frsrdg · GW04RB1 · 2009-01-01 00:00:00 — 2008/09:RB1 16.42 Årsredovisning för riksbank för Sammanfattning I enlighet med 10 kap. 3 § lagen (1988:1385) om riksbank lämnar direktion denna redovisning för verksamhet till , och riksbanksfullmäktige. Redovisningen omfattar resultaträkning och balansräkning samt förvaltningsberättelse. I förvaltningsberättelsen redogör för hur banken bedrivit penningpolitiken, värnat ett säkert och effektivt betalningsväsende samt utfört övriga uppdrag . Ekonomiska utfall samt åtgärder och händelser av stor betydelse : arbete präglades av att effekterna av problemen i det amerikanska finansiella systemet spred sig allt närmare den svenska finansmarknaden. förändrades situationen på de internationella finansiella marknaderna på ett dramatiskt sätt. Det som tidigare hade benämnts finansiell oro övergick i en global finansiell kris. De finansiella marknaderna fungerade inte normalt, och i vissa fall inte alls. liksom Riksgälden och regeringen genomförde därför olika åtgärder för att underlätta bankernas finansiering och därmed deras möjligheter att klara av kreditförsörjningen. Åtgärderna bidrog till att förbättra funktionen på de finansiella marknaderna. erbjöd och centralbanker lån i euro mot säkerhet i deras inhemska valutor. Stödet ingick i en rad åtgärder från centralbanker och för att minska risken för att den lokala finansiella krisen i de två länderna ska sprida sig till deras närområde som inkluderar . Åtgärderna bidrog till att skapa goda förutsättningar för långsiktig makroekonomisk och finansiell stabilitet i dessa länder. Fram till höjdes reporäntan från till följd av en snabbt stigande inflation. förändrades dock den ekonomiska situationen på grund av utvecklingen på de finansiella marknaderna. Den globala finansiella krisen riskerade att fördjupa den internationella konjunkturnedgången avsevärt. och ytterligare ett antal centralbanker sänkte därför sina styrräntor i en gemensam aktion. För att mildra finanskrisens effekter på produktion och sysselsättning och klara inflationsmålet sänkte räntan och . Inflationen, mätt som förändring av konsumentprisindex (KPI), var i genomsnitt. Inflationstakten minskade från den högsta noteringen på till . Den relativt höga inflationen i genomsnitt är främst en följd av kraftigt stigande priser på energi och livsmedel. Den ekonomiska tillväxten i var enligt senaste bedömning. Resultatet påverkades delvis av att i samband med finanskrisen utvidgade sin utlåning till de svenska bankerna, vilket ledde till att räntenettot ökade med . Dessutom gynnades förvaltningen av tillgångar av förändringarna i valutakurser och de fallande marknadsräntorna. Resultatet ökade med till följd av valutakurseffekten och med till följd av ränteeffekten. publicerade tre penningpolitiska rapporter, tre penningpolitiska uppföljningar, ett underlag för utvärdering av penningpolitiken och två rapporter om den finansiella stabiliteten. att fastställer resultaträkning och balansräkning enligt förslaget. På direktionens vägnar: (ordförande), (förste vice ordförande), , och har deltagit i beslutet. Föredragande har varit . RIKSBANKSCHEFENS KOMMENTAR 2008/09:RB1 16.42 2008/09:RB1 RIKSBANKSCHEFENS KOMMENTAR 16.42 Riksbankschefens kommentar 5 1 FÖRVALTNINGSBERÄTTELSE 8 uppgifter och roll 8 Året i siffror 10 Ett fast penningvärde prisstabilitet 11 Ett säkert och effektivt betalningsväsende 26 47 Statistik 62 Internationellt samarbete 64 Organisation och styrning 67 Medarbetare 73 Ledning 75 2 BALANSRÄKNING OCH RESULTATRÄKNING 81 Redovisningsprinciper 81 Balansräkning 85 Resultaträkning 87 Kassaflödesanalys 88 Noter 91 förvaltningskostnader fördelade på verksamhetsområden Femårsöversikt 11010 3. ÖVRIGT 1133 remissarbete 1133 Publikationer 118 riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till minne 2008 12020 Ordlista 1222 RIKSBANKSCHEFENS KOMMENTAR 2008/09:RB1 2008/09:RB1 RIKSBANKSCHEFENS KOMMENTAR 2008 var ett mycket händelserikt år. Våren och sommaren utmärkte sig med