frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — En möjlig förklaring kan vara att hon gjorde en bedömning av vilka insatser som kunde komma i fråga för N.N. på och därvid kom fram till att det inte var sannolikt att 2 009 /1 0:JO1 han behövde beredas vård med stöd av LVU och att en tillämpning av 6 § LVU till följd därav inte kunde komma i fråga. Med hänsyn till N.N:s ålder, de brott han var misstänkt för och hans per- sonliga förhållanden anser jag för min del att omständigheterna sammantagna var sådana att N.N. borde ha omhändertagits med stöd av 6 § LVU redan i samband med att åklagaren begärde att han skulle häktas. Om ett sådant be- slut hade fattats hade det ankommit på åklagaren och tingsrätten att ta ställ- ning till om detta innebar att N.N. kunde beredas betryggande övervakning och om det därför i N.N:s fall förelåg hinder mot häktning. Under alla förhållanden vill jag framhålla att det är socialnämnden och inte tjänstemän vid nämndens förvaltning som avgör om en person ska omhändertas med stöd av 6 § LVU. För att nämnden ska kunna pröva saken måste frågan om omhändertagande hänskjutas dit. När , genom en anmälan eller på annat sätt uppmärksammas på de förhållanden under vilka ett barn lever, kan det i bland redan från början stå helt klart att det inte finns skäl för ett omhändertagande. Frågan behöver då givetvis inte hänskju- tas till nämnden. När det blir aktuellt med häktning av någon som är föreligger dock en stark presumtion för att den unge ska om- händertas enligt 6 § LVU. Även om sektionschefen för egen del ansåg att det inte fanns skäl att omhänderta N.N. var omständigheterna sådana att hon borde ha hänskjutit saken till nämndens ordförande eller någon annan ledamot i nämnden som hade behörighet att fatta ett beslut. Genom att hon inte gjorde detta har frågan om omhändertagande inte blivit föremål för en sådan pröv- ning som den borde ha blivit. B.H. har i sin anmälan anfört att vid ett möte med N.N:s mor sade att N.N. borde häktas för att han skulle få en knäpp på näsan. Att uttalade sig på det sättet eller något annat liknade sätt är givetvis inte tillfredsställande. har i efterhand beklagat sitt uttalande. Jag finner inte skäl att närmare uppehålla mig vid saken. Med den kritik som innefattas i det ovan anförda avslutas ärendet. Fråga bl.a. om en tjänsteman vid en socialförvaltning bröt mot bestämmelsen om s.k. förundersökningssekretess i 5 kap. 1 § första stycket 1 sekretesslagen (1980:100) när hon informerade en person om att han var misstänkt för brott mot ett barn (Dnr 2535-2007) med en anmälan till JO med kla- gomål mot socialförvaltningarna i och kommuner (JO:s dnr 473-2007). Klagomålet gällde att en tjänsteman vid någon av för- valtningarna hade underrättat en person, N.N., om att han var misstänkt för våldtäkt mot ett barn, A., innan polisförhör hade hållits med N.N. Det gick inte att med ledning av anmälan och inhämtad utredning klarläg- ga om och i så fall från vilken förvaltning den ifrågavarande uppgiften hade 2 009 /1 0:JO1 JO bedömde det inte som meningsfullt att gå vidare i saken och avslutade ärendet genom ett beslut . I en ny anmälan vidhöll M.K. Hon upplyste att det var socialför- valtningen i Åby-Krokek i som, genom socialsekrete- raren , hade skickat ett brev med information till den miss- tänkte. Hon uppgav att en kopia av brevet fanns hos i Ös- tergötlands län. Det brev som socialförvaltningen hade skickat till N.N. inhämtades från Po- lismyndigheten i . I brevet hade anfört följande. Jag arbetar som socialsekreterare på och har sökt dig på mobiltelefonnumret , men har inte lyckats nå dig. Det har kommit in en anmälan om oro för din dotter, ., från BUP Elefanten i . Anledningen är att du är misstänkt för att ha begått en våldtäkt på en minder- årig flicka i . har kommit till och fått information om BUP:s anmälan om oro gällande B. M.W. har pratat med B., som sagt att hon inte har utsatts för någon form av sexuellt närmande av dig. bedöms kunna tillgodose B:s eventuella skyddsbehov. Vi har rekom- menderat M.W. att själv följa upp hur det går med den polisiära förundersök- ningen genom att kontakta åklagarmyndigheten. Därmed kommer BUP:s anmälan till inte att leda till några vidare åtgärder. Ärendet remitterades till i , som anmo- dades att yttra sig över det som anfördes i både den tidigare och den nya an- mälan till JO. I ett remissvar anförde nämnden i huvudsak följande. har anmält i med anledning av att en man informerats om misstanke om brott innan polisen kallat till förhör. Kontakt har tagits med enhetschef , handläggande socialsek- reterare och polisinspektör . Det finns inget som motsäger att mannen underrättades om anmälan innan han kallades till polisförhöret. Handläggaren hade vid anmälan från kommun fått intryck av att mannen redan var delgiven misstanke om brott. har anmält till ombudsmän att de är missnöjda över i handläggning rörande ett enskilt ärende. Enligt anmälarna har en man brevledes från informerats om att han är misstänkt för ett sexualbrott innan polismyndigheten kallat honom till förhör. Enligt anmälarna har det inneburit att den misstänkte mannen haft tid och möjlighet att påverka samt hota berörda parter. 2 009 /1 0:JO1 var enhetschef på det aktuella . Den misstänkte mannen bodde inom upptagningsområdet och det eventuella brottet riktade sig mot en minderårig i en annan kommun. Han hade dock en minderårig dotter som man skulle bedöma skyddsbehovet för. säger att de gjorde en förhandsbedömning utifrån de uppgifter som bland annat grundade sig på ett samtal med flickans mamma. De bedömde flickans skyddsbehov som tillgodosett. Med anledning av detta beslutades det att inte inleda utredning. kan inte påminna sig om när brevet skickades tidsmässigt i förhållande till när mannen skulle förhöras. Telefonsamtal med socialsekreterare samt 2007- 08-08 Vid telefonsamtal säger att hon hade intryck av att mannen redan var delgiven misstanke om brott när hon fick anmälan från kommun. ansåg därför att hon kunde skriva till honom för att meddela att utredning inte skulle inledas på hans dotter. Hade vetat att mannen inte varit underrättad hade hon inte skickat brevet. Vidare säger att hon i samråd med enhetschef efter förhandsbedömning beslutade att inte inleda utredning kring mannens dotter. Något åklagarsamråd hade inte skett. Hon tycker att det är djupt olyckligt om brevet har inneburit att en eventu- ell rättsprocess har påverkats. säger att han minns att mannen hade med sig brevet när han kom till polisförhöret och att han därigenom var underrättad om brotts- misstanken. har ingen anteckning om när han kallade till för- höret som hölls . Dock brukar kallelser till förhör ske dagen före eller . Så långt som en månad i förväg är otänkbart att han skulle ha kallat. Av handlingar i ärendet framgår det att gjorde en förhandsbe- dömning kring mannens biologiska dotters skyddsbehov. Enligt uppgift på förhandsbedömningen hade föräldrarna gemensam vårdnad men denna upp- gift är felaktig. Modern har varit ensam vårdnadshavare sedan dottern föddes. Utifrån denna felaktiga uppgift ansåg handläggaren att pappan borde under- rättas om att utredning inte skulle inledas. Utifrån samtal och handlingar i ärendet framkommer det att handläggaren trodde att den brottsmisstänkte redan var delgiven misstanke om brott. Det står dock klart att det var mindre lämpligt att information skickades innan delgivning hade skett. Nämnden fogade till sitt remissvar handlingar i ärendet rörande förhandsbe- dömningen. JO lånade från i in den förundersök- ning som gällde den misstänkta våldtäkten. I ett beslut anförde JO följande. 