frsrdg · GW04RS1 · 2009-01-01 00:00:00 — föreskrifter som enligt denna lag eller andra författningar får meddelas av riksdagsförvaltningen, 7. riksdagsförvaltningens arbetsordning, 8. slutande av kollektivavtal med arbetstagarnas huvudorganisationer, avbrytande av annan förhandling än förhandling i tvist om avtal, lockout eller annan stridsåtgärd samt andra förhandlingsfrågor som är av principiell natur eller har större ekonomisk betydelse eller är gemensamma för och dess myndigheter, 9. anställning av biträdande riksdagsdirektör och chef vid kammarkansliet, utskotten samt , chef vid administrativa avdelningen, chef vid kommunikationsavdelningen, kanslichef vid internationella kansli, säkerhetschef och chef vid , 10. lön och andra anställningsförmåner för riksdagsdirektören, 11. frågor som avses i 4 §, 12. frågor som hänskjuts till styrelsen från rådet för ledamotsnära frågor samt 13. frågor som är av större vikt eller principiell betydelse eller som riksdagsdirektören hänskjuter till styrelsen. Denna lag träder i kraft . 3 Ärendet och dess beredning 3 ÄRENDET OCH DESS BEREDNING 2008/09:RS1 16.42 2008/09:RS1 3 ÄRENDET OCH DESS BEREDNING 16.42 I ärendet behandlas huvudsakligen en rad olika frågor som rör arbetsformer och andra frågor som regleras i riksdagsordningen (RO). Ärendet har i dessa delar tagits upp och beretts vid talmannens samråd med partigruppernas särskilda företrädare (se 1 kap. 5 § RO). Dessutom behandlas det uppdrag som riksdagsstyrelsen genom beslut lämnade åt riksdagsförvaltningen att göra en översyn av reglerna om enskilda studieresor och EU-tjänsteresor. Översynen skulle syfta till att skapa ett enhetligare regelverk för riksdagsledamöters enskilda utlandsresor anpassat till det mer internationaliserade riksdagsarbetet. Förste och tredje vice talmännen har lämnat synpunkter, och frågan har sedan beretts vid talmannens samråd med gruppledarna. 4 Riksdagsstyrelsens överväganden och förslag 4 RIKSDAGSSTYRELSENS öVERVäGANDEN OCH FöRSLAG 2008/09:RS1 2008/09:RS1 4 RIKSDAGSSTYRELSENS öVERVäGANDEN OCH FöRSLAG 4.1 Formerna för utseende och anställning av riksdagsdirektör förslag i korthet Val av ny riksdagsdirektör ska i fortsättningen beredas av en grupp bestående av talmannen och de särskilda företrädarna för partigrupperna. Valet ska äga rum sedan en ny riksdag samlats efter ett ordinarie val, men beredningen kan inledas redan före riksdagsvalet. Omröstningsreglerna ändras så att en riksdagsdirektör måste väljas med en bred enighet. Titeln kammarsekreterare avskaffas och i stället används genomgående titeln riksdagsdirektör. Termen kammarsekreterare kommer i fortsättningen att användas om den funktion som fullgörs av de personer som utöver riksdagsdirektören biträder talmannen vid ledningen av kammarens sammanträden. Riksdagsdirektörens lön och övriga anställningsvillkor ska som bestämmas av styrelsen. Nuvarande ordning Kammarsekreterarens/riksdagsdirektörens uppgifter Kammaren utser en kammarsekreterare, som enligt 9 kap. 1 § 1 st. RO har till uppgift att låta föra protokollet vid sammanträden med kammaren och expediera riksdagsbesluten. Kammarsekreteraren ska också biträda talmannen i övrigt. Kammarsekreteraren med tjänstebenämningen riksdagsdirektör är vidare chef för riksdagsförvaltningen och sekreterare i krigsdelegationen (RO 9.1.1). Riksdagsdirektören har rätt att delta i riksdagsstyrelsens överläggningar (RO 1.5.2). Som chef för riksdagsförvaltningen ansvarar riksdagsdirektören för och leder verksamheten enligt riksdagsstyrelsens direktiv och riktlinjer. När riksdagsdirektören inte är i tjänst eller på tjänsteresa ska uppgifterna som chef för riksdagsförvaltningen i första hand skötas av kanslichefen för kammarkansliet och i andra hand av en tjänsteman inom riksdagsförvaltningen som riksdagsdirektören utser efter samråd med talmannen (12 § lagen [2000:419] med instruktion för riksdagsförvaltningen). Riksdagsdirektören är ledamot och sammankallande i rådet för ledamotsnära frågor (13 §). Innan