kraftiga prisökningar på energi och livsmedel, och inflationen var den högsta . vände däremot utvecklingen då effekterna av den amerikanska finanskrisen spred sig och fick oväntade proportioner också i . Händelseutvecklingen hemma och i omvärlden krävde ett mycket snabbt och flexibelt arbete inom . Vi genomförde arbetet med genomgående hög kvalitet och effektivitet i vår strävan att leva upp till den vision som vi lade fram 2006 att vara bland de bästa när det gäller kvalitet och effektivitet för att bibehålla ett högt förtroende. Utvecklingen visar tydligt hur huvuduppgifter penningpolitik och finansiell stabilitet hänger samman. Vårt viktigaste redskap för att bedriva penningpolitik är reporäntan. Vi försöker alltså påverka den ekonomiska aktiviteten och inflationen genom att styra priset på krediter, räntorna. Men för att vi ska kunna göra det måste betalningssystemet och kreditmarknaderna fungera så att räntebeslut slår igenom på övriga räntor i ekonomin. Finansiell stabilitet är med andra ord mer eller mindre en förutsättning för att vi ska kunna bedriva penningpolitiken på ett effektivt sätt. Penningpolitiken har naturligtvis också betydelse för den finansiella stabiliteten, inte minst genom sin påverkan på konjunkturen och därmed på bankernas intjäning och betalningsförmågan hos låntagarna. hade penningpolitiken att ta hänsyn till två motverkande krafter å ena sidan en snabbt stigande inflation och ett högt kostnadstryck och å andra sidan en allt svagare utveckling i omvärlden till följd av oron på de finansiella marknaderna. För att föra tillbaka inflationen mot målet , och för att motverka att ökningarna i priser på energi och livsmedel skulle sprida sig till andra områden, höjde vi räntan från . Men förvandlades oron på de internationella finansiella marknaderna på ett dramatiskt sätt till en finansiell kris, och även drabbades. Den redan pågående nedgången i konjunkturen blev djupare och inflationsriskerna minskade. För att mildra finanskrisens effekter på produktion och sysselsättning och klara inflationsmålet sänkte vi räntan med sammantaget till . Penningpolitiken kan mildra effekterna av finanskrisen på ekonomin, men den kan inte lösa alla problem på finansmarknaderna. För att göra det krävs kompletterande åtgärder. Därför skapade vi förutsättningar för marknaderna att återgå till mer normala förhållanden genom att erbjuda särskilda lånefaciliteter för våra penningpolitiska motparter. De olika lånefaciliteterna var ämnade att både minska riskerna för rubbningar i den finansiella stabiliteten och stärka penningpolitikens genomslagskraft. Dessutom beviljade vi särskilt likviditetsstöd till två finansiella upprätthålla förtroendet för kredit- och betalningssystem. stärktes samspelet mellan makroekonomiska bedömningar och stabilitetsanalys väsentligt. Våra löpande analyser av risker och hot mot stabiliteten i det svenska finansiella systemet, tillsammans med en kontinuerlig bevakning av utvecklingen i ekonomin, gjorde det möjligt att tidigt upptäcka förändringar och sårbarheter som skulle kunna leda till en allvarlig kris. Tack vare ett flexibelt samarbete mellan verksamheterna var vi väl förberedda att agera vid eventuella hot mot stabiliteten såväl på de finansiella marknaderna som i ekonomin i stort. För att hantera den mycket föränderliga situationen använde vi olika verktyg som står till förfogande. Genom vår aktiva förvaltning av finansiella tillgångar kunde vi genomföra penningpolitiken, verkställa flera lånefaciliteter och ge tillfälligt likviditetsstöd till behövande banker. För att säkra ett tillförlitligt underlag för våra löpande analyser fortsatte vi att ta hand om de omställningsproblem som vi har kvar på statistikområdet. Vi deltog också i flera internationella aktioner i syfte att förbättra de globala finansmarknadernas sätt att fungera. Vid sidan om räntebesluten och riskanalysen fortsatte vi arbetet med att utveckla ett nytt system för betalningar mellan banker och andra aktörer i det finansiella