utskottsdokument · GVA12453f714 · 2008-01-01 00:00:00 — Det andra antagandet som PRV gör är att en reformering av officialprövningen inte bör föranleda några förändringar av utnyttjandet av de personella resurserna hos verket. PRV utgår således från att trots att förhållandena för ansökningsförfarandet kommer att förändras väsentligen ska personalkategorierna handläggare respektive jurister indelas på de bägge uppgifterna ansökningsförfarandet och invändningsförfarandet precis på samma sätt som före reformen. Det kan emellertid ifrågasättas om detta är det mest effektiva utnyttjandet av personalresurserna. Erfarenheter från andra länder som inte företar någon officialprövning av relativa registreringshinder visar att ett mer flexibelt förhållningssätt kan leda till effektivisering och minskade kostnader. I har t.ex. den personal som tidigare granskat relativa registreringshinder under ansökningsförfarandet gått över till att hantera invändningsförfarandet. Därmed har man fått en förstärkning på invändningssidan som man har lyckats hålla nere lönekostnaderna. Några krav på juridisk skolning ställs inte på någon del av personalen. Inte heller i gör man den åtskillnad mellan Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor olika personalkategorier som görs av PRV. All personal anses kunna hantera både ansöknings- och invändningsförfarandet, men i praktiken förekommer att viss personal endast hanterar ansökningsförfarandet. De granskningsrapporter som produceras under ansökningsförfarandet tas emellertid alltid fram av personal med juridisk skolning. I hanterar samma personalkategori ansöknings- och invändningsförfarandet. Personalen behöver inte vara juridiskt skolad. De som är minst erfarna får inledningsvis endast hantera ansökningsförfarandet, men övergår till att hantera även invändningsförfarandet. För att skära ned på kostnaderna sköts kommunikationen under invändningsförfarandet dessutom av helt annan (och mindre kvalificerad) personal. Vid registreringsmyndigheten för existerar två olika personalkategorier; handläggare och jurister. Handläggarna kontrollerar att alla formella krav uppfyllts under ansökningsförfarandet. Övrig hantering under ansökningsförfarandet (dvs. officialprövningen av absoluta registreringshinder) sköts av såväl handläggare som jurister. Bägge personalkategorierna hanterar också invändningsförfarandet. Det är emellertid alltid en jurist som fattar beslut om registrering och beslut i invändningsärenden. I har man samma ordning som på PRV, dvs. icke-jurister hanterar ansökningsförfarandet och jurister hanterar invändningsförfarandet. Även i förhållande till länder som fortfarande har kvar officialprövningen av relativa registreringshinder synes den ordning som tillämpas hos PRV ovanlig. I är såväl jurister som icke-jurister involverade i såväl officialprövningen av absoluta och relativa hinder, som i invändningsförfarandet. Kommunikationen i invändningsärendena sköts dessutom, som i , av en helt fristående enhet eftersom detta arbete inte anses som så kvalificerat. Det är emellertid alltid en jurist som fattar beslut om registrering respektive beslut efter invändning. I är det samma personalkategori som hanterar ansöknings- och invändningsförfarandet. I är både jurister och handläggare involverade i ansöknings- och invändnings- Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Juristerna fattar emellertid besluten om registrering och besluten efter invändning. Erfarenheterna från andra länder visar således att PRV skulle kunna nyttja personal som endast hanterat ansökningsförfarandet till att även sköta hela eller delar av invändningsförfarandet. Denna personal möter inte helt okomplicerade frågeställningar angående t.ex. särskiljningsförmåga och andra svårbedömda frågor rörande absoluta och relativa hinder under ansökningsförfarandet. Deras kunskaper bör bättre kunnas tas tillvara under invändningsförfarandet än vad som enligt PRV är fallet . Dessutom kan det förväntas att vissa av de tillkommande invändningarna på grund av reformen kommer att vara av enklare karaktär, t.ex. då ett varumärke registrerats trots att det är uppenbart att det föreligger ett relativt hinder i form av en tidigare rättighet. I dessa enklare fall kommer således den sakliga prövning som kommer till stånd under invändningsförfarandet inte att avvika från den som handläggaren skulle ha gjort under ansökningsförfarandet om officialprövningen av relativa registreringshinder var kvar. Den brittiska patentmyndigheten har utgått från att vissa av de tillkommande invändningarna kommer att vara av denna enklare karaktär och den bedömningen har legat till grund för beslutet att föra över personal som tidigare handlagt officialprövningen av relativa hinder till