riksdagsdirektören avgör ett ärende av särskild betydelse för ledamöter ska förslaget föreläggas rådet (14 §). Riksdagsdirektören kan hänskjuta ärenden till styrelsen för avgörande (15 §). Styrelsen har en vidsträckt rätt att delegera avgörandet av ärenden till riksdagsdirektören (17 §). Denne har i sin tur möjlighet att i den omfattning som framgår av arbetsordningen eller särskilda beslut överlåta åt en annan tjänsteman att avgöra ärenden (25 §). I riksdagsdirektörens ansvar och uppgifter ingår att se till att verksamheten bedrivs författningsenligt och effektivt. Dessa uppgifter anges närmare i nio punkter i två paragrafer i instruktionen (1819 §§). Riksdagsdirektören är slutligen ordförande i personalansvarsnämnden. Val av kammarsekreterare av kammarsekreterare ska äga rum vid början av närmast efter ett ordinarie val till och gälla för tiden till dess ett nytt val av kammarsekreterare förrättas. Mandatperioden är alltså oberoende av om extra val äger rum. Valet förbereds inte av valberedningen. Förslag lades fram av förste vice talman under enkammarriksdagen . har förslag lagts fram av gruppledaren för det största partiet eller det största partiet i den styrande majoritetsgrupperingen efter samråd med gruppledarna i övriga partier. Även det senaste nyvalet (1998) gick till på detta sätt. Talmannen kontaktade det största partiets gruppledare som i sin tur samrådde med de övriga partiernas gruppledare. Valet kan ske med acklamation. Så har skett vid alla val , även vid de tre tillfällen då en ny kammarsekreterare har valts (1971, 1988, 1998). Om det finns fler kandidater ska valet förrättas med slutna sedlar med tillämpning av det förfarande som är föreskrivet för val med slutna sedlar av talman (8 kap. 1 § 2 st. RO). Det innebär att det för att bli vald i första valomgången krävs mer än hälften av de avgivna rösterna. Uppnår ingen av kandidaterna denna röstövervikt förrättas ett nytt val. Om inte heller då någon får mer än hälften av rösterna blir det ett tredje val mellan de två som vid andra omgången uppnådde de högsta röstetalen. Vid detta val blir den vald som får flest röster. Enligt praxis räknas även ogiltiga röster som avgivna. Det enda formella behörighetskravet för att kunna väljas till kammarsekreterare är svenskt medborgarskap (11 kap. 9 § 3 st. RF). Val av andra befattningshavare i myndigheter under Riksdagsdirektören är en av flera högre tjänstemän som väljs av . De andra är chefsjustitieombudsmannen, de tre övriga ombudsmännen och de två ställföreträdande ombudsmännen samt de tre riksrevisorerna. Dessa val bereds av . Valen av chefsjustitieombudsmannen och de tre övriga ombudsmännen gäller från valet eller den senare tidpunkt som bestämmer till dess att nytt val har genomförts under fjärde året därefter och den då valde har tillträtt uppdraget. Valet ska emellertid aldrig gälla längre än till utgången av detta år. En motsvarande regel gäller för valen av riksrevisorer med den skillnaden att deras mandatperiod är utan möjlighet till omval. Därutöver väljer enstaka befattningar i vissa nämnder som lyder under , t.ex. ordförande i . Dessa val bereds antingen av valberedningen eller KU. För några val saknas föreskrifter om beredning. Dit hör förutom det som gäller kammarsekreterare val av talman och vice talmän. Förhållandena i vissa grannländer finns en generalsekreterare som är sekreterare för och chef för hela kansli. När generalsekreterarens tjänst är vakant eller generalsekreteraren är förhindrad att sköta sina uppgifter sköts uppgifterna av biträdande generalsekreterare (§ 75). väljer generalsekreterare sedan tjänsten har utlysts och kanslikommissionen har yttrat sig om de sökande. består av talmannen och vice talmännen samt fyra riksdagsledamöter och fyra ersättare som väljs av i början av valperioden. Om det finns flera sökande väljer mellan dessa (RO § 16). Några särskilda regler om valet finns inte. Inte heller har några regler om valperiod påträffats, vilket får uppfattas så att generella regler om