systemet. Tidpunkten för driftsättning av det nya systemet sammanföll dock med upptrappningen av den finansiella oron i , varför vi efter samråd med övriga deltagare i systemet beslutade att skjuta upp driftstarten några månader. Vi påbörjade även arbetet med att se över den svenska sedel- och myntserien för att ge den en mer effektiv, miljöanpassad och säker form. Vårt fokus på kärnverksamheter kunde dessutom stärkas tack vare att den nya strukturen för kontanthanteringen i nu har blivit etablerad och bankerna har tagit över driften av kontantdepåerna. För att bidra till ökad öppenhet och tydlighet kring vårt arbete uppdaterade vi både allmänna kommunikationspolicy och policyn för den penningpolitiska kommunikationen. I samband med den finansiella krisen gjorde vi därutöver ytterligare satsningar på att utveckla vår kommunikation och öppenhet. En viktig del i detta var att föra en oavbruten dialog med aktörerna på finansmarknaden, de berörda myndigheterna och det politiska systemet. arbetade vi aktivt med att informera det svenska samhället om våra bedömningar, lyfta fram risker och förklara bakgrunden till händelseförloppet på finansmarknaderna. Vårt intensiva arbete i krisens spår gav tydliga resultat. visade flera opinionsundersökningar att hade allmänhetens högsta förtroende bland de organisationer som aktivt arbetade med att hantera den finansiella krisen. När det gångna året nu är över befinner vi oss mitt i processen att hantera effekterna av händelseutvecklingen på de finansiella marknaderna. Det gäller främst att återställa stabiliteten i det globala finansiella systemet. Att det finansiella systemet fungerar på ett säkert och effektivt sätt är en förutsättning för att centralbankerna ska kunna bedriva en penningpolitik på ett bra sätt. Det är en förutsättning för en god och hållbar ekonomisk utveckling överhuvudtaget. Jag är övertygad om att vi på med gemensamma krafter kan bidra i den här processen. Jag vill i detta sammanhang särskilt understryka att det är medarbetarnas kompetens och arbetsinsatser som är en grundförutsättning för att penningpolitiska beslut och stabilitetsfrämjande åtgärder kan genomföras. I mina dagliga kontakter på banken möter jag kompetenta och motiverade medarbetare som är utomordentligt engagerade i sitt jobb. Tack vare deras engagemang kan samarbetet mellan direktionen och avdelningarna utvecklas ytterligare och bli alltmer effektivt. Svaren i årets medarbetarundersökning visar dessutom att vår arbetsorganisation, vårt ledarskap och organisationsklimat uppfattas som ännu bättre än . De flesta upplever att de arbetar mot tydliga mål och att det är högt i tak på . Undersökningen vittnar dock om att den upplevda stressnivån bland personalen har blivit högre. Vi kommer att titta närmare på vad som har bidragit till den utvecklingen. med mycket omställningsarbete i organisation ska vi också satsa på att konsolidera och ge stadga åt verksamheten. Jag vill tacka alla medarbetare för deras betydande och värdefulla insatser och jag ser fram emot ännu ett intressant och spännande år tillsammans på . UPPGIFTER OCH ROLL 2008/09:RB1 2008/09:RB1 RIKSBANKSCHEFENS KOMMENTAR 16.42 uppgifter och roll är och en myndighet under . ansvarar för penningpolitiken med målet att upprätthålla ett fast penningvärde. har också i uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Ett fast penningvärde prisstabilitet Enligt riksbankslagen ska upprätthålla ett fast penningvärde, det vill säga se till att inflationen är låg och stabil. Det ger goda förutsättningar för att tillväxten ska bli gynnsam och uthållig. har preciserat ett mål för inflationen som säger att den årliga förändringen av konsumentprisindex (KPI) ska vara . Kring målet finns ett toleransintervall på för att markera att det inte är möjligt att uppnå inflationsmålet exakt . För att påverka inflationen ändrar sin styrränta, den så kallade reporäntan. Reporäntan påverkar andra räntor i ekonomin och i förlängningen den ekonomiska aktiviteten och