2 009 /1 0:JO1 Av utredningen framgår att i kommun erhöll en uppgift om att N.N. skulle ha förgripit sig mot barnet . gjorde en anmälan till polisen , och den an- mälan ledde till att en förundersökning inleddes. Under förundersökningen hördes flera personer, bl.a. A. . Barn- och ungdomspsykiatrin (BUP) anmälde därefter till i kommun oro för N.N:s dotter . som bodde i Norrkö- pings kommun. Med anledning av de uppgifter som BUP hade lämnat gjorde i kommun en anmälan om oro för barn till i . Av anmälan framgick att BUP Elefanten hade uttryckt oro för umgänget mellan B. och N.N. Vidare framgick att N.N. hade polisanmälts för våldtäkt mot sin tidigare sambos dotter som är i sam- ma ålder som B. i kontaktade B:s mor med an- ledning av anmälan. Mot bakgrund av vad som då kom fram bedömdes B:s skyddsbehov vara tillgodosett, och någon utredning avseende B:s förhållan- den inleddes därför inte. i underrättade N.N. och B:s mor om sitt ställningstagande i brev . hördes av polis angående misstankarna mot honom . Han förnekade därvid att han hade begått något brott mot A. Åklagaren beslutade att lägga ned förundersökning- en mot N.N. ska enligt 11 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) utan dröjsmål inleda utredning av vad som t.ex. genom en anmälan har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Av 11 kap. 2 § tredje stycket samma lag följer att om socialnämnden inleder en utredning av om nämnden behöver ingripa till ett barns skydd eller stöd, ska den som berörs av en sådan utredning underrättas om att en utredning inleds. Om socialnämnden efter en s.k. förhandsbedömning finner att det saknas anledning att inleda en utredning föreligger däremot inte någon sådan skyl- dighet. Huruvida en vårdnadshavare i ett sådant fall ska underrättas om att en anmälan har kommit in och nämndens bedömning av den kan inte besvaras generellt utan beror på omständigheterna i det enskilda fallet. Mot bakgrund av den kontakt socialnämnden hade haft med B:s mor, som dessutom var ensam vårdnadshavare, framstår det som naturligt att handläg- garen underrättade henne om att nämnden inte skulle inleda en utredning. N.N., som inte hade del i vårdnaden om B., hade emellertid i princip inte någon rätt till information från socialförvaltningen. Utgångspunkten har i stället varit att socialförvaltningen på grund av den sekretess som enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) gäller inom inte kunnat lämna ut några uppgifter om B. till honom. Den fråga som nämnden hade tagit ställning till rörde dock främst B:s behov av skydd i samband med um- 2 009 /1 0:JO1 gänge med N.N. I ett ärende vid socialnämnden i en sådan fråga får den um- gängesberättigade föräldern anses inta ställning av part (se JO:s ämbetsberät- telse 2008/09 s. 287). Jag finner inte skäl att rikta någon kritik mot att hand- läggaren underrättade N.N. om att en utredning inte skulle inledas rörande B:s kontakt med honom. I brevet till N.N. angavs dock även att han var misstänkt för att ha begått en våldtäkt på en minderårig flicka i . Frågan huruvida den uppgif- ten kunde röjas för N.N. är mer komplicerad eftersom det pågick en förunder- sökning om saken. Enligt 5 kap. 1 § första stycket 1 sekretesslagen om s.k. förundersöknings- sekretess gäller sekretess för uppgifter som hänför sig till förundersökning i brottmål, om det kan antas att syftet med beslutade eller förutsedda åtgärder motverkas eller den framtida verksamheten skadas om uppgiften röjs. Enligt tredje stycket i samma paragraf gäller sekretess enligt första stycket även i annan verksamhet hos myndighet för att biträda bl.a. åklagarmyndighet eller polismyndighet med att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott. Förundersökningssekretessen gäller i första hand hos åklagar- och polis- myndigheterna och andra myndigheter inom rättsväsendet. Att sekretessen gäller för uppgift som hänför sig till förundersökning innebär dock att sek- retessen gäller även för uppgifter som lämnas vidare från någon av de i be- stämmelsen angivna myndigheterna till en annan myndighet (se m.fl., Sekretesslagen En kommentar, s. 5:5). I praxis har 5 kap. 1 § första stycket 1 och tredje stycket sekretesslagen befunnits tillämpliga på hos en kommun förvarade uppgifter som hade lämnats från kommunen till en polismyndighet med anledning av misstankar om brott och som även ingick i materialet i en pågående förundersökning (se RÅ 2002 ref. 103). I det nu förevarande fallet var det inte i som hade gjort en polisanmälan. Nämnden hade inte heller fått upp- giften om brottmisstanken mot N.N. från polisen eller åklagaren inom ramen för en förundersökning, utan uppgiften hade kommit in till nämnden i en anmälan om oro för B. Det kan finnas visst utrymme för olika uppfattningar om hur man ska se på sekretessen enligt 5 kap. 1 § sekretesslagen i ett sådant fall (se bl.a. den skiljaktiga meningen i RÅ 2002 ref. 103). Mycket talar för att den aktuella uppgiften inte har omfattats av s.k. förundersökningssekretess hos socialnämnden i . Jag har därför valt att inte gå vidare i frågan om handläggaren i detta fall gjort sig skyldig till sekretessbrott. Likväl vill jag starkt ifrågasätta utlämnandet av uppgiften om brottsmisstanken till N.N. Enligt min mening måste alltid vara återhållsam med att på eget initiativ lämna ut uppgifter som har samband med ett ärende som pågår vid en annan myndighet och som skyddas av sekretess där. Innan en sådan uppgift lämnas ut bör som regel samråd ske med den berörda myndigheten, i detta fall åklagare/polis. Något sådant samråd skedde inte i förevarande fall. Orsaken till att uppgiften lämnades ut utan föregående samråd synes ha varit att hand- läggaren trodde att N.N. hade underrättats om brottsmisstanken. De handling- ar som handläggaren hade tillgång till utgjorde knappast underlag för henne att dra en sådan slutsats. Nämnden synes dela min uppfattning om att det var 2 009 /1 0:JO1 olämpligt att underrätta N.N. om brottsmisstanken, och jag finner därför inte skäl att ytterligare uppehålla mig vid saken. Av remissvaret framgår att det i förhandsbedömningen förekom en felaktig uppgift om att N.N. hade del i vårdnaden om B. I varje angelägenhet som rör barn måste myndigheten naturligtvis se till att skaffa sig korrekt information om vem eller vilka som är barnets vårdnadshavare. Att missta sig i fråga om en så grundläggande och viktig omständighet är även det en brist i handlägg- ningen som socialnämnden inte kan undgå kritik för. remiss- svar tyder dessutom på att (den felaktiga) uppgiften att N.N. var vårdnadsha- vare var avgörande för handläggarens ställningstagande att han skulle under- rättas om ett en anmälan hade kommit in till nämnden men att en utredning inte skulle inledas. Handläggningen av en ansökan om bistånd till s.k. anhörigbidrag; fråga om bl.a. utformningen av beslutet om bistånd (Dnr 1946-2008) ., född , bor tillsammans med sin mor, . skadades . allvarligt i en mopedolycka. Alltsedan han skrevs ut från sjukhuset efter olyckan har hans mor bistått honom med viss vård och hjälp. . ansökte hos omsorgsförvaltningen i Kristian- stads kommun om bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) i form av s.k. anhörigbidrag till modern. I anmälningar framförde . och . klagomål mot bl.a. i i anledning av handläggningen av ansökan om bistånd. . och . framförde även klagomål mot viss sjukvårds- personal inom , bl.a. en läkare vid på Cen- tralsjukhuset i . De anförde bl.a. att läkaren hade skrivit ut B.alltför tidigt efter mopedolyckan. Till anmälningarna och skrivelserna hade vissa handlingar fogats. Inledningsvis inhämtades Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnds () beslut i ärende dnr 2007/4470:B5. Även vissa handlingar från i inhämtades. Av dessa handlingar framgick att . muntligen hade ansökt om bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen i form av s.k. anhörigbidrag och därmed uttryckt önskemål om att biståndet skulle ges från och med den tidpunkt då han kom hem från sjukhuset efter mopedolyckan. 2 009 /1 0:JO1 Vidare framgick att omsorgsnämnden hade meddelat föl- jande beslut. . beviljas bistånd enligt 4 kap. 1 § Socialtjänstlagen till hemtjänst innehållandes hjälp med personlig omsorg och hushållsinsatser motsvarande . . beviljas bistånd enligt 4 kap. 2 § Socialtjänstlagen med anhörig- bidrag enligt nivå 2 med . Beslut gäller från och med 080514 . Vid förändrade förhållanden eller behov kan omprövning ske tidigare. Till beslutet hade fogats en underrättelse om att beslutet kunde överklagas enligt förvaltningslagens bestämmelser. i anmodades att inkomma med utredning och yttrande som särskilt skulle belysa följande frågor. -tagit ställning till ansökan i dess helhet? -Utformningen av beslutet; dvs. har . beviljats både hemtjänst och anhörigbidrag? -Är underrättelsen om möjlighet att klaga på beslutet korrekt utformad? Som remissvar ingav nämnden ett yttrande som hade upprättats av förvalt- ningschefen och handläggaren . I yttrandet anfördes bl.a. följande. Ansökan om anhörigbidrag inkom 080320 vid hembesök. Under hembesöket diskuterades flertalet möjligheter för ekonomisk ersättning från olika förvalt- ningar och myndigheter. Det framkom att . och hans mor varit i kon- takt med andra myndigheter samt med advokat för att få ekonomisk ersättning för den period som förflutit sedan . skrevs ut från sjukhuset. Under hembesöket informerade handläggaren om vilka möjligheter till bistånd som omsorgsförvaltningen kunde bistå med och om möjligheten för . att ansöka om anhörigbidrag, och det gavs information om att det inte finns nå- gon retroaktivitet i omsorgsförvaltningens beslut. . gör en ansökan om anhörigbidrag under hembesöket och den påföljande utredningen bygger på denna ansökan. Ansökan behandlades från och med detta datum och inte retroaktivt bakåt i tiden. . uttrycker att han vill att hans mamma ska få ekonomisk ersättning då han blev utskriven från sjukhuset. Oklart om någon ansö- kan är inlämnad på andra myndigheter, men ansökan på omsorgsförvaltning- en om anhörigbidrag sker först 080320. . uttrycker även sin undran över att kommunen beviljat honom och inte hans mor ekonomisk ersättning. Personer som har ett av omsorgsförvaltningen bedömt stort behov av vård, omsorg eller insatser kan beviljas anhörigbidrag. Detta bidrag gör det möjligt för vårdtagaren att själv välja vem han eller hon vill ersätta för hjälpinsatser som i annat fall omsorgsförvaltningens personal skulle ha givit. Det står den enskilde fritt att välja vårdgivare. Bidraget ersätter således hemtjänst eller är ett komplement till hemtjänst. Hemtjänst enbart med samma beslutade tim är alltid ett alternativ i stället för ersättning som presenteras den sökande. (Bilagan har här uteslutits; JO:s anm.) 2 009 /1 0:JO1 JO önskar att nämnden tar ställning till följande frågeställningar: tagit ställning till hans ansökan i sin helhet? Ansökan rörde ekonomisk ersättning, dvs. anhörigbidrag, vilket bevilja- des efter utredning. Utformningen av beslutet; dvs. har . beviljats både hemtjänst och anhörigbidrag? . har inte beviljats både hemtjänst och anhörigbidrag. Beslutet utformas enbart skriftligen på detta sätt. Beslut ges dels enligt prövning avse- ende 4:1 SoL (hemtjänst enligt ordinarie grunder), dels enligt 4:2 SoL (anhö- rigbidrag) utifrån nämndens riktlinjer. Detta för att möjliggöra för den enskil- de att överklaga via förvaltningsbesvär antalet bedömda tim. hemtjänst. Är underrättelsen om möjlighet att klaga på beslutet korrekt utformad? Underrättelsen om möjligheten att klaga på beslutet har ej lämnats i sin helhet beroende på att beslutet inte gällde ett avslag utan nämnden valde att bifalla hans ansökan. Avslagsbeslut enligt 4:1 SoL överklagas enligt förvalt- ningslagens bestämmelser. Avslagsbeslut enligt 4:2 SoL överklagas enligt kommunallagens bestämmelser. Endast besvärshänvisning gällande förvalt- ningsbesvär bifogades och således har biståndshandläggaren brustit i under- rättelsen om möjlighet att klaga på beslutet enligt kommunalbe- svär. . och . kommenterade remissvaret. De anförde därvid bl.a. att . borde ha beviljats retroaktiv ersättning. Vidare var de missnöjda med att en läkare inom hade dragit in viss medicine- ring för . Därefter inhämtades beslut i ärende dnr 2008/1331:B5. I ett beslut anförde JO följande. JO:s granskning är av rättslig art och avser främst en kontroll av att myndig- heterna har följt de regler