförandens mötessammanfattning från mötet i och den parlamentariska församlingens rekommendation. Det övergripande målet angavs vara att uppnå full respekt för demokrati, mänskliga rättigheter och rättsstatens principer i de berörda länderna. Planen bestod av tre sammanlänkade komponenter: Omedelbara åtgärder för att säkerställa skydd av mänskliga rättigheter och humanitär säkerhet med utgångspunkt i MR-kommissariens sex punkter. Upprättandet av förstärkt övervakning av och efterlevnad av sina förpliktelser och åtaganden såsom Europarådsmedlemmar. Förstärkt samarbete för att stärka genomförandet av grundläggande värden i och , där utgångspunkten ska vara resultatet av den utökade övervakningen. Vid mötet var den allmänna uppfattningen, uttryckt av bl.a. och , att planen var balanserad, realistisk och täckte in alla relevanta aspekter. var dock tydligt negativ till planen och några delegationer, bl.a. från , och , ifrågasatte värdet av förstärkt övervakning. Generalsekreterare inbjöds att ge förslag till finansiering och genomförande av de föreslagna åtgärderna inför följande möte, med målet att kunna besluta om handlingsplanen . Diskussionerna om konsekvenserna av konflikten i fortsatte på ställföreträdarkommitténs möte . Generalsekreterarens förslag till finansiering och genomförande av planen diskuterades. Bedömningen efter mötet var att handlingsplanen hade fortsatt starkt stöd, bl.a. uttalat av , , , och . och framhöll att parternas samarbete skulle vara nödvändigt för planens genomförande. uttryckte dock allvarliga tvivel avseende planens utgångspunkter. gav det franska EU-ordförandeskapet i en deklaration sitt stöd till det svenska ordförandeskapets handlingsplan. I deklarationen underströks att de tre komponenterna mänskliga rättigheter, förstärkt övervakning och samarbete och stöd utgör en helhet där enskilda delar inte kan brytas ut. Trots detta kunde ministerkommittén inte besluta om handlingsplanen . ansåg en likabehandling av de två parterna vara orimlig och motsatte sig den utökade övervakning som planen föreskriver. Det franska stödet för handlingsplanen upprepades vid fyrpartsmötet mellan och EU . Beslut om handlingsplanen sköts återigen upp vid ställföreträdarmötet . Ordföranden konstaterade att man hade starkt stöd av så många som 37 länder och att en kompromiss måste ligga inom ramen för principerna i handlingsplanen. vidhöll att man inte kunde godta en plan som likställer och . avslog ställföreträdarkommittén i en proceduromröstning förslaget att hålla en omröstning om ordförandeskapets handlingsplan. Det hade inte varit möjligt att nå en kompromiss med och därmed hade frågan tagits till omröstning. Enligt den bilaga där röstresultatet redovisas röstade 17 länder för en omröstning (, , , , , , , , , , , , , , , och ), sex var emot (, , , , och ) och 22 avstod. I utrikesminister tal vid överlämnandet av ordförandeklubban till uttryckte han besvikelse över att handlingsplanen, trots starkt stöd, inte hade kunnat antas under det svenska ordförandeskapet. Enligt Bildt hade tagit mycket tid och politisk energi i anspråk och att inte kunna fatta beslut om den, trots de omfattande diskussioner som förts med alla inblandade länder, obviously falls way short of our expectations. Reaktionerna på Bildts tal var positiva. menade att det varit ett starkt och dynamiskt ordförandeskap i en ovanligt svår situation, och framhöll särskilt hur väl samarbetet med EU fungerat. instämde i det franska uttalandet. uttryckte tydligt att man avsåg att stödja det kommande spanska ordförandeskapets arbete med att genomföra den framtagna handlingsplanen. Flera länder berömde det svenska ordförandeskapets principfasta försvar av värderingar i samband med konflikten. 5.5 Röster om ordförandeskapet och Georgienkrisen I detta avsnitt redovisas kommentarer till det svenska ordförandeskapets agerande avseende framförda under debatter vid den parlamentariska församlingens höstsession 2008 och i intervjuer. Kommentarerna har sammanfattats under rubrikerna Ett snabbt agerande, Ett tydligt ställningstagande, Uppskattade initiativ, Ett gott samarbete och Ett missat tillfälle? Ett snabbt agerande Såväl under den parlamentariska församlingens debatter som i intervjuer framkommer positiva omdömen beträffande hur snabbt det svenska ordförandeskapet reagerade på krisen. Det omedelbara agerandet framhålls exempelvis av generalsekreteraren i och , generaldirektör för generaldirektorat för demokrati och politiska frågor, men även av parlamentariker som Aleksandër Biberaj (, EPP/CD) och (). I detta sammanhang nämns särskilt och resa till , där de var bland de första att på plats undersöka förhållandena. En av intervjupersonerna menar att det var bra att ordförandeskapet hade agerat så snabbt så att inte hela arenan hade lämnats till EU. Den schweiziske parlamentarikern (SOC) anser att visserligen reagerade snabbt och var närvarande i krisens inledning, men att det inte alltid var klart i vilken roll han uttalade sig. Gross menar att Bildt agerade mer i egenskap av svensk utrikesminister än som ministerkommitténs ordförande. Även den svenske parlamentarikern () uttrycker i en intervju att det i krisens inledning ibland var svårt att uppfatta i vilken roll Bildt agerade. Förutom denna kommentar ger ett positivt omdöme om ordförandeskapets hantering av Georgienkrisen och menar att faktiskt hade varit kapabelt att svara på den utmaning som ett krig mellan två medlemsstater inneburit. Flera av medlemmarna av den svenska Europarådsdelegationen anmärker att då man jämför det svenska ordförandeskapets hantering av krisen med den parlamentariska församlingens reaktion så gjorde ordförandeskapet ett bättre arbete och agerade mer samlat och professionellt. () hänvisar till att han ville att församlingens talman skulle kalla in den parlamentariska församlingens byrå till ett extra möte med anledning av kriget. är besviken över att detta inte skedde. Ett tydligt ställningstagande Några av intervjupersonerna kommenterar det svenska ordförandeskapets inledande uttalanden med anledning av krisen. Flera av intervjupersonerna säger att de uppfattade ordförandeskapets uttalanden som ett ställningstagande i konflikten. Åsikterna går dock isär beträffande hur detta värderas. Några menar att det är bra för med ett ordförandeskap som tar tydlig ställning då ett land (), enligt intervjupersonernas uppfattning, så uppenbart bryter mot organisationens regler. Detta bör uttryckas klart och då får man naturligtvis räkna med att alla inte kommer att uppskatta tydligheten, anser en intervjuperson. Ett annat omdöme är att det svenska ordförandeskapet genom sin tydliga kommunikation i samband med kom att framstå som ett aktivt och synligt ordförandeskap. I intervjuerna framkommer även åsikten att det svenska ordförandeskapet uttalanden var obalanserade. Några personer, bl.a. schweizaren (SOC) och de svenska parlamentarikerna () och (), menar att det var bra att ordförandeskapet visade tydlighet gentemot , men att även borde ha kritiserats på ett tydligt sätt. (), ordförande för delegation vid , framhåller att det var en korrekt bedömning att ge huvudansvaret för konflikten utifrån den kunskap man hade då, även om framtida utredningar naturligtvis kan komma att förändra bilden av roll vid krigsutbrottet. En av de skriftliga frågor ordförandeskapet fick ta emot under den parlamentariska församlingens höstsession handlade om de uttalanden man gjorde med anledning av Georgienkrisen. I ordförandeskapets svar understryks att det är nödvändig med tydlighet i frågor som berör grundläggande principer och gemensamma värderingar: The Chairmanship underlines the need to clearly address issues involving the fundamental principles and common values of . Uppskattade initiativ Det informella ministermötet beskrivs av många i mycket positiva ordalag. (, UEL) menar att det var ett professionellt beslut att ordna det informella ministermötet och att det hade resulterat i ett bra och balanserat uttalande. Flera, exempelvis , generaldirektör vid generaldirektorat för demokrati och politiska frågor, framhåller den höga närvaron vid mötet. Generalsekreteraren i menar att mötet var ett viktigt initiativ som satt i gång bra diskussioner inom organisationen. Det informella ministermötets resultat, dvs. de punkter som man avsåg lägga till grund för en framtida handlingsplan i Georgienfrågan, berördes i den parlamentariska debatten och i intervjuer. Här uttrycks positiva omdömen om förslaget om en utökad granskning av och förpliktelser, liksom ordförandeskapets förslag att skapa ett samband mellan övervakning och stöd till medlemsländer. En av intervjupersonerna anmärker dock att genomförandet av förslagen förutsätter de berörda ländernas medverkan. () tar i ett anförande upp det framtida handlandet och nämner fyra åtgärdspunkter: en internationell utredning för att klarlägga händelseförloppet, implementering av den utökade granskning som föreslagits av ministerkommittén, ett öppnande av området för hjälp och att nästa session måste leda till konkreta åtgärder, helst även en utökad uppsättning sanktionsmöjligheter utöver att kunna dra in en delegations rösträtt och kreditiv. Eftersom merparten av intervjuerna genomfördes under sessionsveckan i har dessa intervjupersoner