inflationen. Ett säkert och effektivt betalningsväsende finansiell stabilitet har fått uppdrag att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Det innebär att ska verka för stabilitet i det finansiella systemet som helhet. I uppdraget ingår också att ge ut sedlar och mynt. tillhandahåller dessutom ett system som hanterar stora betalningar mellan banker och andra aktörer på ett säkert och effektivt sätt. analyserar löpande stabiliteten i det finansiella systemet för att tidigt upptäcka förändringar och sårbarheter som kan leda till störningar. Analysen fokuserar främst på de svenska storbankerna, finansmarknadens sätt att fungera och den infrastruktur som behövs för att betalningar ska fungera. I en krissituation kan under vissa förutsättningar ge tillfälligt likviditetsstöd till banker. självständiga ställning är en myndighet under . utser ledamöterna i riksbanksfullmäktige. Riksbanksfullmäktige utser i sin tur ledamöterna i direktion. Fullmäktige ska också övervaka och kontrollera direktionens arbete. har gett en självständig ställning. Det innebär att direktion fattar de penningpolitiska besluten utan att ta direktiv från någon annan. Genom att till delegera uppgiften att hålla inflationen låg och stabil har gett penningpolitiken ett långsiktigt perspektiv och skapat goda förutsättningar för att inflationsmålet ska uppfattas som trovärdigt. Öppenhet och kommunikation lägger stor vikt vid att vara öppen och tydlig om bankens verksamheter. En bred krets av utomstående ska kunna förstå vad banken gör och varför. På så sätt ökar trovärdigheten för inflationsmålet på och det blir lättare att få penningpolitiken att fungera. Öppenhet och tydlighet skapar dessutom förtroende för hur bedömer och hanterar situationen på den finansiella marknaden. självständiga ställning ställer också stora krav på insyn i bankens verksamheter så att dessa kan granskas och utvärderas. Öppenheten tar sig till exempel uttryck i att på webbplatsen publicerar protokoll och beslutsunderlag från direktionens sammanträden samt protokoll från de penningpolitiska sammanträdena. Dessutom är de makroekonomiska prognosmodeller som använder i sitt analysarbete offentliga. UPPGIFTER OCH ROLL 2008/09:RB1 16.42 2008/09:RB1 UPPGIFTER OCH ROLL 16.42 resultat uppgår till , vilket är en ökning med jämfört med . Ökningen beror delvis på att i samband med finanskrisen utvidgade sin utlåning till de svenska bankerna, vilket ledde till att räntenettot ökade med . Dessutom gynnades förvaltningen av tillgångar av förändringarna i valutakurser och de fallande marknadsräntorna. Resultatet ökade med till följd av valutakurseffekten och med till följd av ränteeffekten. Marknadsvärdet på guld- och valutareserven ökade från till , vilket huvudsakligen beror på att den svenska kronan försvagades och marknadsräntorna föll. Värdet på tillgångar ökade från 2007 till som en följd av åtgärder för att underlätta bankernas finansiering och stabilisera situationen på de finansiella marknaderna. Utlåningen av amerikanska dollar och svenska kronor till de penningpolitiska motparterna står för huvuddelen av den ökningen. Nyckeltal 2006 2007 2008 Årets resultat (mdkr) 7,9 4,1 11,2 Guld- och valutareserv (mdkr) 189 185 220 Totala tillgångar (mdkr) 201 212 700 Antal årsarbetskrafter 376 364 348 Reporänta (procent) 3,00 4,00 2,00 Kort ränta (SSVX, procent) 3,10 4,18 1,36 Lång ränta (statsobligationer, procent) 3,81 4,35 2,43 BNP (procentuell förändring) 4,2 2,5 0,9 Arbetslöshet (procent) 7,0 6,1 6,2 Inflation, mätt med KPI (procentuell förändring) 1,4 2,2 3,4 Anm. Uppgifterna om BNP och arbetslöshet anges enligt prognos . Ett fast penningvärde prisstabilitet ETT FAST PENNINGVäRDE PRISSTABILITET 2008/09:RB1 2008/09:RB1 ETT FAST PENNINGVäRDE PRISSTABILITET Årsgenomsnittet för inflationen mätt som förändringen av KPI var . Utfallet låg över de prognoser som gjorde 2006 och 2007. Större delen av uppgången i inflationen förklarades av att priserna på energi och livsmedel steg kraftigt. förvärrades den globala finansiella krisen dramatiskt. Även den svenska utvecklingen började påverkas tydligt. Den redan pågående konjunkturnedgången fördjupades och den höga inflationen började falla tillbaka snabbt. Enligt riksbankslagen ska upprätthålla ett fast penningvärde. har preciserat målet för inflationen till , mätt som årlig procentuell förändring av konsumentprisindex (KPI). Kring målet finns ett toleransintervall på . Syftet med intervallet är att klargöra att det inte är möjligt att exakt uppnå inflationsmålet . Intervallet visar att alltför stora avvikelser inte kan accepteras om målet ska vara fortsatt trovärdigt. bedriver vad som brukar kallas en flexibel inflationsmålspolitik. Syftet är inte bara att stabilisera inflationen runt målet utan också att bidra till stabiliteten i realekonomin, till exempel i produktionen och sysselsättningen. Genom att inte föra inflationen tillbaka till målet så fort som möjligt vid en störning kan bidra till att dämpa svängningarna i realekonomin. påverkar inflationen i genom att ändra sin styrränta, den så kallade reporäntan, och genom att presentera en prognos för hur reporäntan kommer att utvecklas . Reporäntan avgör vad bankerna får betala för att låna eller får i ersättning för att placera pengar hos . På så sätt påverkas även andra räntor i ekonomin och i förlängningen den ekonomiska aktiviteten och utvecklingen av priserna. Det tar normalt innan förändringar av reporäntan får full effekt. En vanlig uppskattning är att det huvudsakliga genomslaget på produktion och inflation sker från ränteförändringen. direktion måste alltså ha framförhållning när räntebesluten fattas, vilket innebär att penningpolitiken måste baseras på prognoser. Arbets- och beslutsprocessen inom penningpolitiken Den ekonomiska verkligheten är komplex. Därför använder i sitt prognosarbete förenklade samband i form av modeller som bygger på ekonomiska erfarenheter. Dessa kombineras sedan med bedömningar av experter inom olika områden och av direktionen. prognoser baseras på den utveckling av reporäntan , den så kallade räntebanan, som direktionen betraktar som mest lämplig utifrån den information som finns tillgänglig vid respektive beslutstillfälle. Direktionen håller sex ordinarie penningpolitiska sammanträden där den beslutar om reporäntan och kan vid behov därutöver sammanträda vid andra tillfällen för räntebeslut. Vid tre av de ordinarie sammanträdena publiceras en utförlig penningpolitisk rapport som innehåller detaljerade prognoser för ekonomin och inflationen samt bedömningar om räntan framöver. Vid de övriga tre sammanträdena publiceras en så kallad penningpolitisk uppföljning som innehåller prognoser för samma variabler som den penningpolitiska rapporten, men som inte är lika utförlig. efter varje penningpolitiskt sammanträde publicerar ett penningpolitiskt protokoll. Där går det att följa hur de olika ledamöterna resonerade och röstade. ska också enligt lag lämna en skriftlig redogörelse om penningpolitiken till minst . Den första redogörelsen består av ett särskilt underlag för utvärdering av penningpolitiken som sammanställs till finansutskott. Den andra redogörelsen utgörs av den aktuella penningpolitiska rapporten. efter att de skriftliga redogörelserna har lämnats besöker riksbankschefen finansutskott för att svara på frågor om penningpolitiken. Verksamheten 2008 Vid sidan av det ordinarie penningpolitiska arbetet gjorde vissa förändringar i policyn för hur penningpolitiken kommuniceras. beslutade också att det underliggande inflationsmåttet KPIX ska fasas ut. Kommunikationspolicyn för uppdateras penningpolitiska kommunikation fick en del kritik . Det gällde framför allt kommunikationen mellan de penningpolitiska mötena. Viktiga målgrupper hade upplevt att informationen från inte varit tillräcklig och att direktionsledamöterna deltagit alltför lite i den ekonomisk-politiska debatten. gjorde en översyn av både den externa och den interna kommunikationen. publicerades ett dokument som