frsrdg · GX04JO1 · 2009-11-12 00:00:00 — Reza Emamyfar, som ombud för M.M., uppger i anmälan till JO att M.M. har fått vänta på rätt beslut från HTF:s arbetslöshetskassa, vilket han anser utgöra rasism eller diskriminering. När det gäller hanteringen av M.M:s ärende avseende ansökan om arbetslös- hetsersättning från har det komplicerats av dels att kas- sakort inkommit på ett sent stadium, dels att handläggningen har slagits sam- man med en utredning där ersättningsrätten har ifrågasatts via underrättelse från arbetsförmedlingen. När det gäller kassakorten är det av yttersta vikt att dessa inkommer till kassan . Anledningen till detta är att den formella ansökan om arbetslöshetsersättning sker på kassakorten (9 kap. 1 § p. 1 IAFFS 2006:3). I syfte att tydliggöra vikten av att sända kassakort skickar kassan alltid ett informationsmaterial (bifogas [här utelämnad, JO:s anmärkning]), som den sökande får i samband med att han/hon anmäler sig hos arbetsförmedlingen. I förevarande fall kan konstateras att kassan mottagit de första kassakorten i M.M:s ärende och den första handläggningsåtgärden har sedan vidtagits d.v.s. drygt efter det att kassakorten inkommit. Ett beslut om avslag på yrkan- dena om arbetslöshetsersättning har sedan fattats . M.M. har begärt omprövning av det ifrågavarande beslutet och där kassan i prövning upphävt sitt tidigare beslut. I samband med detta återförvisas ärendet till handläggare för prövning av ersättningsrätten i övrigt. Handläggningen återupptas och avslutas med ett beslut , i vilket M.M:s yrkanden på ersättning från återigen avslås. Utredningen under den ifrågavarande tidsperio- den har rört bedömningen av verksamhet i eget företag, vilket anses vara en relativt komplicerad typ av ärende. M.M. har begärt omprövning även av detta beslut. I omprövningsbeslut daterat , vidhåller kassan sin tidigare uppfattning och kassan avslår M.M:s yrkanden på ersätt- ning. Även om ärendehanteringen i vissa delar har varit komplicerad medger ar- betslöshetskassan att det finns ett flertal brister i handläggningen av M.M:s 2 009 /1 0:JO1 Kassan kunde inledningsvis ha efterhört med M.M. om hon avsåg att söka ersättning, samt även förtydligat vikten av att sända kassakort. Den långa reaktionstiden i ärendets initialskede har medfört en onödigt lång hand- läggningstid. Kassan avser att arbeta vidare med frågan för att komma tillrätta med denna typ av problem. När det sedan gäller tiden fram till dess att kassan fattat sitt första omprövningsbeslut, kan konstateras att det tagit cirka 9 veck- or. ligger emellertid julhelgen som normalt sett inne- bär en viss sänkning av arbetskapaciteten. När det gäller övrig handläggning kan ett flertal brister konstateras bl.a. har tiden mellan kassans första omprövningsbeslut fram till dess att handläggningen har återupptagits, varit oacceptabelt lång och helt i strid med kassans interna arbetsrutiner. Ut- gångspunkten är att handläggning ska inledas skyndsamt, som allra senast . Som en annan åtgärd kunde kassan redan i samband med sitt andra beslut om avslag på M.M:s yrkande om ersättning, ha inlett en utred- ning av ersättningsrätten från och framåt. Detta har dock kommit att ske först . Därefter kan konstateras att tiden som förflutit mellan det att M.M. har begärt omprövning av kassans beslut daterat och fram till dess att omprövning skett, uppgår . Även detta får ses som en oacceptabelt lång handlägg- ningstid. När det gäller den handläggning som skett och framåt vill kassan emellertid framhålla att verksamheten varit utsatt för stora påfrestningar, då med anledning av frekventa och omfattande lagändringar , , , och . Mycket stora an- strängningar har åtgått till att klara av såväl den som maskinella hanteringen av de nya reglerna. Arbetsbelastningen har varit och är fortfaran- de mycket hög för samtlig personal. För att kunna bemöta de ökade kraven har ett flertal nyanställningar skett, men trots det kan konstateras att det fort- farande finns