invändningsförfarandet. Det synes finnas fog för den brittiska bedömningen, vilken ytterligare talar för att PRV bör kunna hitta en flexibel lösning för att hålla ned kostnaderna. Utgångspunkten att vissa av invändningarna kan komma att vara av enklare karaktär innebär också att PRV:s antagande om en genomsnittstid för hantering av invändningsärenden kan ifrågasättas. Det kan slutligen tilläggas att ansökningsavgifterna i sänktes i samband med att man där genomförde reformen av officialprövningen. Avgifterna har därefter hållits på samma nivå. Den danska registreringsmyndigheten har framhållit att detta delvis beror på de besparingar som Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor kunnat göras i anledning av avskaffandet av officialprövningen av relativa registreringshinder och detta trots att man tillämpar ett förhållandevis omfattande system med granskningsrapporter (se avsnitt 4.1.1 och jämför avsnitt 4.3.4). I har man bedömt att motsvarande reform i varje fall inte kommer att leda till ökade kostnader för registreringsmyndigheten, trots att tillämpar ett ännu mer omfattande system med granskningsrapporter än . Med rätt nyttjande av personalresurserna hos PRV bör även en svensk reformering kunna leda till kostnadsbesparingar som kommer att medföra att avgifterna kan hållas på en för sökandena attraktiv nivå. För att förkorta handläggningstiderna och minska den administrativa bördan för företagen och därmed stimulera nyföretagande och tillväxt i etablerade företag är det sammanfattningsvis av stor vikt att officialprövningen nu avskaffas. Detta innebär också att kostnaderna hos PRV kan hållas nere och därmed även avgifterna för sökandena. Även med ett borttagande av officialprövningen av relativa registreringshinder finns möjligen ett visst automatiskt skydd mot registrering av kännetecken som är identiska med äldre registreringar. I praxis har det nämligen förekommit att identitet inneburit att det ansetts föreligga ett absolut hinder mot registreringen eftersom ett kännetecken som är identiskt med ett tidigare registrerat kännetecken i vissa fall kan anses vara ägnat att vilseleda allmänheten. I rättsfallet RÅ 84 2:64 avslogs därför en ansökan om registrering av ett varumärke () som var identiskt med ett tidigare registrerat varumärke, trots att sökanden hade gett in ett medgivande från innehavaren av den tidigare registreringen. För vilseledande förefaller krävas även stor varuslagslikhet, se RÅ 1988 ref. 107. Praxis på området är emellertid inte helt klar (jfr Patentbesvärsrättens dom 2003-09- Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor 05 i mål nr 03-320 i vilket ett medgivande ansågs möjliggöra registrering av identiska varumärken för samma typ av varor). I den mån det registreras varumärken trots att det förelegat ett relativt hinder finns det vidare möjlighet att senare rätta till detta. Innehavaren av den äldre rättigheten kan antingen göra invändning mot registreringen eller, om invändningsfristen har löpt ut, väcka talan vid domstol om upphävande av registreringen. I betänkande föreslogs också, som tidigare beskrivits, att det därutöver införs en möjlighet att ansöka om upphävande av en registrering direkt hos PRV. Detta förslag, som har mottagits positivt under remissomgången, syftar till att skapa ett system där registreringar som inte uppfyller kraven för att bestå, exempelvis därför att de ostridigt är i konflikt med äldre rättigheter, kan upphävas på ett snabbt, billigt och säkert sätt utan att en talan vid domstol behöver väckas. Av det anförda följer att om ett nytt varumärke skulle registreras trots att det finns ett äldre förväxlingsbart varukännetecken, eller en äldre förväxlingsbar firma, har innehavaren av den äldre rättigheten redan flera möjligheter att angripa den nya registreringen. Om Varumärkeskommitténs förslag genomförs får de dessutom ytterligare en sådan möjlighet. Som framgått av den tidigare framställningen är det så att en innehavare av en äldre rättighet i många fall måste agera för att tillvarata sina rättigheter. Det kan vara fallet t.ex. om den nya ansökan avser ett gemenskapsvarumärke där ju ett äldre svenskt varumärke eller firma inte utan invändning från den svenska innehavaren utgör hinder mot registrering. Ett annat exempel är om den äldre rättigheten är ett inarbetat varumärke eller en inarbetad firma, där ju PRV normalt inte har någon möjlighet att ha kännedom om den äldre rättigheten. Det måste också betonas att det förhållandet att en ansökan om registrering av ett varumärke har beviljats trots att det föreligger en äldre rättighet inte ger innehavaren av den yngre rättigheten någon automatisk rätt att använda varumärket. Registreringen innebär inte att varumärket får användas i