sammanfattar bankens samlade kommunikationspolicy. I en särskild bilaga beskrevs den del av kommunikationspolicyn som specifikt berör penningpolitiken. Den nya kommunikationspolicyn tar hänsyn till synpunkter och förslag som förts fram i diskussioner med bland annat finansmarknadsaktörer och journalister. Den innebär att framöver avser att vara generösare med att kommentera ny statistik eller viktiga utvecklingstendenser i ekonomin mellan de penningpolitiska mötena. Liksom tidigare är dock policyn att den information som ges inte ska föregripa hur enskilda ledamöter eller direktionen som helhet kommer att rösta om räntan vid det kommande penningpolitiska mötet. Inflationsmåttet KPIX fasas ut I sin analys och kommunikation använder olika delmått på inflationen vid sidan av KPI. KPIX, som tidigare kallades UND1X, är det mått som använts mest . KPIX rensar bort effekter av indirekta skatter och subventioner samt räntekostnader för egnahem från KPI. Måttet har framför allt använts som ett sätt att illustrera de direkta effekterna av ränteförändringar. När räntan ändras påverkas räntekostnaderna för egnahem mer eller mindre omgående. Ränteförändringar slår därmed direkt igenom på KPI men inte på KPIX. meddelade att inflationsmåttet KPIX skulle fasas ut ur de penningpolitiska rapporterna och kommunikationen i övrigt. Ett skäl till det är att KPI och KPIX inte längre beräknas sammanfalla ens på lite , vilket tidigare utgått från. Det har främst att göra med de senaste årens kraftiga husprisökningar som, med det beräkningssätt som används, kommer att påverka räntekostnaderna för egnahem . Ett annat skäl är att det finns lämpligare mått än KPIX för att illustrera de direkta effekterna av politik. kommer att fortsätta att använda olika mått för att illustrera vad som driver inflationen vid olika tillfällen. Det gäller inte minst de direkta effekterna av egna ränteförändringar som rensas bort på ett bättre sätt än i KPIX. Det nya måttet som rensar för ränteförändringar, KPIF (KPI med fast bostadsränta), började publiceras i årets andra penningpolitiska rapport som utkom . Avsikten är dock inte att KPIF ska få en särställning på det sätt som KPIX har haft. Fokus kommer i stället att vara mer direkt på målvariabeln KPI. Utfasningen av KPIX bedöms inte märkbart påverka räntebesluten framöver. Penningpolitiska beslut höjde räntan från . Inflationen hade pressats upp av framför allt kraftigt ökade priser på energi och livsmedel. förändrades läget då oron på de internationella finansiella marknaderna tilltog på ett dramatiskt sätt. Den redan pågående konjunkturnedgången fördjupades, vilket i kombination med lägre priser på olja och andra råvaror talade för att inflationstrycket skulle bli lägre framöver. För att mildra effekterna av den finansiella krisen sänkte reporäntan snabbt. låg reporäntan på . Räntan höjdes och bedömdes vara oförändrad var konjunkturen i god och arbetsmarknaden stark. gjorde visserligen bedömningen att tillväxten i skulle dämpas och sysselsättningen öka långsammare. Men det handlade inte om någon kraftig försvagning av konjunkturen. Inflationen hade stigit snabbt i och bedömdes bli hög också . Denna utveckling förklarades framför allt av stigande priser på energi och livsmedel. konstaterade att det underliggande inflationstrycket och inflationsförväntningarna också hade stigit, vilket kunde hota inflationsmålet även på lite . Produktionsresurserna var mer ansträngda än normalt och produktionskostnaderna steg i snabb takt. Tillväxten i produktiviteten var svag och timlönerna steg i en högre takt . På det internationella planet fortsatte turbulensen på de finansiella marknaderna. Det rådde stor osäkerhet om den ekonomiska utvecklingen i och spridningseffekterna till omvärlden. Risken för en svagare utveckling i världsekonomin ansågs ha ökat. bedömde vid det penningpolitiska mötet att räntan behövde höjas till för att sedan lämnas oförändrad (se diagram 1). Det skulle bidra till att föra tillbaka inflationen mot målet på .