entledigande av tjänstemän tillämpas. I danska har en ny folketingsdirektør utsetts. Efter folketingsvalet utannonserades tjänsten i de stora dagstidningarna. Det nya presidium (formand och fyra næstformand) sammanträdde första gången och träffade då en konsultfirma och anställningsutskottet för att dryfta kravprofilen och lägga fast processen. Ansökningstiden gick ut . Under resten av skedde först ett urval av kandidater till en första intervjurunda, som genomfördes . Därefter genomfördes en psykologisk testning och ett uppföljande samtal med psykolog. En andra intervjurunda med de slutliga kandidaterna ägde rum . Det slutliga beslutet togs . Därefter genomfördes en kontraktsförhandling. Vid intervjuerna deltog præsidiet, som fungerade som det faktiska anställningsutskottet. En personalrepresentant utsedd av fackföreningarna tilläts delta liksom den vikarierande folketingsdirektøren och personalchefen. Dessa tre gjorde ett uttalande med generella iakttagelser om administrationens behov. De uttalade sig däremot inte om enskilda kandidater. Præsidiet fattade därefter beslutet som i enlighet med Forretningsordenen (§ 45) godkändes av Udvalget for Forretningsordenen där formanden är ordförande. I norska tillsätts stortingsdirektøren av efter förslag från presidentskapet. Anställningen gäller för av med möjlighet till omval. Vid den senaste tillsättningen av en ny stortingsdirektør 1990 blev tjänsten kungjord offentligt enligt den procedur som gäller för tillsättningen av statliga tjänster. Ett krav för tjänsten var juridisk ämbetsexamen. Någon extern expertis användes inte vid denna rekrytering. Personalen hade ingen formell roll vid tillsättningen. När därefter innehavaren har omvalts har detta föreslagits av presidentskapet utan föregående kungörelse. Presidentskapet fastställer lön och övriga anställningsvillkor. Stortingsdirektøren omfattas av pensionsordning. Direktøren har rätt till avgångsersättning (ventelønn) om han eller hon inte övergår i annan statlig eller privat tjänst vid utgången av en förordnandeperiod. Ersättningen utgör av lönen och utgår under högst . Styrelsens överväganden och förslag Beredning av valet och förslagsrätt Enligt styrelsen bör beredningen av valet vara betydligt mer ingående än som varit fallet. Styrelsen anser därför att tillsättningen av riksdagsdirektör ska beredas av en grupp bestående av talmannen och gruppledarna för samtliga riksdagspartier. Enighet mellan partierna ska eftersträvas vid denna beredning. Hur beredningen ska gå till lämpar sig inte för reglering, men möjliga tillvägagångssätt beskrivs nedan i avsnittet Ansöknings- eller annat rekryteringsförfarande. Som sekreterare i beredningsgruppen bör en högre tjänsteman utses av gruppen. Det bör givetvis inte vara någon som själv kan komma i fråga för tjänsten. Detta behöver inte regleras. Det följer av regeringsformen att endast den som är svensk medborgare kan väljas till riksdagsdirektör. Valproceduren Valproceduren i kammaren bör inledas med att talmannen redogör för beredningsgruppens förslag. Därpå kan följa en överläggning där andra förslag kan framställas. Om endast en person föreslagits har kammaren att anta eller förkasta det framlagda förslaget genom acklamation. Förkastas förslaget återgår ärendet till beredningsgruppen. Om två eller flera förslag läggs fram sker val med slutna sedlar. För att tillgodose minoritetsintressena bör enligt styrelsens mening valet bli avgörande i första valomgången endast om någon kandidat får minst tre fjärdedelar av de avgivna rösterna. Uppnår ingen kandidat detta röstetal sker ett nytt val med samma beslutsregel, dvs. minst tre fjärdedelar. Leder inte heller denna omgång till resultat sker en ny beredning. Valperiodens längd och möjligheten till omval m.m. Om man vill ha kvar knytningen av förordnandeperioden till valperiod måste valet gälla . Omval bör vara möjligt. Om omval önskas från båda parters sida kan beredningsprocessen förenklas. Styrelsen vill erinra om att om anställningen som riksdagsdirektör blir ledig sker enligt RO:s generella regler kompletteringsval för den återstående tiden med tillämpning av samma förfarande som vid det ursprungliga valet (7 kap. 12 § 2 st. RO). Tidpunkten för valet Tidpunkten bör enligt styrelsens mening vara i princip densamma som enligt gällande lagstiftning, dvs. vid början av närmast efter ett ordinarie val till . I praktiken har det inneburit att valet ägt rum vid kammarens första sammanträde efter valet av talmän. kan det bli nödvändigt att valet i praktiken sker något senare än . När en ny riksdagsdirektör ska utses får det förutsättas att beredningen av valet i huvudsak äger rum under den gamla tid. Det bör inledas i så god tid att ett preliminärt förslag föreligger före sommaruppehållet. När den nya samlats måste beredningsgruppen, eventuellt i en förändrad sammansättning, träffas för att bereda det formella förslaget. Särskilt om det preliminära förslaget inte var enigt kan det krävas mer än ett sammanträde. Valet kan då få uppskjutas . Handlar det om ett omval eller ett enigt preliminärt förslag bör valet kunna äga rum första sammanträdesdagen efter det att kammaren ajournerats för att ge beredningsgruppen tillfälle att samlas. Titelfrågan används titlarna kammarsekreterare och riksdagsdirektör. Det senare är enligt RO tjänstebenämningen. Enligt styrelsens uppfattning bör endast en beteckning användas, nämligen riksdagsdirektör. Termen kammarsekreterare kommer i fortsättningen att användas om den funktion som fullgörs av de personer som utöver riksdagsdirektören biträder talmannen vid ledningen av kammarens sammanträden. I sammanhanget bör också titeln för chefen för kammarkansliet ändras till biträdande riksdagsdirektör. Bestämmande av lön och andra anställningsvillkor beslutar riksdagsstyrelsen om riksdagsdirektörens lön och andra anställningsvillkor (inklusive pensioner). Enligt styrelsen finns det ingen anledning att ändra på denna ordning. Riksdagsdirektören är högsta tjänsteman och som sådan underställd styrelsen. Riksdagsdirektörens lön och andra anställningsvillkor bör beredas av en grupp bestående av talmannen och två ledamöter som utses av styrelsen bland styrelsens ledamöter. Gruppen bör biträdas av en utomstående expert i chefslönefrågor. Ansöknings- eller annat rekryteringsförfarande Om beredningsgruppen vill använda ett sökförfarande krävs en arbetsbeskrivning och uppgifter om de krav som ställs på de personer som kan komma i fråga för tjänsten samt en prioritering av dessa krav (kravprofil). Tillämpas ett ansökningsförfarande (eller möjlighet till intresseanmälan) måste givetvis också en annons utformas. Ett alternativt eller kompletterande förfarande skulle vara att anlita ett rekryteringsföretag. Som framgått ovan skedde det i danska då en nyrekrytering genomfördes. I har möjligheten utnyttjats av vid rekryteringen av riksrevisorer. Regleringen Förslagen föranleder först och främst en ändrad reglering i 9 kap. 1 § med tillhörande tilläggsbestämmelse. Förutom titeländringen införs i paragrafen riksdagsdirektörens huvudsakliga uppgifter, vilka tidigare delvis fanns i tilläggsbestämmelsen 9.1.1. Av huvudbestämmelsen ska också framgå att valet ska beredas och vilka beslutsregler som ska iakttas om det finns fler än en kandidat vid valet. I tilläggsbestämmelsen anges beredningsgruppens sammansättning. Följdändringar sker i 9 kap. 8 § och tilläggsbestämmelserna 1.5.2, 7.2.2 och 7.4.4. En ny tilläggsbestämmelse införs, 2.1.1. Ändring sker också i 12 och 15 §§ lagen (2000:419) med instruktion för riksdagsförvaltningen. 