strid Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor mot en äldre ensamrätt. Innehavaren av den äldre rättigheten går alltså inte miste om sin rätt till följd av den nya registreringen. Innehavaren av den äldre rättigheten kan med andra ord i ett sådant fall (utöver att begära att den nya registreringen upphävs) vid domstol utverka ett förbud mot användning av det registrerade yngre varumärket. Slutsatser när det gäller officialprövningen vid registrering av varumärken Det förändrade läge som uppkommit i och med att det går att registrera gemenskapsvarumärken med verkan i , söka internationell registrering av varumärken med verkan i samt den allmänna ökningen av särskilt varumärkesansökningar har lett till brister och ofullständigheter i det nuvarande registreringsförfarandet. Någon uppfattning om hur stor ökningen har varit av vad som måste beaktas vid en officialprövning av relativa registreringshinder får man om man ser till mängden registrerade gemenskapsvarumärken systemet har funnits. har över 420 000 gemenskapsvarumärken registrerats och registret har växt med omkring 60 000 nya varumärken . Man måste fråga sig hur länge PRV kan förväntas klara att utföra denna prövning utan att det i ännu högre grad än påverkar handläggningstider, kvalitet och avgifter. Det är inte längre möjligt för PRV att utföra en lika fullständig officialprövning av relativa registreringshinder som . Den utveckling som kan förutses när det gäller PRV:s verksamhet är dessutom oroande. har det blivit enklare för den som ska ansöka om en registrering av ett varumärke eller för den som redan innehar en sådan registrering att själv företa sökningar i databaser, även internationella sådana samt att på andra sätt hålla sig uppdaterad om vilka kännetecken som finns registrerade. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Den svenska officialprövningen av relativa registreringshinder medför också att en allt större andel av ansökningarna till PRV kommer att avslås på grund av tidigare registrerade gemenskapsvarumärken, trots att dessa inte alltid används på den svenska marknaden. Det kommer således att bli allt svårare för de näringsidkare i som vill etablera sig under nya varumärken att få till stånd registrering av sina märken eftersom PRV kommer att avslå ansökningarna om verket i sin prövning finner registreringshinder i form av t.ex. gemenskapsvarumärken, vilka snabbt ökar i antal. Att kunna verka från start under ett varumärke som erhållit skydd genom registrering är av stor betydelse för flertalet näringsidkare, bl.a. för att näringsidkaren ska kunna erhålla finansiering för sin verksamhet. Ett registrerat varumärke utgör också ofta en grundförutsättning för att näringsidkaren ska kunna arbeta upp en erforderlig kundkrets, bl.a. genom investeringar i marknadsföring av varor eller tjänster. Om officialprövningen fortsätter att utvecklas i en riktning så att det, utan att det är nödvändigt på grund av verkliga konflikter med äldre rättigheter, blir oerhört svårt att registrera nya varumärken kan alltså det i sig hämma nyföretagande. Detta får anses som ett mycket tungt argument mot att behålla gällande ordning. har också anfört att just denna utveckling kan medföra att dess medlemmar kan komma att förorda ett borttagande av officialprövningen. Nuvarande ordning kommer också att leda till allt längre handläggningstider. är handläggningstiderna längre än vad som får anses acceptabelt om nyföretagande och tillväxt i etablerade företag ska främjas. I den snabba takt som registret över gemenskapsvarumärken växer kommer officialprövningen gentemot detta register leda till ännu längre handläggningstider. Hanteringen leder också till att onödiga administrativa bördor läggs på företagen i många fall. På riskerar denna ordning även att få till följd att i varje fall de medelstora och stora svenska företagen alltid kommer att ansöka om gemenskapsvarumärken i stället för Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor nationella varumärken, även om den aktuella varan eller tjänsten endast ska föras ut på den svenska marknaden. Detta medför i sin tur att PRV:s verksamhet riskerar att påverkas på ett sätt som i förlängningen också kan slå tillbaka mot verkets kunder. Ett av de stora problemen som föreligger på firmaområdet att ett helt nytt institut måste genomföras för firmor, nämligen ett invändningsförfarande föreligger inte på varumärkesområdet där motsvarande institut redan finns. Handläggningstiderna ligger också nu på en mer acceptabel nivå hos än hos PRV och registreringsförfarandet hos är mer flexibelt. riskerar inte heller, som PRV, att bli av med större delen av sin kundkrets på grund av att sökandena kan välja att ansöka om registrering hos OHIM. Förhållandena på varumärkesrespektive firmaområdet