problem. Slutligen anser sig kassan i sak ha fattat korrekta beslut. Som tidigare re- dogjorts för finns dock brister i hanteringen av M.M:s ärenden, vilket kassan beklagar. Kassan bestrider att detta skulle ha sin grund i någon form av diskriminering, utan menar i stället att det rör sig om brister i vissa handlägg- ningsrutiner samt därtill omställningsproblematik i samband med omfattande lagändringar. Till styrkande för det sistnämnda vill kassan hänvisa till Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringens rapporter nr 2007:8 och 10 samt 2007:2324, som påvisar effekterna av regeländringarna med bl.a. en ökad administration och ärendehantering. Reza Emamyfar kommenterade remissvaret och kom in med kompletterande handlingar. I ett beslut uttalade stf JO Ragnemalm följande. Arbetslöshetskassan har medgett, att handläggningen varit behäftad med olika brister, som förorsakat en oacceptabel tidsutdräkt. Jag vill peka på några yt- terligare omständigheter av mera principiell karaktär, som verksamt synes ha bidragit till att sökanden inte fått sin sak prövad inom rimlig tid. Det gäller kassans syn på innebörden av att ett ärende återförvisas och tillämpningen av reglerna om omprövning. Att ett ärende återförvisas innebär enligt gängse juridiskt språkbruk, att den instans som förordnar om återförvisning befriar sig från befattning med ärendet och överlåter det till ett annat organ, som tidigare beslutat i saken. Däremot kan det aldrig bli fråga om någon återförvisning från en enhet till en 2 009 /1 0:JO1 annan inom samma myndighet. Om en arbetslöshetskassa vid omprövning finner, att ett slutligt ställningstagande till sökandens yrkanden förutsätter, att ansvarig handläggare först vidtar ytterligare utredningsåtgärder, innebär detta inte att ärendet återförvisas till denne, utan ärendet är fortfarande anhängigt inom en och samma myndighet. Anledningen till att den som är missnöjd med ett beslut måste begära att kassan själv omprövar detta, innan han kan gå vidare till länsrätt, är naturligt- vis att förfarandet skall bli smidigare och enklare och att onödiga domstols- processer skall kunna undvikas. Detta förutsätter i normalfallet rimligen, att kassan i sitt omprövningsbeslut tar slutlig ställning till sökandens framställ- ning, så att länsrätten om omprövningsbeslutet överklagas kan avgöra saken i ett sammanhang. Det bör undvikas, att prövningen i kassan delas upp i olika moment, medförande serier av grundbeslut och därmed upprepade om- prövningar (och eventuellt efterföljande överklaganden). Detta tycks emeller- tid ha skett i det nu aktuella fallet. Kassan beslöt att avslå M.M:s ansökan om arbets- löshetsersättning med hänsyn till att hon inte ordnat sin barntillsyn och där- med inte stod till arbetsmarknadens förfogande på sätt som erfordrades för att ersättning skulle kunna utgå. Den omprövning av detta avslagsbeslut som påkallades av M.M. resulterade i kassans beslut , i vilket man upphävde det tidigare beslutet utan att ersätta det med något annat. Det innebär, att något slutligt ställningstagande till M.M:s ansökan därmed inte förelåg, och att handläggningen hos kassan skulle fortgå något som i beslu- tet något oegentligt uttrycktes på det sättet att ärendet återförvisades till M.M:s handläggare för prövning av ersättningsvillkoren i övrigt. Trots att ansökningsärendet sålunda inte avgjorts, utan kassan endast frånfallit sin tidigare uppfattning, att barntillsynsproblemet utgjorde hinder för bifall, hän- visades M.M. till att överklaga detta, som omprövningsbeslut betecknade, ställningstagande hos länsrätten. Som jag ser det, rör det sig realiter inte om ett omprövningsbeslut utan om ett under omprövningsförfarandet till M.M. lämnat besked närmast av ser- vicekaraktär om att den ursprungliga avslagsgrunden bortfallit men att om- prövningen fortsätter med inriktning på andra förutsättningar för att ansök- ningen skall kunna bifallas. Hur kassan tänkt sig att en domstolsprövning