4.2 Interpellationer Styrelsens förslag i korthet Den försöksverksamhet med besvarande av interpellationer som pågått under augustiseptember 2007 och 2008 permanentas. Detta innebär att en möjlighet ska finnas att anordna interpellationsdebatter , men det behöver inte ske, t.ex. sommaren före ett riksdagsval. Försöksverksamhet och 2008 och 2008 anordnades försöksvis interpellationsdebatter . Dessa ägde rum i Andrakammarsalen med början . I samband med denna försöksverksamhet har också frågan tagits upp om möjligheten att väcka interpellationer före start). Detta skulle emellertid inte påverka den försöksvis prövade ordningen för interpellationsdebatterna som alltjämt skulle äga rum endast under delar av . beslutade talmannen i samråd med gruppledarna att interpellationer skulle få framställas fr.o.m. t.o.m. för besvarande under /07. De första interpellationsdebatterna ägde rum , och därefter hölls debatter samt . väcktes 56 interpellationer av 32 ledamöter. Sju av dessa återtogs. Fem besvarades inte före slut och föll då i enlighet med reglerna i 6 kap. 1 § RO. Anledningen till att de inte besvarades var i fyra fall statsrådets utlandsresa och i ett fall statsrådets avgång. Av de återstående 44 interpellationerna besvarades 13 , tio , elva , sju och tre . Något färre interpellationer (48) väcktes av betydligt färre ledamöter (13). svarade en enskild ledamot för av de inlämnade interpellationerna. Av de 48 som lämnades in återtogs en interpellation och en annan besvarades inte. Anledningen till att interpellationen inte besvarades var att statsrådet var på tjänsteresa vid det enda kvarvarande svarstillfället under . Av de återstående interpellationerna besvarades nio , tre , 24 , en och nio . Nedan lämnas en sammanställning över inlämnade interpellationer respektive 2008. Antal interpella-tioner Besva-rade Åter-tagna För-fallna Antal inter-pellanter 2006/07 56 44 7 5 32 2007/ De inlämnade interpellationerna fördelar sig på partier på följande sätt. s mp fp v m Summa 2006/07 48 2 3 3 56 2007/% 4 1 1 48 Summa 90 6 4 3 1 104 Även om huvudanledningen till dessa kammarsammanträden var att hålla interpellationsdebatter innebar dessa sammanträden formellt att kammararbetet återupptogs efter sommaruppehållet. Följaktligen kunde även beslut fattas. Eftersom inget av dessa sammanträden var arbetsplenum kunde inga ärenden tas upp till avgörande. Däremot förrättade kammaren val och beslutade om hänvisning av ärenden till utskott och om förlängd motionstid m.m. Styrelsens överväganden och förslag Efter den reform som genomfördes (förs. 1993/94:TK1, bet. KU18) pågår men med ett längre uppehåll . prövades en ordning med skriftliga frågor och svar till och från statsråden . Detta skriftliga frågeinstitut permanentades och utsträcktes till fr.o.m. . Enligt styrelsens uppfattning har försöksverksamheten visat att det finns ett behov av att kunna väcka interpellationer och få interpellationer besvarade . Det är viktigt för medborgarnas förtroende för och riksdagsledamöterna att aktuella politiska frågor kan tas upp och diskuteras i under större delen av året. Styrelsen anser dock inte att det ska vara obligatoriskt att anordna interpellationsdebatter utan att det ska finnas en sådan möjlighet. Vissa år, t.ex. valår, kanske möjligheten inte utnyttjas. Om möjligheten ska utnyttjas ett visst år måste talmannen efter samråd med riksdagsstyrelsen besluta om ett kortare sommaruppehåll detta år än vad som vanligtvis gällt (jfr 2 kap. 6 § RO). Vad gäller framställandet av interpellationer ska inget särskilt beslut behöva fattas om tidsperioden. Det bör i princip inte finnas något hinder att väcka en interpellation när som helst under . Men väcks den under ett uppehåll i kammararbetet börjar svarsperioden inte löpa förrän kammararbetet återupptagits efter ett uppehåll (6 kap. 1 § 2 st. Svarstiden påverkas även av den stoppdag för inlämnandet av interpellationer som fastställts av talmannen efter samråd med gruppledarna till cirka en månad före sommaruppehållet. Styrelsen har ställt sig frågan om denna stoppdag ska finnas kvar om möjligheten finns att få interpellationer besvarade efter sommaruppehållet. Men med hänsyn till att interpellationerna bör besvaras medan de ännu har aktualitet bör även fortsättningsvis en stoppdag finnas . Styrelsen är dock bekymrad över anhopningen av framställda interpellationer på stoppdagen . Den ledde till att kammarens arbete måste förlängas . Det är angeläget att på olika sätt söka förhindra att detta upprepas. Någon särskild stoppdag behövs inte. De interpellationer som ställs senast före det sista kammarsammanträdet för besvarande av interpellationer och av någon anledning inte kan besvaras senast vid detta sammanträde har förfallit. Men de kan ställas på nytt när det nya börjar. Förslaget medför en ändring i stoppdagsreglerna i RO 6.1.1. 