skiljer sig alltså åt i betydande avseenden och medför att den argumentation som och Företagarna fört fram mot en reformering på varumärkesområdet inte alls har samma tyngd som motsvarande argumentation på firmaområdet. Med beaktande av alla dessa omständigheter framstår det som nödvändigt att nu ändra det varumärkesrättsliga systemet. Att som förordar invänta att situationen ska bli än mer problematisk både för företagarna och PRV är inte ett gångbart alternativ. Utgångspunkten för officialprövningens utformning i den nya varumärkeslagen måste vara en prövning som är anpassad till den senaste tidens utveckling och som kan stå sig under en överskådlig framtid. Utformningen av prövningen måste vidare medföra att företagare inte i onödan hindras från att registrera sina varumärken, att de inte drabbas av onödiga administrativa bördor samt att det ges goda förutsättningar för att handläggningstider, och därmed kostnader kan minskas. Detta kommer förstås i slutänden sökandena till godo. En sådan reform innebär också att man anpassar systemet till det faktum att det inte ens på lite kortare sikt kommer att vara hanterligt att fortsätta att granska nationella varumärkesansökningar mot alla de hundratusentals gemenskapsvarumärken som finns registrerade. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Ett borttagande av officialprövningen av relativa registreringshinder innebär också att det blir tydligt för såväl sökande som innehavare av äldre rättigheter att de själva, på egen hand eller med hjälp, måste undersöka eller bevaka hur deras kännetecken förhåller sig till andra kännetecken. Som läget är måste de egentligen göra detta , vilket dock knappast är känt bland företagare i allmänhet. Det är bättre att detta förhållande blir helt tydligt. Ett borttagande av officialprövningen av relativa registreringshinder innebär också att det svenska regelverket för registrering av varumärken kommer att i högre grad likna det som gäller inom EU när det gäller förfarandet vid registrering av gemenskapsvarumärken. Detta bör i sin tur upplevas som regelförenklande speciellt för företagare som nyttjar både det svenska nationella registreringsförfarandet och gemenskapsregistreringsförfarandet vid OHIM. Dessutom uppnås en likhet med vad som redan gäller och synes fungera utan problem på mönsterområdet. Sammantaget står det klart att mycket tungt vägande skäl talar för att den nuvarande officialprövningen av relativa hinder vid registrering av varumärken inte bör behållas. Kan man ta bort officialprövningen av relativa registreringshinder enbart på varumärkesområdet? Som framgått och vilket också kommit fram till talar starka skäl för att officialprövningen av relativa registreringshinder avskaffas på varumärkesområdet. Som redovisats tidigare tar den analys som utfört i allt väsentligt sikte på förhållandena på just varumärkesområdet. analys mynnar emellertid ut i att de skäl som talar för och de som talar emot officialprövningen av relativa hinder vid registrering av varumärken gör sig gällande även vid bedömningen av om det finns skäl att behålla denna prövning vid registrering av firma. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor därför att officialprövningen avskaffas inte bara för varumärken, utan också för firmor. Skälen för detta ställningstagande och för att man inte vare sig i kommittén eller i andra lagstiftningsärenden gått närmare in på effekterna av en sådan reform av officialprövningen för just firmorna har sin grund i den koppling som finns mellan varumärken och firmor. Både varumärken och firmor fungerar som kännetecken. Ett varumärke används som kännetecken för en viss vara eller tjänst medan en firma används som kännetecken för en viss verksamhet. Varumärken och firmor har kommit att överlappa varandra i allt större utsträckning. Detta gäller även för andra varu- och näringskännetecken. I vissa fall använder näringsidkare sin firma som ett kännetecken inte bara för sin verksamhet utan också för sina varor eller tjänster. Firman får i sådana fall en tydlig funktion som varukännetecken. tillämpas i svensk rätt också en ordning som innebär att exempelvis ett varumärke är skyddat mot registrering eller användning av en förväxlingsbar firma och vice versa (s.k. korsvist skydd). Det finns alltså ett samband mellan varumärkes- och firmarätten. Å andra sidan finns vissa viktiga skillnader i synsätt på och behandling av varumärken och firmor. För de flesta organisationsformer är registrering av en firma obligatoriskt och sker i samband med att man registrerar själva företaget. Registrering av företagets varumärke/-n sker däremot på frivillig basis och kan göras när som helst under företagets fortlevnad och görs inte sällan efter ytterligare affärsstrategiska överväganden. Det finns också andra olikheter som t.ex. att registrering sker hos olika myndigheter och att PRV:s beslut i ärenden om registrering av varumärken och beslut i ärenden om registrering av firma överklagas till olika domstolar. PRV:s beslut överklagas till Patentbesvärsrätten, vars avgöranden kan överprövas av Regeringsrätten om prövningstillstånd meddelas. och de övriga registreringsmyndigheternas beslut när det gäller firmor överklagas däremot till allmän förvaltningsdomstol. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor En varumärkesregistrering ger skydd i hela landet, medan en firmaregistrering endast gäller inom det område som registret avser. För t.ex. aktiebolag och ekonomiska föreningar gäller registreringen i hela landet, men för t.ex. enskilda näringsidkare och handelsbolag gäller registreringen endast i det län som registreringen avser. Den praktiska tillämpningen av registreringsbestämmelserna skiljer sig också åt. Man tycks t.ex. se något annorlunda på kravet på särskiljningsförmåga vid registrering av firmor än vid registrering av varumärken. Firmarätten har inte alls i samma omfattning som varumärkesrätten varit föremål för internationell harmonisering och det finns ingen gemenskapsrättighet för firmor som motsvarar det existerande gemenskapsvarumärket. Till skillnad från vad som gäller för varumärken finns inte heller någon möjlighet till internationell registrering. Detta leder i sin tur till att PRV:s respektive kundkretsar ser olika ut. Medan i stort sett endast registrerar firmor för svenska företagare, är en inte oväsentlig del av PRV:s kundkrets utländska företagare som ansöker om nationella registreringar eller som gjort internationella ansökningar i vilka designerats. Med en sådan kundkrets blir det allt viktigare att anpassa de svenska reglerna till vad som gäller internationellt, t.ex. hur officialprövningen ser ut vid registrering av gemenskapsvarumärken. Därtill kommer att även om varumärkens och firmors funktion till stor del är överlappande är det inte alltid så att alla firmor är möjliga att registrera som varumärken och tvärtom. Enligt vad som upplysts av PRV kan så många som en tredjedel av varumärkesansökningarna vara av sådan beskaffenhet att de inte kan användas som firma. Det kan också konstateras att gemenskapsvarumärket motanförs som hinder avsevärt oftare än firmor vid registreringen av varumärken. Det är också mer sällan som en varumärkesregistrering upphävs efter invändning på grund av en firma än på grund av ett gemenskapsvarumärke eller en nationell eller internationell varumärkesregistrering. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor synes alltså som om kollisioner mellan varumärken och firmor är mindre vanliga än mellan bara varumärken. Även själva registreringsförfarandena skiljer sig åt. Som tidigare beskrivits finns det möjlighet för den som vill registrera en firma att komma in med flera firmaförslag till . kan sedan pröva vart och ett av förslagen och så fort ett absolut eller relativt registreringshinder har påträffats kan gå vidare till nästa förslag. När man ansöker om varumärke finns det däremot ingen möjlighet att lämna in förslag på flera alternativa varumärken. Om man avskaffar officialprövningen av relativa registreringshinder på varumärkesområdet, men inte på firmaområdet kan det, som påtalat, bli svårt för framför allt mindre företagare att sätta sig in i olikheterna i förfarandena. Det kan helt enkelt vara svårt att förstå för en person som t.ex. på samma gång vill registrera en firma och ett varumärke att förfarandena kommer att se något olika ut samt att ett större ansvar synes åvila företagaren själv när det gäller granskningen av tidigare rättigheter inför en varumärkesansökning än inför en firmaansökning. Å andra sidan ser förfarandena olika ut och registreringarna sker vid helt olika myndigheter där även t.ex. handläggningstiderna skiljer sig väsentligen åt. Det är också så, som anförts tidigare, att man bör vara betydligt mer aktiv än vad som ibland är fallet inför en registrering av ett kännetecken med hänsyn till den med nödvändighet ofullständiga prövning som sker vid registreringsmyndigheterna. Eventuella problem när det gäller förståelsen av olikheterna vid officialprövningen kan också minimeras genom informationsinsatser av olika slag, t.ex. i samband med att man ansöker om registrering av sitt kännetecken. De eventuella problemen för sökande kan dessutom avhjälpas med möjligheter till frivilliga s.k. granskningsrapporter avseende relativa registreringshinder, se vidare avsnitt 4.3.4. PRV har anfört att erfarenheterna från har visat att det är svårt att upprätthålla kvaliteten på granskningsrapporterna Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor