utskottsdokument · GVA12453f714 · 2008-01-01 00:00:00 — Redan mot den bakgrunden står det klart att det finns anledning att göra en ingående genomgång och analys av vilka följdverkningar ett borttagande av officialprövningen skulle få just på firmaområdet. Ytterligare en anledning att se närmare på den aspekten är att SPOF med anledning av Företagarnas och Svenskt Näringslivs ändrade inställning kommit in med ett yttrande där föreningen föreslagit att officialprövningen av relativa registreringshinder bibehålls på firmaområdet men tas bort på varumärkesområdet. När det gäller SPOF:s förslag i sak kan det finnas anledning att överväga en sådan lösning, beroende på vilka övriga slutsatser som dras i den fortsatta analysen. Självklart måste också den breddade och fördjupade analysen av förhållandena på firmaområdet kompletteras med nya överväganden avseende varumärkesområdet i ljuset av de nya argument som har framförts från de remissinstanser som i störst utsträckning representerar användarna av varumärkes- och firmaregistreringssystemen samt från vissa andra remissinstanser. 4.3.2Bör officialprövningen av relativa registreringshinder vid registrering av firmor bibehållas? Bedömning: Nuvarande regler om officialprövning vid firmaregistreringar bör bibehållas, dvs. såväl absoluta som relativa registreringshinder bör prövas på initiativ Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor av registreringsmyndigheten under registreringsförfarandet. Det bör inte inrättas något invändningsförfarande för registrerade firmor. förslag att officialprövningen av relativa hinder vid registrering av firmor skulle tas bort samt att ett invändningsförfarande för firmor skulle inrättas bör således inte genomföras. Det kan konstateras, precis som och Företagarna har gjort, att förfarandet för registrering av firmor skiljer sig i flera väsentliga avseenden från förfarandet för registrering av varumärken. En skillnad, som beskrivits i avsnitt 4.1.2 och som har framhållits av , är att en ansökan om firmaregistrering får innehålla flera firmaförslag, vilka prövas i den rangordning som sökanden har valt. Om hittar ett hinder mot en av de föreslagna firmorna fortsätter verket inte med granskningen av den firman, utan går direkt vidare till nästa förslag. Det innebär att alla tänkbara registreringshinder mot vart och ett av förslagen inte tas fram. Som har konstaterats leder detta till en enkel, smidig och snabb handläggning. En annan viktig skillnad är att det inte finns något invändningsförfarande för firmor. Enligt nuvarande ordning kan en firmaregistrering endast angripas genom att talan väcks vid allmän domstol om upphävande av registreringen. Att invändningsförfarande inte har varit aktuellt för firmornas del hänger samman med att kravet på snabbhet i registreringsförfarandet är mycket större när det gäller firmor än varumärken mot bakgrund av den nära kopplingen till företagsregistreringen i övrigt(se t.ex. SOU 2001:26 s. 399 f.). Att det snabbt ska gå att starta företag framhålls också inom Europeiska unionen (se t.ex. punkt 30 i ordförandeskapets slutsatser från i , 775/06, CONCL 1). Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Frågan är om ett avskaffande av officialprövningen av relativa registreringshinder innebär att det blir nödvändigt att inrätta ett invändningsförfarande vid firmaregistreringar. har utgått från att så är fallet och har också föreslagit att ett sådant ska införas. Möjligen är dock detta synsätt inte helt självklart. har ju t.ex. ansett att det går bra att ha firmaregistrering utan officialprövning av relativa registreringshinder och utan att införa något invändningsförfarande. där officialprövningen av relativa registreringshinder är begränsad (se avsnitt 4.1.2) saknas också invändningsförfarande, men där kan relativa hinder utgöra grund för upphävande av firmor i administrativ ordning. Med tanke på att det ändå finns ett skydd mot registrering av helt identiska firmor kunde man kanske tänka sig att frågor om förväxlingsbarhet hänvisades till domstol, eventuellt kompletterat med ett administrativt förfarande för upphävande av en registrering. Å andra sidan förefaller även merparten av de svenska remissinstanserna (se dock angående nedan) anse att rättssäkerhetsskäl kräver ett invändningsförfarande på firmaområdet om man tar bort officialprövningen av relativa registreringshinder. Det normala på varumärkessidan är också att erbjuda möjlighet till invändning för det fall registreringsmyndigheten inte företar någon officialprövning av relativa registreringshinder (se avsnitt 4.1.1 om förhållandena i , , , och ). Om man tänker sig en situation där det, som , enbart finns möjlighet till upphävande vid domstol kan konstateras att det i många fall vore en onödig och dyr omgång att behöva vända sig till domstol när det är uppenbart att en firmaregistrering borde upphävas. Såväl för den som beviljats en firmaregistrering som för den som hävdar att registreringen är felaktig finns dessutom fördelar med att frågan om registreringens bestånd kan avgöras tidsmässigt i nära anslutning till den tidpunkt då firman registrerats och kungjorts samt att prövningen går så snabbt som möjligt. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor har förespråkat att ett borttagande av officialprövningen av relativa registreringshinder på firmaområdet inte ska förenas med inrättandet av ett invändningsförfarande för registrerade firmor. Enligt skulle det i stället vara tillräckligt att det införs en möjlighet till hävning av firma i administrativ ordning. förslag går alltså ut på att ett förfarande för upphävande av firma i administrativ ordning helt skulle ersätta ett invändningsförfarande. När det gäller den frågan bör noteras att i sitt betänkande föreslog att det skulle införas en möjlighet att ansöka om upphävande av registrering av firmor direkt hos . Förslaget innebär emellertid att en registrering ska kunna upphävas av endast om innehavaren av firman inte motsätter sig detta. Om innehavaren bestrider ansökan kan frågan, enligt förslaget, överlämnas till tingsrätt om sökanden begär det. Till skillnad från den prövning som registreringsmyndigheten i företar vid administrativt upphävande innebär kommitténs förslag således att prövning inte innefattar någon tvistlösning. Detta förslag är därför inte ett fullvärdigt alternativ till ett invändningsförfarande. Även slutbetänkande med förslag till formskyddslag (SOU 2001:68) innehåller förslag på ett förfarande för upphävande av registrerade mönster (formgivningar). förslag är mer långtgående än förslag eftersom registreringsmyndigheten enligt förslag ska kunna pröva även tvistiga ärenden under förutsättning att det kan ske enkelt och utan dröjsmål. Om prövningen inte kan göras enkelt och utan dröjsmål kan frågan, enligt förslaget, överlämnas till tingsrätt om sökanden begär det. Även om förslaget i viss mån innefattar tvistlösning kan det förutspås att många tvistiga ärenden kommer att vara av den karaktären att de kommer att överlämnas till tingsrätt. Inte heller det förslaget är således ett fullvärdigt alternativ till ett invändningsförfarande. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Den form av administrativ överprövning som äger rum i erbjuder fullständig tvistlösning. Ärendena överlämnas aldrig till domstol och de beslut som fattas kan inte ens överklagas till domstol. Yrkande om upphävande av registreringen kan framställas från registreringen. Det norska förfarandet får därför anses ännu mer ingripande än ett invändningsförfarande och förlänger således i mycket väsentlig omfattning den period av osäkerhet som , och påtalat. Möjligen skulle ett administrativt förfarande för hävande av firmaregistreringar kunna utformas så att det tillgodoser samma behov som ett invändningsförfarande. Den frågan skulle dock kräva mycket ingående överväganden, om nu en sådan lösning alls skulle vara möjligt. Det saknas utrymme att utreda frågan på det sätt som i så fall skulle behövas i detta lagstiftningsärende. Sammanfattningsvis talar således rättssäkerhetsskäl, liksom tidsmässiga och andra mer praktiska skäl, för att ett invändningsförfarande för registrerade firmor skulle behöva inrättas vid ett avskaffande av officialprövningen av relativa hinder vid registrering av firmor. gjorde, vilket SPOF särskilt har påpekat, inte någon analys av vad ett invändningsförfarande på firmaområdet skulle få för konsekvenser för användarna. Inte heller i andra lagstiftningsärenden finns det någon analys av effekterna av en sådan reform (se t.ex. prop. 1994/95:59 s. 38 f.). Användarkollektivet är inte förtjust i tanken på inrättandet av ett invändningsförfarande för firmor. Inte heller anser det vara någon god idé, då ett invändningsförfarande på firmaområdet enligt verket skulle komma att upplevas som en osäkerhet för den företagare som fått en firma registrerad. I den frågan kan följande överväganden göras. Visserligen föreslog att invändningsförfarandet när det gäller firmor, liksom vad som är fallet för varumärken, ska förläggas i tiden efter själva registreringen (se prop. 1994/95:59 s. 38 f. angående invändningsförfarandets placering i förhållande till registreringen i varumärkesärenden). Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor skulle alltså inte innebära att registreringen fördröjdes. Firmainnehavaren skulle emellertid enligt förslaget leva i viss osäkerhet under invändningsfristen, som enligt förslaget dessutom för såväl varumärken som firmor skulle vara i stället för den på varumärkesområdet nu gällande fristen . Denna tid av osäkerhet och dess negativa konsekvenser speciellt för nyföretagande som framhållits av , och , innebär att det finns betydande skäl mot reformen. har förslagit att man om ett fullständigt bortagande av officialprövningen på firmaområdet inte skulle vara aktuellt i varje fall kunde begränsa antalet relativa hinder i FL så att exempelvis varumärken och släktnamn inte skulle kunna utgöra grund för att vägra registrering av en firma. Även detta förslag innebär emellertid att frågan om ett invändningsförfarande aktualiseras för firmornas del vilket, som har konstaterats, i sin tur innebär att det finns betydande skäl mot förslaget. Även den omständigheten att handläggningstiderna hos nu är förhållandevis korta och att användarna synes vara nöjda med hur registreringsförfarandet för firmor är utformat och med hanteringen av firmaregistreringarna hos talar med styrka mot att helt eller delvis ändra det firmarättsliga regelverket kring officialprövningen av relativa registreringshinder. Helt avgörande måste dock sägas vara det starka ställningstagande mot en förändring av prövningen av firmaärenden som Företagarna och givit uttryck för. Med den uppfattningen hos dem som representerar åtminstone i det närmaste samtliga användare av systemet synes det mindre lämpligt att nu genomföra en sådan ändring. Det finns emellertid fog för den uppfattning som har givit uttryck för, nämligen att många av de skäl som talar för ett avskaffande av officialprövningen på varumärkesområdet också talar för ett avskaffande på firmaområdet. Även har öppnat upp för att man kan komma att tillstyrka Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor en reformering av officialprövningen om denna prövning visar sig skapa hinder mot nyföretagande. Mycket talar därför för att det kommer att finnas anledning framöver återkomma till denna fråga. Sammanfattningsvis kan den slutsatsen dras att skälen mot ett borttagande av officialprövningen av relativa hinder vid registrering av firmor är av sådan tyngd att ett sådant borttagande nu inte bör ske, varken helt eller delvis. Bestämmelserna i om officialprövningen av relativa registreringshinder bör alltså inte ändras . Inte heller bör det inrättas något förfarande för invändningar mot registrerade firmor. förslag i dessa delar bör således inte genomföras. 4.3.3Bör officialprövningen av relativa registreringshinder vid registrering av varumärken bibehållas? Förslag: I enlighet med vad föreslagit avskaffas PRV:s officialprövning av sådana relativa hinder vid registrering av varumärken som utgörs av äldre ensamrättigheter, t.ex. tidigare registrerade varumärken (s.k. relativa registreringshinder). Prövningen vid varumärkesregistreringar begränsas därmed till s.k. absoluta registreringshinder, dvs. sådana registreringshinder som är påkallade av hänsyn till allmänna hänsyn intressen. I avsnitt 4.3.2 har gjorts bedömningen att officialprövningen av relativa registreringshinder i firmaärenden inte bör avskaffas. En analys behöver göras av om det finns skäl att behålla gällande ordning också på varumärkesområdet eller om Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor det på det området finns starkare skäl som talar för att en reformering av officialprövningen bör göras . Som redovisats i föregående avsnitt tillstyrkte ursprungligen en stor del av remissinstanserna, däribland , Företagarna och PRV, förslag till reformering av officialprövningen både på varumärkes- och firmaområdet. Därefter har de tre nämnda remissinstanserna ändrat ståndpunkt. När det gäller de nya synpunkterna från PRV finns det anledning att återkomma till dessa i avsnittet om tids- och kostnadsaspekter nedan. har främst anfört skäl som talar mot ett borttagande av officialprövningen på firmaområdet. När det gäller varumärken har konstaterat att handläggningen är mer komplicerad och att skälen emot en bibehållen officialprövning får anses väga tyngre. Föreningen har också understrukit att sökande i firmaärenden typiskt sett får antas vara mindre erfarna användare av de känneteckensrättsliga systemen än sökande i varumärkesärenden och att de förra därför är mer betjänta av den service som officialprövningen uppfattas innebära. Föreningen har sett det som önskvärt att de båda typerna av ärenden behandlas på samma sätt, men har också påtalat att nackdelarna med ett förändrat system på firmasidan väger tyngre än behovet av överensstämmelse mellan förfarandena vid varumärkes- och firmaregistreringen. När det gäller handläggningstiderna respektive svårigheter att få registrera önskade kännetecken hos PRV har föreningen angett att man inte fått några indikationer på att sådana problem förekommer i någon besvärande utsträckning. Föreningen har emellertid inte kunnat utesluta att den nuvarande officialprövningen leder till att svenska företagare kan komma att fråntas möjligheten att registrera sina kännetecken nationellt eftersom många ansökningar kommer att avslås för att de står i strid med tidigare registrerade gemenskapsvarumärken, trots att någon egentlig konflikt inte föreligger mellan märkena. Föreningens medlemmar kan därför, enligt , komma att förespråka ett borttagande av officialprövningen. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Liksom har Företagarna konstaterat att det finns skillnader i handläggningen av varumärkes- och firmaregistreringar och att den granskning som sker från registreringsmyndigheternas sida vid en ansökan om registrering av firma och den bedömning som myndigheten gör av om hinder för registrering föreligger är väsentligt enklare än den granskning och bedömning som sker av varumärken. Företagarna har förespråkat att för det fall officialprövningen tas bort på varumärkesområdet bör den ändå bibehållas på firmaområdet. Företagarna har också anfört att man inte upplever några större problem när det gäller handläggningstiderna. Vidare har organisationen anfört att det är svårt för speciellt mindre företag att kunna hantera undersökningar av förväxlingsbara kännetecken inför nya ansökningar och att bevaka nya ansökningar och göra invändningar när man själv fått ett varumärke registrerat. Företagarna har också hävdat att eftersom av alla ansökningar om registrering av varumärke från svenska företag görs till PRV har verkets officialgranskning av relativa registreringshinder alltjämt en stor betydelse även om det nu finns möjlighet att ansöka om gemenskapsvarumärken. Företagarna har vidare tillagt att officialgranskningen av relativa registreringshinder i varje fall innebär en viss garanti för att hållbara rättigheter faktiskt skapas. Det kan alltså konstateras att framför allt Svenskt Näringslivs invändningar mot förslag mest tar sikte på avskaffandet av officialprövningen av relativa registreringshinder på firmaområdet. Vidare har både och Företagarna ansett att det finns betydande skillnader i handläggningen av varumärkes- och firmaansökningar. Tendensen i svensk rätt får nog sägas ha varit en strävan att göra varumärkes- och firmareglerna så lika som möjligt. har emellertid ansett att nackdelarna med ett förändrat system på firmasidan väger tyngre än behovet av överensstämmelse mellan förfarandena för varumärkes- och firmaregistrering. Även Företagarna har gett uttryck för bedömningen att officialprövningen inte nödvändigtvis behöver vara Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor utformad på samma sätt för varumärken och firmor. Det är mot denna bakgrund angeläget att frågan om officialprövningen av relativa registreringshinder i varumärkesärenden får prövas fullt ut utan hinder av den tidigare slutsatsen avseende firmaärendena. En analys bör göras av bakgrunden till den nuvarande ordningen, officialprövningens tillförlitlighet, vilka möjligheter som finns att själv granska vilka rättigheter som registreras, vilka tids- och kostnadskonsekvenser en ny ordning skulle få och även andra aspekter. När VML antogs var en grundläggande tanke att stärka de registrerade varumärkenas ställning. Vidare fanns ett önskemål om att skapa ordning och reda på varumärkesområdet genom ett varumärkesregister som i princip omfattade alla varumärken som var i bruk på ett lojalt sätt. Den som hade ett registrerat varumärke skulle redan genom sitt registreringsbevis kunna styrka sin varumärkesrätt och annan utredning om rättens existens skulle i princip vara överflödig. Vidare skulle varumärkesregistret kunna tjäna till ledning då en företagare vid val av nytt märke ville försäkra sig om att märket inte inkräktade på någon annans rätt. Detta krävde i sin tur att ensamrätten var noga preciserad med avseende på föremål, omfattning och tiden för dess uppkomst. Det ansågs då naturligt och nödvändigt att det vid registreringen fullt ut prövades om det sökta märket stod i strid med något registreringshinder (se vidare SOU 1958:10 s. 59 f. och 116 f. samt prop. 1960:167 s. 126 f.). Frågan om officialprövningen av de relativa registreringshindren behandlades senast av regeringen vid den översyn av vissa bestämmelser i som genomfördes (prop. 1994/95:59 s. 38 f.). Regeringen kom då till slutsatsen att övervägande skäl talade för att åtminstone tills vidare behålla officialprövningen av relativa hinder vid varumärkesregistreringar. Ett av skälen för bedömningen var att man ville undvika Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor osäkerhet om innebörden i och styrkan av varumärkesrättigheterna och därmed erhålla en större säkerhet för investeringar i nya varumärken. Vidare ville man av kostnads- och tidsskäl hålla nere antalet invändningar. Det ansågs också önskvärt att undvika att belasta innehavarna av registrerade varumärken med att själva bevaka sina rättigheter, något som bedömdes vara särskilt betydelsefullt för små och medelstora företag. Därtill kom att officialprövning av relativa registreringshinder då skedde såväl i de andra nordiska länderna, som i andra viktiga industriländer, bl.a. och , och att det inte såg ut att vara på gång någon förändring av den situationen. Redan inledningsvis kan konstateras att två större förändringar skett sedan frågan sist var uppe, nämligen dels att numera är anslutet till Madridprotokollet om internationell registrering av varumärken, dels att systemet för gemenskapsvarumärken numera är i full verksamhet. Dessa två omständigheter har förändrat förutsättningarna på varumärkesområdet på ett ingripande sätt, framför allt när det gäller vilka och hur många varumärken som registreras med verkan i . Som kommer att utvecklas i det följande får det för övervägandena av hur den svenska lagstiftningen ska vara utformad också betydelse att man har valt att utforma registreringsförfarandet för gemenskapsvarumärket på ett annorlunda sätt. En annan förändring av intresse som skett är att den svenska officialprövningen enligt mönsterskyddslagen (1970:485) ändrades . Ändringen innebär att prövningen i de ärendena endast omfattar absoluta registreringshinder. I följande avsnitt görs en mer ingående redovisning och analys av övriga förändringar som skett och av hur samtliga de förändringar som skett påverkar bedömningen av om officialprövningen av relativa hinder vid registrering av varumärken bör bibehållas eller inte. Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor Situationen i andra länder Som framgått i avsnitt 4.1.1 tog man i bort officialprövningen av relativa registreringshinder . Övriga nordiska länder har inte ändrat sina lagar, men enligt uppgift anför den norska registreringsmyndigheten inte äldre firmor som hinder mot nya varumärkesansökningar (se avsnitt 4.1.1). Någon nordisk rättslikhet föreligger alltså inte längre. När det gäller situationen utanför tillämpar fortfarande ett system med officialprövning av relativa registreringshinder. I har däremot en förändring skett. påbörjades en översyn av den brittiska lagstiftningen just när det gäller officialprövningen av relativa registreringshinder. Skälet till översynen var bl.a. att man ansåg det ohållbart att behålla en ordning vid registreringar av nationella varumärken som i så hög grad skiljer sig från den ordning som tillämpas vid registreringar av gemenskapsvarumärken. Efter ett konsultationsförfarande, under vilket allmänheten bjöds in att ge sina synpunkter på olika möjliga förändringar av officialprövningen av relativa registreringshinder, konstaterade den brittiska patentmyndigheten att de flesta som deltagit i förfarandet förordade ett borttagande av officialprövningen av relativa registreringshinder. Mot bakgrund av detta har lagändringar gjorts. Dessa trädde i kraft . De nya brittiska reglerna innebär att registreringsmyndigheten i samband med att en ansökan görs tar fram en granskningsrapport som skickas till sökanden. Även innehavare av varumärken som tidigare registrerats i erhåller granskningsrapporter. Detsamma gäller innehavare av internationella varumärken enligt det s.k. Madridsystemet, under förutsättning att det internationella varumärket erhållit skydd i efter en särskild designering. Innehavare av gemenskapsvarumärken eller av internationella varumärken där hela gemenskapen designerats erhåller granskningsrapporter endast om de särskilt meddelat det brittiska patentmyndigheten Officialprövningens omfattning vid registrering av varumärken och firmor att de önskar ta del av rapporterna samt har betalat en särskild avgift. ska därefter inte agera på eget initiativ, utan om ett relativt registreringshinder tagits upp i en granskningsrapport blir det upp till sökanden att själv ta ställning till om ansökan ska fullföljas och upp till innehavaren om invändning ska göras. Officialprövning av relativa registreringshinder äger heller inte rum i andra viktiga industriländer som , och . Man kan därför inte säga att situationen i andra länder motiverar att bibehåller ett system med förprövning av relativa registreringshinder. Tvärtom talar utvecklingen framför allt i för ett avskaffande även i . Att officialprövningen av relativa registreringshinder dels ger sökandena rättigheter som med större säkerhet står sig vid senare prövningar (i invändningsförfarandet eller i domstol), dels gör att innehavare av äldre varumärken själva slipper bevaka sina rättigheter mot nya sökande är argument som bl.a.