yttr · GW05SkU1y · 2008-11-07 00:00:00 — Förutsättningarna för avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning förtydligades och förenklades och tidsgränserna för avdrag för ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning förlängdes. De nya reglerna trädde i kraft . Utskottet är inte berett att tillstyrka någon förändring av dessa regler och avstyrker därför motionsyrkandet. Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet avstyrker motionsförslagen om att återinföra förmögenhetsskatten och att gå tillbaka till ett system med statlig fastighetsskatt på boendet. Jämför avvikande meningarna 1 (s) och 2 (v). beslutade att avskaffa förmögenhetsskatten med verkan fr.o.m. (prop. 2007/08:26, bet. 2007/08:SkU15, rskr. 2007/08:92). Förmögenhetsskatt togs ut av den skattepliktiga förmögenheten över ett fribelopp om för enskilda fysiska personer och för sambeskattade par . Sambeskattade föräldrar respektive ensamföräldrar sambeskattades med sina hemmavarande barn . Juridiska personer var med några få undantag inte skattskyldiga till förmögenhetsskatt. Den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus har fr.o.m. ersatts av en fastighetsavgift (prop. 2007/08:27, bet. 2007/08:SkU10, rskr. 2007/08:90). För småhus bestämdes fastighetsavgiften till per värderingsenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften för bostadsdelen i hyreshus bestämdes till per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften ska räknas upp med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. kan avgiftsnivåerna beräknas bli uppräknade till respektive . Den sänkning av fastighetsskatteuttaget som skedde i och med övergången till systemet med en avgift 2008 finansieras inom bostadssektorn genom förändringar i beskattningen av kapitalvinster på bostäder. Kapitalvinstskatten för privatbostäder har höjts från , ett tak på för uppskovsbelopp har införts och uppskovsbeloppen har räntebelagts med ett belopp motsvarande av uppskovsbeloppet. har behandlat regeringens förslag om en begränsning av uttaget av fastighetsavgift för pensionärer och personer som får sjuk- eller aktivitetsersättning (prop. 2007/08:156, bet. 2008/09:SkU3). Förslaget innebär att begränsningarna i uttaget av fastighetsskatt tillämpas retroaktivt fr.o.m. . I två motioner föreslås att förmögenhetsskatten återinförs. Enligt Socialdemokraternas motion Fi270 yrkande 15 av m.fl. bör förmögenhetsskatt tas ut fr.o.m. med ett fribelopp om för ensamstående och för sammanboende. Skattepliktsregler, undantag och lättnadsregler ska enligt motionen utformas i enlighet med den förmögenhetsskattelag som upphävdes per . Lagen ska enligt motionen tillföras en takregel av innebörd att ingen ensamstående ska betala mer än och inget tvåpersonshushåll mer än i förmögenhetsskatt. En allmän begränsningsregel ska införas som innebär att ingen ska betala av sin inkomst i skatt. Den problematik kring beskattning av överlikviditet i bolag som har uppmärksammats i ska enligt motionen undvikas genom att tillgångar i ett företag ska vara fria från förmögenhetsskatt. Förändringar i förmögenhetsskatten kan enligt motionen diskuteras tillsammans med näringslivet. Också i motion Fi302 yrkande 12 av m.fl. föreslås ett återinförande av förmögenhetsskatten fr.o.m. . Enligt motionen kan i en översyn prövas andra metoder för en stabilare skattebas och för att förmögenhetsskatten ska upplevas som mer rättvis. I ovannämnda motioner finns även yrkanden om förändringar i beskattningen av boendet. Enligt Socialdemokraternas motion Fi270 yrkande 9 av m.fl. ska fastighetsavgiften på småhus ändras tillbaka till en statlig fastighetsskatt fr.o.m. . För fastigheter med taxeringsvärde ska skattesatsen vara . En begränsningsregel ska införas av innebörd att ingen småhusägare ska behöva betala av sin inkomst i fastighetsskatt. Räntebeläggning av uppskov ska avskaffas senast nästa mandatperiod. Klimatsmarta lösningar i bostäder ska främjas genom ett särskilt stöd. I