som gäller för förfarandet. Som regel uttalar sig JO således inte om myndigheters bedömningar i enskilda fall, särskilt inte om bedömningarna kräver expertkunskaper i t.ex. medicin. JO är dessutom ett extraordinärt tillsynsorgan som inte är avsett att ersätta den tillsyn som ankommer på andra. () har i ärendena med dnr 2007/4470:B5 och 2008/1331:B5 fattat beslut med anledning av och anmälningar dit rörande bl.a. utskrivningen av . efter mopedolyckan. Mot bakgrund av det ovan anförda finner jag inte skäl att för egen del vidta någon åtgärd eller göra något uttalande i anledning av och Maj- klagomål mot sjukvårdspersonal inom . 2 009 /1 0:JO1 När det gäller omsorgsnämndens handläggning av ansökan om anhörigbi- drag vill jag anföra följande. I 5 kap. 10 § socialtjänstlagen (i dess nuvarande lydelse) föreskrivs att so- cialnämnden genom stöd och avlösning bör underlätta för dem som vårdar närstående som är långvarigt sjuka eller som har funktionshinder. Bestämmel- sen innehåller inte några närmare föreskrifter om hur stödet till anhöriga bör utformas, utan kommunerna har getts ett stort inflytande vid utformningen av stödet (se prop. 1996/97:124 s. 133, jfr prop. 2000/01:80 s. 108 f.). Enligt en ändring av bestämmelsen som träder i kraft ska (min kursive- ring) socialnämnden erbjuda stöd eller avlösning för att underlätta för de personer som vårdar eller stödjer en närstående. Ändringen syftar till att tyd- liggöra skyldigheten för socialnämnden att ge stöd och möjligheten för de som vårdar eller stödjer närstående att få stöd (se prop. 2008/09:82 s. 27). Kommunerna kan med stöd av ovan nämnda bestämmelse bl.a. ge ekono- misk ersättning för de vårdinsatser som ges av anhöriga. Varje kommun be- stämmer själv efter vilka riktlinjer sådan ersättning ska utges. I vissa kommu- ner tillämpas s.k. anhöriganställning, vilket innebär att den anhöriga blir an- ställd av kommunen och erhåller lön för sitt arbete. En anhöriganställning har sin grund i ett beslut om hemtjänst enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. Eko- nomisk ersättning för en anhörigs vård och stödinsatser kan även utges som s.k. hemvårdsbidrag, som är en form av ekonomiskt bistånd som utgår med stöd av 4 kap. 2 § socialtjänstlagen (se prop. 2008/09:82 s. 19 f.). En framställning om bistånd ska som regel i första hand prövas som en an- sökan om bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. Om beslutet helt eller delvis går den enskilde emot har han eller hon möjlighet att överklaga beslutet genom s.k. förvaltningsbesvär. . har hos omsorgsnämnden ansökt om bistånd enligt 4 kap. 1 § so- cialtjänstlagen i form av s.k. anhörigbidrag från och med den tidpunkt då han kom hem från sjukhuset efter mopedolyckan . Det finns inte skäl för mig att anlägga några synpunkter på frågan om hu- ruvida det förelåg en rätt till bistånd enligt 4 kap. 1 § socialtjänstlagen. Där- emot skulle framställning om sådant bistånd ha föranlett ett for- mellt beslut. Jag vill i detta sammanhang även påpeka att det beslut som nämnden fatta- de har avsett tiden från . Det framgår inte av beslutet att frågan om bistånd för förfluten tid har prövats. När . ansökte om bistånd uttryckte han ett önskemål om att biståndet skulle beviljas från och med den tidpunkt då han hade blivit utskriven från sjukhu- set. Handläggaren synes ha förklarat att något bistånd inte kunde utgå för tiden före ansökan. Det finns dock varken i journalanteckningarna eller i remissyttrandet något som tyder på att . har frånfallit sitt öns- kemål om bistånd för tiden före . Hans ansökan om bistånd för förfluten tid borde därför ha prövats i sak. Om . därvid inte hade ansetts ha rätt till bistånd borde ansökan i den delen ha föranlett ett tydligt beslut om delvis avslag på framställningen om bistånd. Beträffande utformningen av beslutet om hem- tjänst/anhörigbidrag vill jag anföra följande. 2 009 /1 0:JO1 Det finns inte några särskilda bestämmelser i socialtjänstlagen om hur be- slut enligt lagen ska vara utformade.