inte kunnat uttala sig om ordförandeskapets handlingsplan och det faktum att denna röstades ned i en proceduromröstning i ministerrådet. De intervjuade i den svenska delegationen vid menar över lag att ordförandeskapet inte kan lastas vare sig för att motsatte sig handlingsplanen eller för att förslaget att rösta om planen röstades ned i en proceduromröstning. Flera av de svenska Europarådsparlamentarikerna menar att ordförandeskapets arbete var värdefullt oavsett nederlaget i omröstningen och att ett värde kan ligga i själva processen, som ibland kan vara lika viktig som själva beslutet. Ett gott samarbete De intervjupersoner, bl.a. biträdande generalsekreterare och , generaldirektör vid generaldirektoratet för demokrati och politiska frågor, som uttalar sig om hur samarbetet inom fungerat under Georgienkrisen är över lag positiva till ordförandeskapets insatser. Några intervjupersoner framhåller ambassadör arbete med att ta in samtliga delar av i samband med förberedelserna inför det informella ministermötet som särskilt lovvärt. , generalsekreterare för , anser att det svenska ordförandeskapet förmedlade sina intentioner i samband med Georgienkrisen på ett tydligt sätt. Per , den svenske ambassadören vid ständiga representation vid , bedömer att det svenska ordförandeskapet lyckades väl i sin uppgift att sätta dagordningen för ministerkommitténs hantering av Georgienkrisen. Ett missat tillfälle? Några av parlamentarikerna framför åsikten att ordförandeskapet, och därmed , tydligare borde ha agerat medlare i konflikten och försökt få till stånd ett avtal om vapenstillestånd. (, SOC) och (, SOC) uttalar båda åsikten att ordförandeskapet inte gjorde tillräckligt för att försöka medla mellan de stridande parterna. I intervjun återkommer till att borde ha agerat medlare i stället för, som hade skett, EU lett av president . Gross menar att ministerkommitténs ordförande hade samma legitimitet som ; konfliktlösning ingår i kärnuppgifter. Gross, liksom (, UEL), anser att och borde ha besökt även då de reste till i krisens inledning. I ordförandeskapets andra rapport om ministerkommitténs arbete (se ovan) framgår det att och ville besöka även , men att detta inte hade varit möjligt. säger i sitt anförande inför den parlamentariska församlingen att han själv och Bildt reste till eftersom det var där som kriget pågick. beklagar att de inte hade kunnat besöka . () och () invänder båda mot jämförelsen mellan och EU och menar att det finns avgörande skillnader mellan organisationerna: EU har betydligt mer muskler ekonomiskt och militärt och ordförandelandet måste betecknas som en tyngre utrikespolitisk aktör än i dessa sammanhang. Dessutom påpekas att av tradition har goda förbindelser med . Bland andra () och de () anser att det inte ingår i roll att agera medlare under pågående konflikter utan att organisationens styrka i stället ligger i dess långsiktiga arbete och att kunna agera efter konflikter. 6 Slutsatser Uppföljningen visar sammantaget på ett framgångsrikt svenskt ordförandeskap. Insatserna var genomgående ändamålsenliga i förhållande till prioriteringarna och gav konkreta resultat. Ordförandeskapet lyckades väl i sina roller som dagordningssättare, organisatör och företrädare. Man agerade snabbt och flexibelt då konflikten mellan och bröt ut. Intervjupersonerna beskriver generellt som ett väl förberett, ambitiöst och aktivt ordförandeland. Ordförandeskapet kom att påverkas kraftigt av Georgienkrisen. Slutsatsen är dock att man lyckades hantera både Georgienkrisen och genomföra sitt ursprungliga program. I intervjuerna framkommer enstaka negativa synpunkter. Den svenska Europarådsdelegationen menar att det varit önskvärt att regeringen hade satt en tidsplan för när en proposition kan lämnas till i frågan om ratificering av konvention mot människohandel. Det råder även delade meningar om hur , inklusive ministerkommittén, bör agera vid väpnade konflikter mellan medlemmarna. En övergripande slutsats man kan dra av det svenska ordförandeskapet är att ministerkommitténs ordförandeskap kan påverka verksamhet. Syftet med denna uppföljning har varit att ge Europarådsdelegation ett fördjupat underlag för utvärdering av det svenska ordförandeskapet i 2008. I uppdraget har ingått att belysa hur ett antal aktörer mottog ordförandeskapets prioriteringar och insatser samt att kartlägga hur ordförandeskapet agerade för att leda arbete i samband med och dess följdverkningar. På grundval av den insamlade dokumentationen diskuteras i detta avsnitt i vilken mån och på vilket sätt det svenska ordförandeskapet kan anses ha varit framgångsrikt eller inte.