motion Fi302 yrkande 11 av m.fl. föreslås med utgångspunkt i gällande regler för uttag av fastighetsavgift och beskattning av kapitalvinster att den kommunala fastighetsavgiften ska omformas till att åter bli en statlig fastighetsskatt. Fastigheter med ett taxeringsvärde överstigande bör enligt förslaget beskattas med förutom av den del av taxeringsvärdet som överstiger . Utgångspunkten för begränsningsregeln ska vara att den ska omfatta alla och att ingen ska behöva betala mer i fastighetsskatt än av hushållsinkomsten. Fastighetsskatten för flerbostadshus bör fasas ut med början . Vidare bör en översyn ske i syfte att uppnå ett fastighetsskattesystem som uppmuntrar till minskad klimatbelastning. I motion Fi285 yrkande 24 av m.fl. (v) föreslås en utredning av möjligheten till förändringar som innebär en mer klimatanpassad fastighetsbeskattning. En central ambition för regeringens ekonomiska politik är att varaktigt öka sysselsättningen. Skattepolitiken har därför inriktats på att förstärka arbetsutbudet och varaktigt minska arbetslösheten genom att göra det mer lönsamt att arbeta, göra det lättare för företagen att anställa samt att förbättra villkoren för expansion och nyetablering av företag. En verklig jobbtillväxt i förutsätter att företagen investerar. Alltför ofta har dock svenska uppfinningar och innovationer en viktig faktor bakom investeringsnivån kommersialiserats i andra länder och lett till nya jobb utomlands i stället för i . Bristen på riskvilligt kapital, bl.a. orsakad av det tidigare höga svenska skatteuttaget på kapital i form av förmögenhetsskatt, har bidragit till denna negativa utveckling. Avskaffandet av förmögenhetsskatten utgjorde därför en mycket viktig del i regeringens satsning på företagande och syftade till att öka viljan att investera i . Den fortgående globaliseringen och internationaliseringen av kapital-marknaderna medförde att förmögenhetsskattens effekter på ekonomin successivt blev alltmer skadliga. Det är svårt att med säkerhet uppskatta storleken på det kapital som tidigare placerades utanför gränser för att undgå beskattning. Uppskattningar som har gjorts har pekat på att tillgångar motsvarande kan ha placerats utanför gränser till följd av den höga kapitalbeskattning som förmögenhetsskatten bidrog till. Nästan alla har numera avskaffat förmögenhetsskatten. Med hänsyn till de skadliga effekter för svenskt företagande som förmögenhetsskatten givit upphov till vill utskottet ta starkt avstånd från förslag att återinföra förmögenhetsskatten. Inte minst skulle detta vara en fara för de mindre företagens försörjning med riskvilligt kapital, eftersom de inte har tillgång till en internationell kapitalmarknad på samma sätt som stora koncerner. Dessa problem skulle även riskera att förstärkas till följd av de svårigheter som finns på kapitalmarknaderna. Även förslag från oppositionen om att återinföra denna för destruktiva skatt kan dessvärre få till effekt att återinflöde av kapital försenas. Slopandet av förmögenhetsskatten innebar i princip att en sista rest av sambeskattningen av makar försvann från skattelagstiftningen. Eftersom kvinnor i stor utsträckning har mindre förmögenhet än män innebar sambeskattningen att fler kvinnor än män betalade förmögenhetsskatt för sina makars förmögenhet. Det jämställdhetspolitiska målet om ekonomisk jämställdhet påverkades i detta avseende positivt av att förmögenhetsskatten slopades. Det är även därför anmärkningsvärt med förslag att återinföra förmögenhetsskatten kombinerad med sambeskattning. Förutom nämnda olägenheter med förmögenhetsskatten tillkom att den var en skatt med stora tekniska brister. Tillgångar behandlades inte likformigt, vilket gav upphov till kryphål som uppmuntrade till skatteplanering, framför allt bland dem med stora kapitaltillgångar och resurser. konstaterade i betänkandet Våra skatter (SOU 2002:47) att den smala basen för förmögenhetsskatten till följd av många undantag och nedsättningar skapade starka incitament till rent skattebetingade beslut hos hushåll och i företag, såväl legala som illegala. De regler som syftade till att lyfta bort arbetande kapital i företag gav upphov till besvärliga gränsdragningsproblem. Kapital som i själva verket var avsett för näringsverksamheten riskerade att bli behandlat som ägarens egen kapitalplacering vid förmögenhetsbeskattningen (lex Uggla). Detta kunde bli påtagligt hämmande vid tillfällen då likviditeten i ett litet företag var högre än vanligt, t.ex. till följd av omstruktureringar. Någon tillfredsställande lösning för att komma till rätta med den typen av gränsdragningsproblem hade inte funnits, eftersom det alltid måste till bedömningar i varje enskilt fall där och den skattskyldige kan ha olika uppfattningar. Detta problem skulle därför sannolikt inte kunna undvikas vid ett återinförande av förmögenhetsskatten. Förmögenhetsskatten gav även upphov till problem för boende i egna hem med snabbt stigande taxeringsvärden, inte minst för personer som betalat av sina småhus och därför måste börja betala förmögenhetsskatt. För att möta detta problem tvingades införa krångliga begränsningsregler för att undvika att människor måste lämna sina egna hem på grund av att de inte klarade av att betala skatten. Motsvarande problem gav även den statliga fastighetsskatten på boendet upphov till. Det förslag till återinförd förmögenhetsskatt som Socialdemokraterna nu förordar visar att de i vissa avseenden dock är medvetna om skattens destruktiva verkan på företagande. Sålunda föreslås att de mest förmögna företagsägarna även fortsättningsvis ska kunna vara befriade från skatten. Därutöver sätts ett tak för hur stor skatten ska kunna bli i enskilda fall. Kvar blir då en skatt som liksom den tidigare företrädesvis ska drabba vanliga människor som t.ex. amorterat av sin bostad och eller haft en hygglig utveckling av vissa aktier. Utskottet vill starkt avvisa förslag om att förmögenhetsskatten på detta sätt återinförs med dess för många delvis frivilliga karaktär som den drabbar just personer som inte genomför möjliga transaktioner för att undvika den. Den statliga fastighetsskattens konstruktion med dess koppling till marknadsvärdet gjorde att skatten ökade på ett sätt som var svårt att förutse och som uppfattades som djupt orättvis. Utskottet uttalade att det med rätta kunde hävdas att viktiga principer, som borde vara vägledande vid beskattningen, inte följdes i tillräcklig utsträckning vid den löpande beskattningen av fastigheter. Utskottet framhöll bl.a. att det är viktigt att en skatt kan bäras av den som ska betala den. För att i någon mån kunna tillgodose detta intresse hade det då gällande systemet försetts med olika undantagsregler för vissa av dem som drabbats värst av fastighetsskatten. Dessa undantag ansåg utskottet emellertid som otillräckliga för att garantera att principen om skatt efter bärkraft får genomslag vid den löpande beskattningen av fastigheter. Utskottet betonade också vikten av att skattereglerna beaktar intresset av att den som ska betala skatten också ska ha pengar i sin hand att betala med, dvs. en likviditetsprincip bör påverka utformningen av skatteregler. Den som ägde en fastighet kunde tvingas att betala fastighetsskatten med pengar som inte var tillgängliga utan att fastigheten såldes. En mycket hög löpande beskattning av fastighetsbeståndet skedde alltså utan särskild hänsyn till att den som skulle betala skatten kunde tvingas att ta pengar någon annanstans ifrån eller att ta upp lån för att kunna betala skatten. Utskottet framhöll i samma uttalande det tillfredsställande i att den regering som tillträdde efter valet så snabbt som skedde, redan i dess först presenterade budgetförslag, föreslog en övergångslösning som bidrog till att dämpa den statliga fastighetsskattens skadliga effekter för boendet. Detta var ett första steg för att få till stånd en bättre ordning för beskattning av fastighetsbeståndet som bör kunna upplevas som mer legitim och rättvis än den då gällande ordningen. Utskottet avvisar motionsförslagen om en återgång till ett system med statlig fastighetsskatt på boendet. Utskottet noterar att motionärerna anser att deras olika förslag måste kombineras med undantagsregler för hushåll med mindre inkomster och för miljöanpassningar. Ett behov av undantag i sådana syften gör sig inte gällande i samma utsträckning så länge den återkommande beskattningen hålls på en låg nivå. När det gäller motion kan också noteras att förslaget, förutom kraftigt höjd fastighetsskatt, innebär ett bibehållande av de förändringar i kapitalbeskattningen som finansierar den sänkta löpande beskattningen, dvs. en skattehöjning även ovanpå den ordning som gällde tidigare. Utskottet avstyrker sammanfattningsvis motionerna Fi270 yrkandena 9 och 15, Fi285 yrkande 24 och Fi302 yrkandena 11 och 12. Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet delar regeringens bedömning av behovet av förbättringar i 3:12-reglerna och avstyrker motionsförslaget om ett tillkännagivande till regeringen om inriktningen av det fortsatta lagstiftningsarbetet. Jämför avvikande mening 2 (v). De regler som brukar kallas 3:12-reglerna finns numera i 57 kap. inkomstskattelagen (1999:1229, IL). Dessa regler tillämpas vid beskattning av utdelningar och kapitalvinster från fåmansföretag till delägare som varit verksamma (aktiva) i fåmansföretaget i betydande omfattning. Reglerna tillkom vid skattereform med syftet att förvärvsinkomster ska beskattas ungefär lika oavsett om de kommer från ett lönearbete eller från arbetsinsatser i ett eget aktiebolag. Om en aktiv delägare tar ut lön från sitt eget bolag beskattas den på vanligt sätt och beläggs med arbetsgivaravgifter. Om delägaren i stället lyfter utdelningar från företaget eller säljer andelar i det ska utdelningen respektive kapitalvinsten delas upp i en tjänsteinkomstbeskattad del och en kapitalinkomstbeskattad del. 3:12-reglerna används för att bestämma hur mycket av en utdelning från företaget eller en kapitalvinst från avyttrade andelar i företaget som ska tas upp till progressiv beskattning i inkomstslaget tjänst och hur stor del som ska tas upp till proportionell beskattning i inkomstslaget kapital. Vid en reformering av reglerna fr.o.m. (prop. 2005/06:40, bet. 2005/06:SkU10, SFS 2005:1136) utvidgades det utrymme som kan tas ut som kapitalbeskattad inkomst. Framträdande i de nya reglerna är att utbetalda löner i företaget givits ökad tyngd vid beräkningen av den inkomst som ska kapitalbeskattas hos ägaren. Vid reformen infördes också en schablonregel, den s.k. förenklingsregeln, med tanke främst bl.a. på företagare som har ett litet kapital och ett fåtal anställda. I stället för att beräkna gränsbelopp för kapitalbeskattning enligt de ordinarie, mer komplicerade reglerna, tilläts en ägare av en kvalificerad andel att använda ett belopp motsvarande 1,5 inkomstbasbelopp som gränsbelopp, dvs. det utrymme som anger hur mycket det är möjligt att ta ut ur bolaget till kapitalinkomstskatt. Ytterligare lättnader i 3:12-reglerna genomfördes genom budgetförslaget . En av ändringarna var att schablonbeloppet i förenklingsregeln höjdes till 2 inkomstbasbelopp. Vidare togs den regel bort som innebar att företagets lönesumma under tio inkomstbasbelopp inte lades till grund för beräkning av hur stor inkomst som skulle kapitalbeskattas hos ägaren. Utrymmet för kapitalbeskattad inkomst som baseras på lönesumman höjdes också från upp till en lönesumma på 60 inkomstbasbelopp. Genom ett beslut (prop. 2007/08:19, bet. 2007/08:SkU9) ändrades övergångsreglerna till den reform som gäller fr.o.m. , vilket innebär en förlängd övergångstid för tidigare generösare regler om hur en kapitalvinst ska fördelas mellan kapital och tjänst vid avyttring av kvalificerade andelar åren 20072009. När förenklingsregeln infördes bedömdes att av samtliga ägare till kvalificerade andelar skulle välja att tillämpa denna regel. Regeringen redovisar i budgetpropositionen att det nu finns skäl att ytterligare stimulera nyföretagande. I propositionen aviserar regeringen att den ska återkomma till med lagförslag som innebär att schablonbeloppet i förenklingsregeln höjs från 2 till 2,5 inkomstbasbelopp fr.o.m. . En annan förändring som aviseras gäller det löneuttagskrav som tillämpas för att nivån på företagets löneutbetalningar ska få räknas aktiva delägare till godo vid beräkningen av hur mycket som ska kapitalinkomstbeskattas hos ägaren. Löneuttagskravet innebär att ägaren före beskattningsåret måste ha gjort ett eget löneuttag som inte understiger 6 inkomstbasbelopp plus av den sammanlagda kontanta ersättningen till anställda i företaget och i dess dotterföretag, dock högst 15 inkomstbasbelopp. Inom en närståendekrets ska minst en person uppfylla löneuttagskravet. Löneuttagskravet upplevs enligt propositionen av många företagare som alltför högt. Kritiken har bl.a. gått ut på att höga löneuttag riskerar att leda till likviditetsproblem och att ett högt lönekrav leder till svårigheter för medarbetarägda konsultföretag. Vidare är det svårt för företagare som arbetar deltid att utnyttja löneunderlagsregeln. Regeringen anser att det finns anledning att ytterligare förbättra villkoren för småföretagarna och göra det mer attraktivt att bedriva företag. Som en del av denna småföretagarinriktning bör det maximala löneuttagskravet sänkas från 15 till 10 inkomstbasbelopp. Även denna förändring avses träda i kraft . Som utskottet strax återkommer till berörs 3:12-reglerna även av ett kommande förslag om vissa förenklingar på företagsskatteområdet. I motion Fi302 yrkande 18 av m.fl. anförs bl.a. att alla förslag till förenklingar av 3:12-reglerna är bra, men att det ursprungliga syftet, dvs. att förhindra att tjänsteinkomster omvandlas till kapitalinkomster, måste vara utgångspunkt för ändringar i 3:12-reglerna även i fortsättningen. Motionärerna föreslår ett tillkännagivande av denna innebörd till regeringen. Utskottet instämmer med regeringen att det är viktigt att ytterligare förbättra villkoren för småföretagandet. De förändringar som regeringen avser att lägga fram lagförslag om är ett led i ett sådant arbete. Utskottet anser inte att det finns skäl för ett tillkännagivande i enlighet med motionsförslaget som därför avstyrks. Taxering och beskattning av ägarlägenheter Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att ägarlägenheter ska inordnas i skattesystemet. Inom bereds en lagrådsremiss med förslag till införande av ägarlägenheter i samband med nyproduktion (Ju2008/3484/L1). En särskild utredare har i en promemoria utarbetat förslag till de kompletterande värderings- och beskattningsregler som behövs för att ägarlägenheter ska kunna införas. Regeringen anför att ägarlägenheterna bör inordnas i skattesystemet på ett sådant sätt att det råder neutralitet i beskattningen av ägarlägenheter och småhus. Regeringen avser att återkomma till med ett förslag. Lagändringarna bedöms kunna träda i kraft . Utskottet har tidigare i samband med behandlingen av motioner i uppmärksammat att ett införande av ägarlägenheter i aktualiserar också anpassningar i skattereglerna (bet. 2006/07:SkU7 och bet. 2007/08:SkU19). Utskottet ser positivt på att regeringen nu har tagit upp frågan och har inte något att erinra mot vad regeringen har anfört i budgetpropositionen om inriktningen av det fortsatta arbetet. Beskattning av vinster på utländska premieobligationer m.m. Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet delar regeringens bedömning om anpassningar till EG-rätten när det gäller beskattning av vissa vinster. Den svenska lagstiftningen medför enligt huvudregeln en inkomstbeskattning av vinster i utländska lotterier eller vid vinstdragning på utländska premieobligationer som motsvarande svenska vinster är skattefria vid inkomstbeskattningen. Detta är inte är förenligt med EG-rätten (dom , mål C-42/02, ). En särskild utredare har haft i uppdrag att se över lagstiftningen inom spel- och lotteriområdet (SOU 2006:11). Enligt budgetpropositionen bör vinster i utländska lotterier som anordnas i ett EES-land och vid vinstdragning på utländska premieobligationer som är utställda av ett land inom EES-området vara befriade från inkomstskatt i . Regeringen avser att återkomma till med förslag till lagändringar fr.o.m. . Utskottet har inget att erinra mot de aviserade ändringarna, som är en nödvändig anpassning till EG-rätten. Höjt schablonavdrag för andrahandsuthyrning Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet delar regeringens bedömning om höjd avdragsnivå vid andrahandsuthyrning och avstyrker motionsförslaget. Jämför avvikande mening 2 (v). Vid upplåtelse av privatbostadsfastighet, privatbostad eller hyresrätt gäller att avdrag ska göras med ett schablonbelopp som uppgår till . Vid upplåtelse av privatbostadsfastighet ska dessutom ett belopp som motsvarar av intäkten av upplåtelsen dras av. Detta belopp dvs. det avdrag som ska göras utöver schablonbeloppet motsvaras av upplåtarens hyra vid upplåtelse av hyresrätt respektive innehavarens avgift vid upplåtelse av bostadsrätt. Utredningen om privatpersoners upplåtelse av den egna bostaden (SOU 2007:74) har föreslagit att schablonavdraget vid upplåtelse av privatbostadsfastighet, privatbostad eller hyresrätt ska höjas. Regeringen aviserar att den avser att lägga fram ett lagförslag om en höjd nivå på avdraget vid andrahandsuthyrning. Schablonavdraget vid upplåtelse av privatbostadsfastighet, privatbostad eller hyresrätt bör enligt regeringen höjas från till fr.o.m. . I motion Fi302 yrkande 10 av m.fl. föreslås ett tillkännagivande till regeringen av huvudsaklig innebörd att står bakom förslaget om höjt schablonavdrag för andrahandsuthyrning. Frågan om en höjning av avdragsnivån för andrahandsuthyrning har uppmärksammats i i olika sammanhang, bl.a. mot bakgrund av önskemål om att förbättra studerandes möjligheter att kunna ordna sin bostadsfråga (se senast t.ex. bet. 2007/08:SkU19). Utskottet ser positivt på att avdragsnivån justeras, vilket bör kunna medföra att fler bostäder kommer ut på bostadsmarknaden. Utskottet utgår från att regeringen följer utvecklingen och, i enlighet med utredarens förslag, återkommer med ett högre avdragsbelopp om inte önskat resultat uppnås. Enligt utskottets mening bör inte besluta om ett tillkännagivande av den innebörd som föreslås i motion Fi302 yrkande 10. Motionsyrkandet avstyrks följaktligen. Sänkt bolagsskatt och sänkt expansionsfondsskatt Utskottets ställningstagande i korthet Utskottet delar regeringens bedömning om sänkt bolagsskattesats, sänkt expansionsfondsskatt och finansieringen av dessa ändringar. Utskottet avstyrker motionsyrkandena om bibehållen bolagsskattesats och skattereduktion för vissa forskningsinsatser. Jämför avvikande meningarna 1 (s) och 2 (v). Allmänt om bolagsskattesats och expansionsfond Den formella bolagsskattesatsen sänktes vid skattereform från till som möjligheterna att skapa obeskattade reserveringar beskars. I stället för en rad speciella reserveringsmöjligheter infördes en generell reserveringsmöjlighet, numera i form av periodiseringsfond. En ny avvägning av bolagsskattesatsen, till nuvarande , gjordes i samband med ändringar i företagsbeskattningen . Expansionsfonden ger enskilda näringsidkare en möjlighet att expandera sin verksamhet och bygga upp ett kapital i den kvarhållna vinsten som beskattas med samma skattesats som bolagsskatten uppgår till. Reglerna om expansionsfond är en del i det regelsystem som syftar till att uppnå en likartad beskattning oavsett om näringsverksamheten drivs som enskild firma eller om den drivs i form av ett eget aktiebolag. Regeringen aviserar ett kommande förslag om att sänka bolagsskatten från till fr.o.m. . Enligt propositionen har den svenska bolagsskatten tidigare haft en konkurrenskraftig utformning som inneburit goda villkor för befintliga företag samt för investeringar i och därmed för den ekonomiska tillväxten.