av detta omprövningsbeslut skulle gestalta sig förefaller gåtfullt. Det tidigare avslagsbeslutet har genom kassans nya besked upphävts, och ur M.M:s per- spektiv befinner sig ärendet därmed de facto på samma stadium som då det anhängiggjordes. Omprövningsbeslutet om man nu ser det som ett form- ligt beslut har alltså inte gått henne emot utan varit till hennes för- del, genom att ett hinder mot bifall till hennes ansökan enligt kassan bortfallit, varför hon rimligen skulle sakna talerätt. Sedan handläggningen av ansökningsärendet fortsatt och inriktats på frå- gan om M.M:s engagemang i näringsverksamhet medförde, att hon var att betrakta som näringsidkare och av denna anledning saknade rätt till arbetslös- hetsersättning, beslöt kassan att avslå ansökningen, då hon var att betrakta som företagare fram till . var det enligt kassans mening inte fråga om ett omprövningsbeslut utan om ett grund- 2 009 /1 0:JO1 läggande beslut, vilket därför försågs med hänvisning till möjligheten att begära sådan omprövning som utgör förutsättning för att sedan efter över- klagande kunna gå vidare till länsrätt. För mig framstår detta beslut i stället som svaret på den begäran om om- prövning som framställdes efter avslagsbeslutet . Först nu har kassan tagit ställning till M.M:s ansökan om arbetslöshetsersättning och framåt med beaktande av samtliga aktuella kriterier. (har kassan dock på detta stadium lämnat öppet för möjligheten till bifall för tiden efter .) Detta beslut skulle följdenligt såsom varande ett omprövningsbeslut ha försetts med fullföljdshänvisning, och en meningsfull överklagandeprocess kunde ha inletts. blev resultatet i stället, att M.M. följde kassans anvisning och begärde omprövning av beslutet . Framställningen besvarades av kassan genom ett nytt omprövningsbeslut , där man vidhöll sin uppfattning, att ansökningen med hänsyn till M.M:s engagemang i näringsverksamhet skulle avslås. Under rubriken upplystes emellertid om att det bolag med vilket M.M. haft befattning enligt inkomna handlingar upphört med sin verksamhet, och ärendet återförvisades än en gång till M.M:s handläggare. Eftersom det enligt kassan nu rörde sig om ett andra omprövningsbeslut, lämnades underrättelse om möjlighet att överklaga beslutet hos länsrätten. Handläggningen kom sedan att fortsätta med prövning av rätt till ersättning under period som inte omfattats av tidigare beslut, tills M.M. tröttnade på hela saken och kassan arkiverade ärendet utan åtgärd. Som framgått är jag av uppfattningen, att kassan krånglat till och försenat handläggningen genom en mindre lyckad tillämpning av omprövningsregler- na. Jag ämnar inte inom ramen för detta klagoärende, där problematiken inte explicit uppmärksammats vare sig i M.M:s anmälan eller i kassans remissvar, på ett mera principiellt plan vidare fördjupa mig i hur omprövningsinstitutet skall hanteras. Upplysningsvis kan nämnas att hithörande frågor kommer att behandlas av den tillsatta utredningen (Ju 2008:08) om en ny förvalt- ningslag (dir. 2008:36). Med dessa uttalanden är ärendet avslutat. I ett ärende om arbetslöshetsersättning har uppgifter om en sökande hämtats in på sökandens blogg; även fråga om i vilken turordning ärenden ska behandlas (Dnr 3964-2007) . anmälde Arbetslöshetskassan Alfa (Alfa-kassan) till JO. Hon upp- gav att hon, efter att ha varit egen företagare, anmälde sig som arbets- sökande hos arbetsförmedlingen . Därefter sammanställde hon de handlingar som Alfa-kassan anger att företagare måste bifoga sin ansökan för att inte riskera att behöva komplettera och försena ärendet. 2 009 /1 0:JO1 lämnade in sin ansökan . När hon inte hade hört något, ringde hon kassan och fick då beskedet att kötiden var ca . fick hon ett brev om att hennes ansökan behövde kom- pletteras. Kompletteringen avsåg bl.a. den enskilda firma som hon drev åren 19971999. Hon skickade in uppgifter till kassan men hörde sedan inget. När hon då ringde kassan fick hon beskedet att hon hamnat sist i kön igen och att det var hennes fel eftersom hon behövt göra kompletteringar. Hon kritiserade Alfa-kassans handläggning på sin blogg på Internet. skickade Alfa-kassan åter en begäran om komplettering. I den hänvisade kassan till uppgifter på hennes blogg om att hon studerat en kurs om 10 poäng. Kassan uppmanade nu henne att, om studierna bedrivits på deltid, fylla i en bifogad studieförsäkran. Kassan hade således googlat sig fram till hennes kritik och genom de uppgifter som de hittat på hennes blogg straffat henne med ytterligare en försening av ärendet. Anmälan remitterades till Alfa-kassan, som i ett av kassaföreståndaren undertecknat yttrande inledningsvis uppgav att kassan inte straffar sina försäkrade genom att förlänga handläggningstiden. Ären- dena handläggs i den följd de blivit kompletta. Om ett ärende behöver kom- pletteras ett flertal gånger kan handläggningstiden bli lång. Kassan avsåg att göra en översyn av detta förfaringssätt. Beträffande uppgifterna på anmälarens blogg yttrade kassan: Det ingår inte i handläggarnas arbetsinstruktioner att söka efter information i bloggar, TV-program eller dylikt. Om personalen ändå, via dessa kanaler, får information om sådant som kan ha betydelse för handläggningen anser kassan att det ligger i kassans utredningsskyldighet att utreda detta. I ärendet hittades en blogg av en sommarvikarie i kassans kundtjänst. Det- ta skedde i samband med att den anställde surfade för att se vad som skrevs om Alfa-kassan och därigenom skaffa sig ytterligare kunskaper om sin ar- betsgivare. Tjänsteanteckning om uppgifterna i bloggen gjordes varvid den kom till handläggarens kännedom. Handläggaren uppger att han, efter att ha läst an- teckningen, begärde en komplettering från . avseende studierna. Studier får normalt inte bedrivas som arbetslöshetsersättning upp- bärs. Vidare hittade handläggaren vid en rutinmässig sökning i att enskild firma finns i namn. I sitt beslut uttalade JO Axberger följande. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska domstolar samt förvaltningsmyndig- heter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartisk- het. Bestämmelsen ger uttryck för de objektivitets- och likhetsprinciper som gäller inom myndigheterna men även för de privaträttsliga organ som fullgör förvaltningsuppgifter. Lika fall ska således behandlas lika. Anmälaren skriver att kassan googlat sig fram till min kritik av dem och straffar mig nu med ytterligare försening av mitt ärende genom information de hittat i min blogg. Kassans beskrivning är att den aktuella informationen hittades av en sommarvikarie i kassans kundtjänst i samband med att vikarien i fråga surfade för att se vad som skrevs om Alfa-kassan. 2 009 /1 0:JO1 för att anmälaren kopplar samman den kritik hon säger sig ha uttalat mot kassan med den förfrågan hon fick. Från kassans synpunkt gäller dock att denna har att utreda och bedöma rätten till ersättning. I den utredningsskyl- digheten ligger att beakta de uppgifter som föreligger i ärendet oavsett var uppgifterna kommer ifrån. Uppgifter som tillför ett ärende något i sak ska den sökande ges möjlighet att yttra sig över, något som också skett i ärendet. I formell mening finns det således inte något utrymme för kritik mot kas- san. Det inträffade visar emellertid vikten av att utredningsrutiner, inklusive de informationskällor som används, är generellt utformade så att det inte med fog kan göras gällande att lika ärenden behandlas på olika sätt. Ett mer slumpvist sökande av information på Internet ter sig därvid som en problema- tisk utredningsmetod. Jag vill emellertid också framhålla, att den som i likhet med anmälaren offentliggör information om sig själv har anledning att beakta att sådan information blir tillgänglig även för myndighetsutövande organ och att dessa har skyldighet att ta hänsyn till information som kommer till deras kännedom. Att handläggningen av ärende drog ut synes ha sam- band med att utredningen i ärendet kompletterades vid ett flertal tillfällen på Alfa-kassans initiativ och att ärendet vid varje kompletteringstillfälle placera- des sist i turordningen bland de ansökningar som behandlades. Kassan har i sitt remissvar också uppgett att man tar hand om handlingar i den ordning de kommer in och handlägger ansökningarna i den ordning de blivit kompletta. Det torde vara en om än icke uttryckligt uttalad så ändå naturlig förvalt- ningsrättslig utgångspunkt att ärenden ska handläggas i den ordning de in- kommer. Ytterst kan en sådan utgångspunkt härledas ur bestämmelsen i 1 kap. 9 § regeringsformen. I praktiken påverkas det enskilda ärendets hand- läggning emellertid av en rad omständigheter, som leder till att det är omöjligt att upprätthålla en exakt turordning. Att ett ärende måste kompletteras utgör en särskild komplikation i det hänseendet. I det sammanhanget kan nämnas att med den ordning som kassan synes ha riskerar den sökande att, om kassan gör en bristfällig bedömning av kompletteringsbehovet eller utformar en anmodan på ett oklart sätt, oförskyllt placeras sist i kö. Från det mer generella perspektiv som JO kan anlägga på saken gäller att man i en verksamhet av kassans slag är skyldig att, precis som beträffande de utredningsmetoder som tillämpas, ha generella rutiner, som tillämpas på ett likformigt sätt. Sådana rutiner bör vara grundade på principiella överväganden. Kassan har i remiss- svaret uppgett att förfaringssättet med turordningen för behandling av ärende- na är under översyn. Jag utgår från att synpunkter av det slag som nämnts därvid beaktas. 2 009 /1 0:JO1 Under en pågående brottsutredning har den misstänkte avlägsnats ur landet; utredning om åklagarens och handläggning av ärendet (Dnr 4064-2007 och 4587-2007) I ett beslut uttalade JO Axberger följande. En kvinna, , hade polisanmält sin före detta sambo . för sexuella övergrepp, misshandel och hot. Gärningarna rubricerades som grov kvinno- fridskränkning. När förundersökningen var i sitt slutskede avlägsnades M.K. lades förundersökningen ned. N.N anmälde åklaga- ren till JO. Av anmälan framgick bl.a. följande. N.N hade förberett sig på rättegång när hennes advokat informerade henne om att beslutat att utvisa M.K. Beslutet hade verkställts dagen därpå och godkänts av åklagaren. Vid kontakt med åklagaren uppgav denna att bar ansvaret för det inträffade; att hade verkställt utvisningen förvånade åklagaren. Vid kontakt med fick N.N. beskedet att verket aldrig skulle ha utvisat M.K. om inte åklagaren hade godkänt det. Enligt tjänstemannen vid fanns ingen spärr som hindrade utvis- ningen. Såväl verket som polisen angav att åklagaren hade godkänt utvisning- en. kunde inte med ord beskriva hur illa det inträffade hade berört henne. Hon kände sig djupt sårad och kränkt över att hon inte ens tillfrågades innan M.K. Hon har ifrågasatt varför inte åklagaren väckt åtal då åklaga- ren uppgett att det funnits tillräckliga bevis för det, att det var ett uppenbart fall och att M.K. naturligtvis skulle åtalas. är nu i frihet i sitt hemland medan hon upplever sig som fången i sin lägenhet och mår mycket dåligt. och anmodades att yttra sig i ärendet. Yttrandena skulle innefatta en redogörelse för myndigheternas eventuella regler och rutiner vid tillämpningen av 12 kap. 9 § andra stycket utlännings- lagen (2005:716). gav genom generaldirektören in ett yttrande av vilket det framgick följande. har av JO anmodats att göra en utredning samt yttra sig över N.N:s anmälan till JO. Yttrandet skall innefatta en redogörelse för Migra- tionsverkets regler och rutiner vid tillämpningen av 12 kap. 9 § andra stycket utlänningslagen (2005:716). har gjort gällande att bär 2 009 /1 0:JO1 ansvar för att ett utvisningsbeslut rörande M.K. verkställts trots att misstanke om grov kvinnofridskränkning förelåg mot honom. avslog M.K:s ansökan om uppe- hållstillstånd i . Beslutet har vunnit laga kraft. prö- vade om uppehållstillstånd kunde beviljas enligt 2 kap. 5 b § utlänningslagen (1989:529) men fann att förutsättningar för detta sakna- des. I IT-stöd Skapa som ska åskådliggöra och styra asylpro- cessen framgår att verkets handläggare inför verkställighet av ett avlägsnan- debeslut skall kontrollera om utlänningen förekommer i misstanke- eller brottsregistret. Om utlänningen förekommer i något av registren, skall ansva- rig åklagare kontaktas. En skärmbild ur IT systemet Skapa bifogas, bilaga 1 [bilagorna här utelämnade; JO:s anmärkning]. Av en tjänsteanteckning som upprättats i ärendet framgår att en tjänsteman vid kontaktade , åkla- garkammaren i , efter det att han av polismyndigheten i Helsing- borg informerats om att M.K. var misstänkt för grov kvinnofridskränkning. Vid samtalet informerades om att avvisningsbeslutet skulle komma att verkställas . Verkets handläggare och åklagaren var överens om att verkställighet av avlägsnandebeslutet skulle fortgå. skulle återvända till skulle åklagaren komma att ta upp ärendet om grov kvinnofridskränkning på nytt. Kopia av upprättad tjänsteanteckning bifogas, se bilaga 2. Av 12 kap. 9 § andra stycket utlänningslagen (2005:716) framgår att ett beslut om avvisning eller utvisning inte får verkställas förrän en utlänning avtjänat ett fängelsestraff eller verkställigheten av fängelsestraffet har flyttats till ett annat land eller innan ett allmänt åtal slutligen prövats, alternativt att åtalet lagts ner. I finns rutiner för hur verkets personal skall agera i sådana ärenden. Av rutinerna framgår att åklagare ska kontaktas i de fall åtal väckts för att undersöka om åtalet ska läggas ner i de fall utlänningen i stället lämnar lan- det. Utdrag ur bifogas, bilaga 3. I ärendet rörande M.K. har handläggaren agerat i enlighet med utlänningsla- gen och rutiner. Åklagaren har kontaktats och åtal hade inte väckts vid tiden för verkställighet av avvisningsbeslutet. Yttrandet avslutades med att konstaterade att tjänstemannen följt gällande regelverk. Den tjänsteanteckning som åberopas i yttrandet upprättades av beslutsfattare . Förutom formella upplysningar om ärendet och viss annan kringinformation innehåller tjänste- anteckningen följande upplysningar om samtal med åklagaren : förklarar att misstanke finns mot M.K. för grov kvinnofridskränk- ning. UT [undertecknad] undrar om kommer att vidta några åtgär- der. undrar om M.K. kommer att verkställas som planerat eller om kommer att skjuta upp resan så att hon vet om hon ska vidta ytterligare åtgärder i ärendet. UT berättar att M.K. kom- mer att verkställas som planerat såvida inte begär att verkställighe- ten ska skjutas upp tills lagföring kan ske. Det råder enighet kring fortsatt verkställighet . återvänder till kommer dock att ta upp ärendet om grov kvinnofridskränkning på nytt. 2 009 /1 0:JO1 gav genom vice riksåklagaren in ett yttrande, där bl.a. följande framfördes. har hos ombudsmän framfört klagomål på en åklagares hantering av ett ärende där N.N. Av handlingarna framgår att en anmälan gällande misshandel/grov kvinno- fridskränkning inkom till åklagarkammaren . Åklaga- ren expedierade direktiv till polisen samt ingav en framställan om målsägandebiträde till tingsrätten. En anmälan gällande ofredande inkom till åklagarkammaren . Åklagaren beslutade att lägga ned förundersökningen med motiveringen att det kunde antas att åtal för brottet inte skulle komma att ske till följd av en bestämmelse om åtalsunderlåtelse i 20 kapitlet rättegångsbal- ken. Förundersökningen avseende den förstnämnda anmälan pågick alltjämt. har beslutat att den misstänkte skulle avvisas från Sveri- ge. Inför verkställigheten av beslutet har tagit kontakt med åklagaren. Åklagaren har uppgett att man då diskuterade huruvida den miss- tänkte skulle avvisas direkt eller om man skulle avvakta rättegången. Vad åklagaren minns bestämdes inte vad som skulle ske. kom det till åklagarens kännedom att den misstänkte hade avvisats. Åklagaren har därefter undersökt möjligheterna att lagföra den misstänkte i sitt hemland.