4.3 Undertecknande av interpellationer och skriftliga frågor Styrelsens förslag i korthet Kravet på egenhändigt undertecknande av interpellationer och skriftliga frågor slopas. Gällande regler För både interpellationer och skriftliga frågor gäller att de ska vara egenhändigt undertecknade av interpellanten respektive frågeställaren (RO 6.1.1 st. 1, 6.4.1 st. 1). Någon motsvarande reglering finns inte för motioner. behandling i behandlade en motion som vände sig mot att motioner ofta inte är egenhändigt undertecknade (bet. 2000/01:KU4 s. 21). uttalade att det saknades anledning att anta att den nuvarande ordningen vållat några svårigheter. Utskottet pekade på att RO inte ställer krav på undertecknande av motioner över huvud taget och att ett egenhändigt undertecknande inte behövs om det är ställt utom tvivel att motionen härrör från riksdagsledamoten. Enligt utskottets mening saknades behov av att ändra den nuvarande regleringen. Frågan om ändring av rutinerna ankom enligt utskottet på riksdagsstyrelsen att överlägga om och kunde även tas upp i samrådet mellan de särskilda företrädarna för partigrupperna och talmannen. Utskottet var inte berett att förorda något initiativ i frågan. Frågan om egenhändigt undertecknande av motioner liksom av interpellationer och skriftliga frågor togs åter upp i med anledning av en motion med krav på införande av en möjlighet till elektroniska signaturer på sådana dokument (bet. 2006/07:KU14 s. 9 f.). Utskottet erinrade om att den nuvarande utformningen av motioner inte är lagreglerad och ger utrymme för att lämna motioner utan egenhändig namnteckning. Utskottet var inte berett att förorda en lagreglering om undertecknande av motioner. Det ankom, som utskottet tidigare anfört, på riksdagsstyrelsen och talmannen i samråd med de särskilda företrädarna för partigrupperna att ta upp frågor kring ändrade rutiner för motionsavlämnandet. I ett sådant sammanhang var det enligt utskottets mening lämpligt att också frågan om undertecknande av interpellationer och skriftliga frågor togs upp. Motionen i fråga avstyrktes. Styrelsens överväganden och förslag Styrelsen föreslår att kravet på egenhändiga underskrifter av interpellationer och skriftliga frågor slopas. Liksom för motioner behövs det inga egenhändiga underskrifter om det står utom tvivel att interpellationen eller frågan härrör från riksdagsledamoten. Förslaget genomförs genom att andra meningen i RO 6.1.1 st. 1 och 6.4.1 st. 1 stryks. 4.4 Riksdagsledamöters enskilda utrikes tjänsteresor Styrelsens förslag i korthet Reglerna om enskilda studieresor och reglerna om EU-tjänsteresor upphävs och ersätts med ett nytt enhetligt system för riksdagsledamöternas enskilda utrikes tjänsteresor. Gällande bestämmelser Studieresor I 9 kap. 7 andra stycket riksdagsordningen (RO) finns bestämmelser om att en riksdagsledamot kan få bidrag till kostnaden för en enskild studieresa. Med stöd av tilläggsbestämmelsen 9.7.1 har riksdagsstyrelsen utfärdat föreskriften (RFS 2001:3) om bidrag till riksdagsledamöter för enskilda studieresor. En riksdagsledamot kan enligt föreskriften få bidrag till en studieresa utomlands om resan bedöms vara av värde för fullgörande av riksdagsuppdraget. Det ankommer på riksdagsstyrelsen att fastställa det högsta bidragsbelopp som kan beviljas en enskild ledamot. Innevarande valperiod är det beloppet högst . Bidrag beviljas med högst tre fjärdedelar av beräknad resekostnad, och det är förste vice talman som beslutar om ett sådant bidrag. Beloppet kan delas upp på flera resor. I ansökan ska ledamoten ange bl.a. syftet med resan och en resplan.